ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 жовтня 2016 р. Справа № 918/987/16

за позовом Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафу у розмірі 7000,00 грн та пені у розмірі 7000,00 грн та зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Андрійчук О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3, посв. № 32 від 23.10.2007 року

від відповідача: не з'явився

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених ст. 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до ст. 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2016 року Рівненське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (відповідач) про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафу у розмірі 7000,00 грн, пені у розмірі 7000,00 грн та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

Відповідач вчинив порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", що встановлено у рішенні адміністративної колегії Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 18 від 15.12.2015 року, а тому відповідач за вчинення зазначеного порушення має згідно з абз. 4 ч. 2 та ч. 6 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" сплатити штраф. Оскільки штраф сплачено не було, отже відповідач має сплатити додатково пеню. Крім того, позивач просить суду зобов'язати відповідача надати інформацію, зазначену у вимозі № 01/32-570-03 від 17.06.2015 року.

У матеріально правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 50, 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ст.ст. 3, 7, 12, 25, 22, 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" тощо.

Ухвалою від 14.09.2016 року порушено провадження, справу призначено до розгляду на 26.09.2016 року.

Ухвалою суду від 26.09.2016 року розгляд справи відкладено на 10.10.2016 року.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши копії документів на їх відповідність оригіналам, заслухавши пояснення присутніх представників учасників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачем проводилося дослідження ринку виробництва та реалізації ковбасних виробів в частині дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства про захист від недобросовісної конкуренції на вказаному ринку.

У зв'язку з необхідністю встановлення фактичних обставин, на підставі ст.ст. 7, 17, 22, 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001 року № 32-р та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.03.2001 року за № 291/5482, позивачем на адресу відповідача направлено вимогу № 01/32-570-03 від 17.06.2015 року, в якій вимагалося у 10-денний строк надати таку інформацію: 1. Копію довідки про включення до ЄДРЮОФОП. 2. Вказати, яку продукцію виробляє та реалізує відповідач. 3. З якого часу (вказати дату, місяць, рік) відповідач виробляє та реалізовує в Україні ковбасу варену першого ґатунку "З вершками" з позначенням "Ковбаска Малинівська". Надати копії підтверджуючих документів. 4. Надати копію технічних умов ТУ У 15.1-1-2002 з відміткою про затвердження Держспоживстандартом. Вказати, хто є власником вказаних технічних умов та на підставі яких документів відповідач користується останніми у виробництві зазначеної ковбаси (надати підтверджуючі документи). 5. Надати копії документів про рецептуру виготовлення ковбаси вареної першого ґатунку "З вершками" з позначенням "Ковбаска Малинівська", завірених у встановленому порядку. 6. Хто є розробником та виробником етикетки ковбаси першого ґатунку "З вершками" з позначенням "Ковбаска Малинівська". Надати підтверджуючі документи (договори з додатками, акти виконаних робіт, накладні, квитанції тощо). 7. Надати копії правовстановлюючих документів на позначення "Ковбаска Малинівська", які розміщені на етикетках продукції виробництва відповідача (свідоцтво на знак для товарів та послуг, патент тощо). 8. Обсяги виробництва ковбаси вареної першого ґатунку "З вершками" з позначенням "Ковбаска Малинівська" за 2014 рік та І півріччя 2015 року . Інформацію надати в натуральному та грошовому вимірах. Надати підтверджуючі документи (по 2-3 договори зі споживачами (постачальниками), копії накладних вибірково по 2-3 одиниці за кожний рік). 9. Обсяги реалізації ковбаси вареної першого ґатунку "З вершками" з позначенням "Ковбаска Малинівська" за 2014 рік та І півріччя 2015 року . Інформацію надати в натуральному та грошовому вимірах. Надати підтверджуючі документи (по 2-3 договори зі споживачами (постачальниками), копії накладних вибірково по 2-3 одиниці за кожний рік). 10. Зазначити, яким чином та через які мережі (вказати магазин, торгівельні точки, постачальників тощо) реалізовується вказана ковбаса.

Вказана вимога направлена відповідачу рекомендованим листом та отримана ним особисто 18.06.2015 року, про що свідчить довідка № 128 від 13.07.2015 року Поштамту -ЦПЗ № 1, а також фіскальний чек № 0775 від 17.06.2015 року.

За змістом положень ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Частиною 2 ст. 12 зазначеного Закону передбачено, що повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства. Повноваження територіального відділення Антимонопольного комітету України не можуть виходити за межі повноважень Антимонопольного комітету України, визначених законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 7 цього Закону у сфері формування та реалізації конкурентної політики, сприяння розвитку конкуренції, нормативного і методичного забезпечення діяльності Антимонопольного комітету України та застосування законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України уповноважено, зокрема, вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики.

Голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження, зокрема, при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом; проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження) (п. п. 5, 12 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Аналогічні повноваження закріплено і в Положенні про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженому розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001 року № 32-р та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 30.03.2001 року за № 291/5482. Так, ч. 1 п. 3 між іншим передбачено, що відділення Антимонопольного комітету України має повноваження вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики.

Крім того, виходячи зі змісту ст. ст. 22, 221 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо подання суб'єктами господарювання та інших документів, інформації тощо, необхідних для виконання цими органами завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, є обов'язковими для виконання у визначені ними строки.

Усупереч наведеному відповідач вимог позивача у строк, визначений у вимозі, не виконав, інформації, яка витребовувалася, не надав.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ст. 51 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Частинами 2, 5 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що за порушення, передбачене п. 13 ст. 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. Якщо доходу (виручки) немає або відповідач на вимогу органів Антимонопольного комітету України, голови його територіального відділення не надав розмір доходу (виручки), штраф, передбачений абз. 4 ч. 2 цієї статті, - у розмірі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Рішення про накладення штрафів у розмірах понад чотири тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймаються виключно Антимонопольним комітетом України, адміністративною колегією Антимонопольного комітету України на їх засіданнях.

15.12.2015 року рішенням адміністративної колегії Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України визнано дії відповідача з неподання інформації порушенням п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", зобов'язано відповідача надати інформацію, визначену у вимозі, відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" накласти на відповідача штраф у розмірі 7 000,00 грн.

Штраф застосовано, виходячи із доходу відповідача за 2014 рік, який становив 795 475,00 грн, тобто до 1% доходу (виручки) відповідача від реалізації продукції за останній звітний рік, що передував року, в якому накладався штраф.

Рішення позивача було скероване на адресу відповідача, однак повернулося без вручення у зв'язку із закінченням строку зберігання, що стверджується конвертом, копія якого долучена до матеріалів справи.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб'єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур'єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

З метою доведення прийнятого рішення до відома відповідача, позивачем здійснено його публікацію у газеті "Вісті Рівненщини" № 4(01949 від 29.01.2016 року.

Отже, відповідач вважається таким, який отримав рішення, 09.02.2016 року.

У силу вимог ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Доказів оскарження рішення позивача в матеріалах справи немає.

Вирішуючи спори, пов'язані із зобов'язанням виконати рішення Антимонопольного комітету України чи його територіального відділення або про стягнення коштів (штрафу, пені) на підставі такого рішення, необхідно мати на увазі, що сам по собі факт неоскарження рішення особою, якої воно стосується, не є безумовним свідченням законності відповідного акта державного органу. Тобто для того, щоб дійти висновку про обов'язковість виконання рішення названого Комітету чи його територіального відділення, потрібно досліджувати це рішення на предмет його відповідності вимогам законодавства, якщо така відповідність заперечується іншою стороною у справі. Однак господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні ст. 39 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених ч. 2 ст. 47 та ч. 1 ст. 60 названого Закону, оскільки дана особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

Частинами 3, 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Враховуючи приписи ст.ст. 253, 254 ЦК України, останній день сплати штрафу - 11.04.2016 року.

Оскільки штраф у встановлений строк відповідачем сплачений не був, відтак з 12.04.2016 року у позивача виникло право на нарахування пені.

Суд, перевіривши правильність розрахунку пені за період з 12.04.2016 року по 30.06.2016 року, встановив, що її розмір становить 8 400,00 грн, однак з врахуванням обмежень, встановлених ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", розмір пені не може перевищувати 7 000,00 грн.

Отже, зважаючи на положення норм чинного законодавства та встановлені фактичні обставини у справі, що розглядається, позивач у межах наданих йому повноважень мав право витребувати від відповідача інформацію, необхідну для перевірки дотримання вимог законодавства про захист економічної конкуренції, а відповідач, у свою чергу, зобов'язаний був надати таку інформацію у встановлені строки.

У зв'язку з тим, що невиконання законних розпоряджень, рішень і вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" тягне за собою передбачену законом відповідальність, а відповідачем такі вимоги не виконано, його згідно з положеннями Закону України "Про захист економічної конкуренції" правомірно притягнуто до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Вказана позиція також відображена у постанові Верховного Суду України № 3-332гс16 від 25.05.2016 року.

Зважаючи, що позивач належними та допустимими доказами, як того вимагають приписи ст.ст. 33, 34 ГПК України, довів обставини, викладені у позовній заяві, а відповідач їх не спростував, а відтак, позовні вимоги належить задовольнити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Остафова,27, м. Рівне, 33000, , одержувач: УК у Гощанському районі/смт. Гоща/код 21081100, банк одержувача: р/р 0065, УДКСУ у Гощанському районі, код одержувача: 37870717, МФО 833017, призначення платежу: *;106; код ЗКПО) 7 000,00 грн штрафу та 7 000,00 грн пені.

3. Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) надати Рівненському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України (вул. Остафова,27, м. Рівне, 33000, ) інформацію, зазначену у вимозі № 01/32-570-03 від 17.06.2015 року.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Остафова,27, м. Рівне, 33000, ) 2 756,00 грн судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 ГПК України.

Повне рішення складене 10.10.2016 року.

Суддя Андрійчук О.В.