номер провадження справи 4/58/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2016 Справа № 908/2085/16

За позовом Концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137) в особі Філії Концерну "Міські теплові мережі" Шевченківського району, (69065, 69071, м. Запоріжжя, вул.Цитрусова, 9)

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, (69071, АДРЕСА_1)

про стягнення 2725, 51 грн. основного боргу за спожиту теплову енергію, 523, 93 грн. інфляційного нарахування, 103, 17 грн. три відсотки річних та 753, 43 грн. пені

Суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників:

Від позивача - Ковтун Т.Є., довіреність №255/20-19 від 11.07.2016р.;

від відповідача - не з'явився.

08.08.2016 р. до господарського суду Запорізької області звернувся Концерн "Міські теплові мережі", м. Запоріжжя з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя про стягнення 2725, 51 грн. основного боргу за спожиту теплову енергію, 523, 93 грн. інфляційного нарахування, 103, 17 грн. три відсотки річних та 753, 43 грн. пені.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 08.08.2016 р. справу № 908/2085/16 призначено до розгляду судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.08.2016 р. порушено провадження у справі № 908/2085/16, справі присвоєно номер провадження 4/58/16, судове засідання призначено на 05.09.2016 р., у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті. Ухвалою суду від 05.09.2016 р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладався до 03.10.2016р.

Відповідно до ст. 89 ГПК України суддя за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

Розглянувши ухвалу господарського суду Запорізької області від 08.08.2016 р. про порушення провадження у справі № 908/2085/16 та ухвалу господарського суду Запорізької області від 05.09.2016 р. про відкладення розгляду справи № 908/2085/16,

суд встановив: у вступній частині ухвал господарського суду Запорізької області від 08.08.2016 р. та від 05.09.2016 р. у справі № 908/2085/16 допущено описку при зазначені найменування позивача, а саме було зазначено - Концерн "Міські теплові мережі", м. Запоріжжя, тоді як фактично позивачем у справі №908/2085/16 є Концерн "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "Міські теплові мережі" Шевченківського району, м. Запоріжжя.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне з власної ініціативи виправити описку, допущену у вступній частині ухвал господарського суду Запорізької області від 08.08.2016 р. та від 05.09.2016 р. у справі № 908/2085/16 в частині зазначення найменування позивача наступним чином: у вступній частині ухвал господарського суду Запорізької області від 08.08.2016 р. та від 05.09.2016 р. у справі № 908/2085/16 замість позивача: " Концерн "Міські теплові мережі" слід вважати позивачем: " Концерн "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "Міські теплові мережі" Шевченківського району " і далі за текстом ухвал.

В судовому засіданні на 03.10.2016 р. справу розглянуто, прийнято та оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну та резолютивну частини рішення.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 03.10.2016 р. представник позивача підтримав позовні вимоги викладені в позовній заяві та на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді №345254 від 01.12.2014 р., ст., ст. 11, 15, 16, 96, 258, 526, 509, 526, 530, 629 ЦК України та ст.ст. 193, 232, 276 ГК України, Закону України "Про теплопостачання", Правил користування тепловою енергією просив позов задовольнити, стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя суму 2725, 51 грн. основного боргу за спожиту теплову енергію, 523, 93 грн. інфляційного нарахування, 103, 17 грн. три відсотки річних та 753, 43 грн. пені.

Відповідач в жодне судове засідання не прибув, про визнання позову не заявив, відзив на позовну заяву, витребуваний ухвалою суду по справі документи і матеріали суду не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника суд не попереджав.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 05.09.2016р., юридичною адресою Фізичної особи - підприємця Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) є: 69071, АДРЕСА_1, що відповідає юридичній адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Ухвала суду від 08.08.2016 р. про порушення провадження у справі № 908/2085/16 та ухвала суду від 05.09.2016 р. про відкладення розгляду справи № 908/2085/16, які направлялася на зазначену адресу відповідача, на адресу господарського суду Запорізької області не поверталися.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, суд вважає, що ним були вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 908/2085/16.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за доцільне розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд-

ВСТАНОВИВ:

01.12.2014 р. між Концерном "Міські теплові мережі" в особі директора філії Концерну "Міські теплові мережі" Шевченківського району Бугріма Ю.Д. (позивачем) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, (відповідачем) був укладений Договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №345254 (далі за текстом - Договір).

За умовами Договору позивач (теплопостачальна організація) зобов'язався відпустити відповідачу (споживачу) теплову енергію в гарячій воді для опалення, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами та додатками до Договору, що є його невід'ємними часинами (п.1.1 Договору).

Пунктом 10.1 сторони узгодили, що Договір набирає чинності з дня його підписання та діє до моменту укладання сторонами письмово угоди про його розірвання.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору постачання відповідачу теплової енергії здійснювалося на приміщення по вул. вул. Полякова , 13 в м. Запоріжжі.

У відповідності до положень розділу 6 Договору підставою для розрахунків є рахунок та акт приймання -передачі. Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації за адресою: вул. Цитрусова, 9, документи за розрахункових період, а саме: рахунок-фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ). Отриманий Акт приймання-передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі п'яти днів з дати отримання. У разі неотримання ату приймання-передачі теплової енергії, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.7.1 Договору, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову від його підписання споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

Пунктами 6.1 - 6.6 Договору передбачено, що розрахунки за договором здійснюються в грошовій або іншій формі, що не заперечує діючому законодавству, відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів (цін) діючих на час розрахунків та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії або даних, встановлених розрахунковим способом. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі. Споживач зобов'язаний до 20 числі місця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. При перерахуванні коштів за теплову енергію у платіжному документі споживач повинен зазначати район міста, номер та дату даного договору.

Додатком № 1 до Договору сторони визначили, що орієнтовна вартість теплової енергії на потреби опалення, що відпускається відповідачу за поточний рік, відповідно до тарифів, діючих на момент укладення договору, становить 5256,91 грн. з ПДВ.

Крім того, Додатком № 1 до Договору сторони узгодили обсяги та порядок передачі теплової енергії для опалення, встановивши, що теплова енергія в гарячій воді на потреби опалення відпускається позивачем відповідачу таким чином: в І-у кварталі в січні, лютому та березні; в ІІ-у кварталі - в квітні; в ІV-у кварталі - в жовтні, листопаді та грудні.

Відповідно до пункту 3.2.6 Договору відповідач зобов'язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором.

На виконання умов Договору з січня 2015року по квітень 2015року позивачем надані відповідачу обумовлені Договором послуги по постачанню теплової енергії на загальну суму 2725, 51 грн. Факт надання цих послуг підтверджується Актами приймання-передачі теплової енергії за спірний період. Зазначені Акти приймання-передачі теплової енергії відповідачем у термін, встановлений п. 6.7.2 Договору підписані не були, але враховуючи положення п. 6.7.1 Договору вважається погодженим і є підставою для проведення розрахунків за спірний період.

У зв'язку із цим, враховуючи приписи п., п. 6.1 - 6.6 Договору, позивачем відповідачу були виставлені рахунки на оплату наданих послуг з січня 2015року по квітень 2015року на суму 2725, 51 грн. з ПДВ.

Зазначені рахунки були направлений на адресу відповідача, у підтвердження чого позивачем надано суду реєстр на відправлення кореспонденції за спірний період.(копі залучені до матеріалів справи).

Таким чином, позивач взяті на себе зобов'язання за Договором виконав належним чином і у повному обсязі.

01.10.2015р. між Концерном "Міські теплові мережі" в особі заступника директора філії Концерну "Міські теплові мережі" Шевченківського району ОСОБА_7 (позивачем) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, (відповідачем) було укладено угоду про розірвання договору купівлі-продажу теплової енергії та гарячої води № 345254 від 01 грудня 2014 року.

Відповідно до п. 1 Угоди вказаний Договір вважається розірваним в частині відпуску теплової енергії з 01.10.2015р., а в частині проведення розрахунків з моменту повного погашення заборгованості в розмірі 2725, 51 грн.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати. Покупець зобов'язаний сплатити повну ціну переданого товару.

Відповідач плату за надані послуги по постачанню теплової енергії з січня 2015року по квітень 2015року станом на час вирішення справи в судовому засіданні не здійснив.

Отже, відповідач взяті на себе зобов'язання згідно умов Договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №345254 від 01.12.2014 р. належним чином та в повному обсязі не виконав.

Таким чином, станом на час вирішення справи в судовому засіданні заборгованість за спожиту теплову енергію становить 2725, 51 грн.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач доказів погашення заборгованості у повному обсязі суду не надав.

Враховуючи зазначене, вимога позивача про стягнення з відповідача 2725, 51 грн. основного боргу за спожиту теплову енергію за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №345254 від 01.12.2014 р. пред'явлена до стягнення обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання малу бути виконано, що передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України.

Вимоги щодо стягнення пені позивач обґрунтовує п. п. 7.2.10 договору в якому передбачено, що за порушення споживачем строків оплати за теплову енергію встановленого у пункті 6.4 договору, споживач сплачує теплопостачальній організації пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

За невиконання грошових зобов'язання за Договором №345254 від 01.12.2014 р. позивачем пред'явлена до стягнення пеня в розмірі 753, 43 грн., яка розрахована за період з 21.02.2015р. по 17.11.2015р.

Перевіривши в судовому засіданні наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що розрахунок пені за неналежне виконання грошових зобов'язань за Договором №345254 від 01.12.2014 р. позивачем виконаний вірно, отже вимога про стягнення з відповідача 753, 43 грн. пені є обґрунтованою та підлягає задоволенню судом.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 523, 93 грн. інфляційних втрат, які розраховані за загальний період з березня 2015р. по червень 2016р. та 103, 17 грн. три відсотки річних, які розраховані за загальний період з 21.02.2015р. по 30.06.2016р.

Розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат судом перевірені та визнані такими, що виконані вірно.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення з відповідача 523, 93 грн. інфляційного нарахування, 103, 17 грн. три відсотки річних заявлені до стягнення правомірно та підлягають задоволенню судом.

За приписами ст. 33 ГПК України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач своїм правом на участь в судовому засіданні не скористався, доказів погашення заборгованості за відпущену теплову енергію не надав.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги документально підтвердженими, обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати присуджуються до стягнення з відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82-84 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Виправити описку, допущену у вступній частині ухвал господарського суду Запорізької області від 08.08.2016 р. та від 05.09.2016 р. у справі № 908/2085/16 в частині зазначення найменування позивача наступним чином:

у вступній частині ухвал господарського суду Запорізької області від 08.08.2016 р. та від 05.09.2016 р. у справі № 908/2085/16 замість позивача: " Концерн "Міські теплові мережі" слід вважати позивачем: " Концерн "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "Міські теплові мережі" Шевченківського району " і далі за текстом ухвал.

2. Позов Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "Міські теплові мережі" Шевченківського району, м. Запоріжжя до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя задовольнити повністю.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, (69071, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "Міські теплові мережі" Шевченківського району (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137; 69065, 69071, м. Запоріжжя, вул.Цитрусова, 9; , р/р № 1951 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957) 2725 (дві тисячі сімсот двадцять п'ять) грн. 51 коп. основного боргу, 753 (сімсот п'ятдесят три) грн. 43 коп. пені, 103 (сто три) грн. 17 коп. 3% річних, 523 (п'ятсот двадцять три) грн. 93 коп. інфляційного нарахування та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України "07" жовтня 2016 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.