ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.10.16р. Справа № 904/7668/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОМЕТРОБУД", м. Дніпро

про стягнення заборгованості

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, довіреність №151/1001 від 001.04.2016 року

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпро звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОМЕТРОБУД", м. Дніпро про стягнення заборгованості за активну електроенергію в розмірі 1616710,31 грн., за реактивну електроенергію в розмірі 47836,51 грн., інфляційних втрат в розмірі 355167,89 грн., 3% річних в розмірі 49669,59 грн. та пені в розмірі 156 735,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежними виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії ВАТ "ЕК"Дніпрообленерго" для споживачів Дніпропетровської області в частині повного та своєчасного розрахунку.

19.09.2016 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, з урахуванням якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за активну електроенергію в розмірі 1726931,42грн., за реактивну електроенергію в розмірі 54492,48грн., інфляційних втрат в розмірі 355167,89 грн., 3% річних в розмірі 50209,69 грн. та пені в розмірі 162328,63 грн.

Відповідач відзив на позов не надав, явку повноважного представника в судові засідання, призначені для розгляду справи, не забезпечив, про дату, час і місце проведення судових засідань відповідач повідомлений належним чином за його місцезнаходженням.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови).

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 04.10.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

В С Т А Н О В И В:

24.12.2003р. між позивачем (енергопостачальник) та відповідачем (споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії №359 (з 31.01.2011р. змінено на №061012), за умовами якого енергопостачальник зобов'язався постачати електричну енергію споживачу, а останній, у свою чергу, зобов'язався сплачувати за спожиту активну електроенергію та компенсувати втрати енергопостачальника, які виникають через перетоки реактивної електроенергії.

Розрахунковий період по Договору встановлюється з 01-го числа розрахункового місяця по 31 число розрахункового місяця. Підтвердження фактичного обсягу спожитої Споживачем електроенергії за звітний місяць здійснюється за формою звіту про спожиту електроенергію. Споживач здійснює оплату за спожиту активну електричну енергію в розрахунковий період в строк до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, (п.1-2 Додаткової угоди №3 від 27.04.2004 до Договору про постачання електричної енергії).

Датою отримання Споживачем всіх рахунків вважається дата здійснення нарахувань Споживачем за допомогою інтернет-сервісу (п. 7 Додатку № 13 до Договору про постачання електричної енергії).

На виконання умов договору, позивачем відповідачу протягом вересня 2014 року - липня 2016 року було виставлено рахунки, однак відповідач в строк, встановлений Договором, не оплатив, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем за поставлену у вересні 2014 - липні 2016 активну електроенергію у сумі 1 726 931,42 грн. та заборгованість по компенсації за перетоки реактивної енергії за цей же період у сумі 54 492,48 грн.

Доказів погашення заборгованості сторонами на час розгляду справи не надано.

Господарський суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 526 Цивільного кодексу України.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зважаючи на порушення відповідачем зобов'язань щодо своєчасного оплати за електроенергію, вимоги позивача про стягнення заборгованості за активну електроенергію в розмірі 1 726 931,42грн. та заборгованості за реактивну електроенергію в розмірі 54492,48 грн. є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до п.4.6. договору, у разі несвоєчасних розрахунків споживач на момент погашення заборгованості сплачує енергопостачальнику пеню за кожний день прострочення платежу за споживання електроенергії у розмірі подвійної величини облікової ставки НБУ.

Пунктом 4.7. договору передбачено, що у разі прострочення платежу за спожиту електроенергію споживач на вимогу енергопостачальника зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

На підставі вищезазначених пунктів договору позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеня в розмірі 162 328,63 грн. за загальний період з 11.09.2015 року по 19.09.2016 року (по кожному акту окремо), 3% річних в розмірі 50206,69 грн. за період з 11.10.2014 року по 19.09.2016 року та інфляційні в розмірі 355167,48 грн. за період з 11.10.2014 року по 29.08.2016 року.

Перевіривши розрахунок позивача, господарським судом встановлено, що за вищезазначені періоди сума пені складає 162 139,73 грн., 3% річних складають 50206,69грн. та інфляційні 349637,52 грн., а відтак позовні вимоги в частині їх стягнення підлягають частковому задоволенню в зазначених сумах, в решті позовних вимог слід відмовити.

Приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 25, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпрометробуд" (49000, м. Дніпро, вул. Шмідта, 5, ) на користь публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" (49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, 22, ) заборгованість за активну електроенергію в розмірі 1726931,42 грн., за реактивну електроенергію 54492,48грн., 3% річних 50 206,69 грн., пеню 162139,73 грн., інфляційні 349 637,52 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 35151,12грн.

В решті позовних вимог -відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складно 10.10.2016року

Суддя ОСОБА_2