ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2016 р. Справа № 925/650/16

За позовом Черкаської міської ради

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 27836 грн. 46 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: Гончар Ю.Г. за довіреністю від 09.06.2016; Літовкіна Л.В. за довіреністю від 31.12.2015, Луговський О.С. - за довіреністю від 31.12.2015;

від відповідача: у судових засіданнях, які відбулися 21.07.2016, 10.08.2016, - ОСОБА_5 за довіреністю від 20.07.2016, в решту засідань не з'явилися.

Черкаська міська рада звернулася до Господарського суду Черкаської області із позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача 27836 грн. 46 коп. збитків у вигляді неодержаних позивачем доходів від користування відповідачем земельною ділянкою комунальної власності територіальної громади м. Черкаси.

В обґрунтування позову позивач вказав на фактичне користування відповідачем земельною ділянкою комунальної власності територіальної громади м. Черкаси площею 269 кв. м. по АДРЕСА_1, на якій розташоване нерухоме майно відповідача, без укладення договору оренди землі, його державної реєстрації і на не сплату відповідачем орендної плати за користування цією земельною ділянкою.

Ухвалою від 13.06.2016 року Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву Черкаської міської ради до розгляду, порушив провадження у цій справі і призначив її розгляд у судовому засіданні на 09 годину 07.07.2016 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 07.07.2016 року Господарський суд Черкаської області відклав розгляд справи на 09 годину 21.07.2016 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 21.07.2016 року Господарський суд Черкаської області відклав розгляд справи на 14 годину 30 хвилин 04.08.2016 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 04.08.2016 року Господарський суд Черкаської області відклав розгляд справи на 11 годину 10.08.2016 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

10 серпня 2016 року представник відповідача подав до господарського суду відзив на позов, яким проти позову заперечив, вказавши при цьому на законність своєї поведінки і відсутність своєї вини у не оформленні права оренди на земельну ділянку з огляду на те, що він вжив усіх залежних від нього заходів задля оформлення договірних відносин з позивачем щодо оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1, сплачував кошти за користування цією земельною ділянкою через Асоціацію підприємств і організацій побутового обслуговування населення "Облпобутсоюз" попри те, що фактично був позбавлений можливості користуватися розташованими на цій земельній ділянці приміщеннями, а відповідно і самою земельною ділянкою.

У судовому засіданні, яке відбулося 10.08.2016, представник відповідача заявив усне клопотання про застосування до заявленої позивачем у позові вимоги загального трирічного строку позовної давності, а також письмове клопотання про продовження строку розгляду спору і відкладення розгляду справи на інший день.

Ухвалою від 10.08.2016 року Господарський суд Черкаської області за клопотанням представника відповідача продовжив розгляд справи на 15 днів і відклав розгляд справи на 14 годину 30 хвилин 19.09.2016 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

У засіданні суду, яке відбулося 19.09.2016, представник позивача позов підтримав з викладених у ньому підстав.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання суду, призначеного ухвалою від 10.08.2016 на 14 годину 30 хвилин 19.09.2016, проте його представник у це судове засідання не з'явився, натомість заявив письмові клопотання про відкладення розгляду справи на інший день у зв'язку неможливістю з'явлення через хворобу у судове засідання, призначене на 19.09.2016, та необхідністю додаткового часу для отримання доказів по справі та вказав на пов'язаність даної справи з цивільною справою Соснівського районного суду м. Черкаси №712/6811/16, що відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України є підставою для зупинення провадження у справі.

Господарський суд Черкаської області відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи на інший день через закінчення встановленого ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строку вирішення спору, в межах якого ч. 1 ст. 77 цього ж Кодексу дозволяє відкладення розгляду справи.

Господарський суд Черкаської області не зупинив провадження у даній справі до вирішення Соснівським районним судом м. Черкаси цивільної справи №712/6811/16 через відсутність пов'язаності між цими справами.

Нез'явлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

Згідно з витягом комунального підприємства "Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" від 01.07.2010 №26573841 про реєстрацію права власності на нерухоме майно 01.07.2010 за ОСОБА_1 було зареєстроване право власності на нежитлові приміщення у будинку по АДРЕСА_2 у складі: приміщення добудови до будинку побуту "Славутич" літ. А-2, а саме прибудова а4, а5; 1/3 частини приміщення 1 поверху №2 площею 46,0 кв. м.; частини приміщення спільного користування 1 поверху площею 1,0 кв. м.; частини приміщень спільного користування сходових маршів 1 поверху площею 3,2 кв. м.; частини приміщення 2 поверху №13 площею 113,85 кв. м.; приміщень 2 поверху №№5, 6, 9, 10, 11; частини приміщень спільного користування 2 поверху №№2, 12, 14 загальною площею 48,07 кв. м.; частини приміщень спільного користування сходових маршів 2 поверху площею 3,3 кв. м.; частини приміщень спільного користування сходових маршів №2-І, 1-ІІ, 1-ІV, 2-1, 1-26 площею 18,82 кв. м; частини приміщень спільного користування техповерху (горище) добудови загальною площею 8,13 кв. м.

13 вересня 2012 року Черкаська міська рада прийняла рішення №3-1175 "Про надання фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 земельної ділянки в оренду по АДРЕСА_2".

Цим рішенням Черкаська міська рада вирішила, зокрема:

затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право на земельну ділянку фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 по АДРЕСА_2;

надати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в спільне користування з асоціацією підприємств і організацій побутового обслуговування населення "Облпобутсоюз" земельну ділянку в межах території обслуговування будинку площею 6156 кв. м. по АДРЕСА_2 в оренду на 49 років з визначенням частки землекористування в розмірі 0,04285714 під приміщення, які використовуються під магазин-склад для оптово-роздрібної торгівлі за рахунок землекористування асоціації підприємств і організацій побутового обслуговування населення "Облпобутсоюз";

встановити площу для нарахування орендної плати 263,8 кв. м.;

віднести земельну ділянку за основним цільовим призначенням до земель житлової та громадської забудови, а за функціональним використанням - до категорії земель комерційного використання;

зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 укласти договір оренди землі з Черкаською міською радою, здійснивши його державну реєстрацію та надати один примірник Черкаській міській раді протягом двох місяців з дати прийняття рішення.

Відповідно до ст. ст. 12, 122, 124 Земельного кодексу України та ст. 4 Закону України "Про оренду землі" передача земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад.

Згідно з п. 34 ст. 26, ч. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, а акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Отже, в даному випадку Черкаська міська рада, приймаючи рішення від 13.09.2012 №3-1175, діяла як повноважний орган щодо передачі в оренду земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Черкаси фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, тому для останнього вказане рішення Черкаської міської ради є обов'язковим для виконання.

23 листопада 2012 року Черкаська міська рада як орендодавець і фізична особа-підприємець ОСОБА_1 як орендар уклали договір оренди землі, згідно з яким орендодавець на підставі рішення Черкаської міської ради від 13.09.2012 №3-1175 надає орендарю, а останній приймає в оренду земельну ділянку по АДРЕСА_2 в спільне користування з асоціацією підприємств і організацій побутового обслуговування населення "Облпобутсоюз" в межах території обслуговування будинку площею 6156 кв. м. з визначенням частки землекористування в розмірі 0,04285714 під приміщення, які використовуються під магазин-склад для оптово-роздрібної торгівлі. Площа для нарахування орендної плати становить 263,8 кв. м.

У п. 5 договору оренди землі від 23.11.2012 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 263,8 кв. м. визначена у сумі 260708,26 грн.

Відповідно до п. 9 договору оренди землі від 23.11.2012 річна орендна плата, яку орендар мав сплачувати за цим договором, встановлена у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 263,8 кв. м. і на час укладання договору становила 7821 грн.

Згідно з ст. ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі" та ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України в редакції, чинній до 01.01.2013, укладений договір оренди землі підлягав державній реєстрації і набирав чинності після його державної реєстрації. Право оренди земельної ділянки посвідчувалося договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону, і виникало з дня державної реєстрації цього такого договору.

У грудні 2012 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулося до управління Держкомзему у Черкаському районі Черкаської області із заявою про державну реєстрацію укладеного між сторонами договору оренди землі від 23.11.2012. Проте управління Держкомзему у Черкаському районі Черкаської області цей договір не зареєструвало і листом від 17.01.2013 №01-09/2858 повідомило фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, що з набранням чинності з 01.01.2013 Законами України "Про Державний земельний кадастр" та "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" повноваження територіальних органів Держземагенства України в частині державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок припинилися.

За твердженням фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 оригінал договору оренди землі від 23.11.2012 управління Держкомзему у Черкаському районі Черкаської області не повернуло і він (договір) був втрачений.

Законом України від 11.02.2010 №1878-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України", який набрав чинності з 01.01.2013, Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" був викладений у новій редакції як Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", згідно з ст. ст. 3 та 4 якого право оренди земельної ділянки підлягає обов'язковій державній реєстрації і виникає з моменту такої реєстрації. Цим же Законом з 01.01.2013 ст. ст. 18 та 20 Закону України "Про оренду землі" були виключені із цього Закону.

Стаття 126 Земельного кодексу України в редакції Закону України від 07.07.2011 №3613-VI " Про Державний земельний кадастр", який набрав чинності з 01.01.2013, була викладена в такій редакції "Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже з 01.01.2013 року договір оренди землі не підлягає державній реєстрації, а підлягає державній реєстрації на підставі такого договору відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право оренди земельної ділянки, яке виникає з моменту такої реєстрації.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 право оренди на надану йому в оренду за рішенням Черкаської міської ради від 13.09.2012 №3-1175 земельну ділянку в порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не зареєстрував.

За період з дня прийняття Черкаською міською радою рішення від 13.09.2012 №3-1175 по день прийняття Господарським судом Черкаської області цього рішення фізична особа-підприємець ОСОБА_1 орендну плату чи земельний податок із наданої йому за вказаним рішенням Черкаської міської ради в оренду земельної ділянки, на якій розташовані його нежитлові приміщення, до бюджету м. Черкаси не сплачував.

16 вересня 2015 року створена виконавчим комітетом Черкаської міської ради комісія для визначення збитків власникам землі та землекористувачам і втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва у м. Черкаси склала акт про визначення збитків власнику землі №10-15, за яким визначила суму збитків у вигляді неодержаного Черкаською міською радою доходу за час фактичного користування фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 земельною ділянкою по АДРЕСА_2 за період з 13.09.2012 по 31.07.2015 у розмірі 27836 грн. 46 коп.

Згідно з розрахунком Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради та письмовим поясненням представника позивача вказана сума збитків становить суму неодержаної Черкаською міською радою за період з 13.09.2012 по 31.07.2015 орендної плати за надану в оренду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 за рішенням Черкаської міської ради від 13.09.2012 №3-1175 земельну ділянку з урахуванням індексації орендної плати у 2015 році і з застосуванням щорічних коефіцієнтів у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на початок кожного звітного періоду.

09 лютого 2016 року виконавчий комітет Черкаської міської ради прийняв рішення №147, яким затвердив акт про визначення збитків власнику землі від 16.09.2015 №10-15.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 визначену йому за актом про визначення збитків власнику землі від 16.09.2015 №10-15 суму збитків у розмірі 27836 грн. 46 коп. не сплатив.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним.

Відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності. Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлено, зокрема, Земельним кодексом України.

Згідно з ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до статті 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Стаття 157 Земельного кодексу України передбачає, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів.. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою від 19.04.1993 №284 Кабінет Міністрів України затвердив Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (далі - Порядок).

Пунктами 2 та 3 Порядку встановлено, що розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Відшкодуванню підлягають збитки власників землі та землекористувачів, у тому числі, орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення, викупу, або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

За змістом положень ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Зазначена норма кореспондується з положеннями ст. 224 Господарського кодексу України, якою встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено у ст. 1166 Цивільного кодексу України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить протиправну поведінку заподіювача шкоди, наявність шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину останнього. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства Господарський суд Черкаської області дійшов до таких висновків.

Відповідач не виконав рішення Черкаської міської ради від 13.09.2012 №3-1175 протягом двох місяців з дня його прийняття в частині укладення з Черкаською міською радою договору оренди землі, здійснення його державної реєстрації та надання одного примірника такого договору Черкаській міській раді. З 01.01.2013 - дати запровадження державної реєстрації права оренди на земельні ділянки на підставі Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відповідач таке право на надану йому в оренду за рішенням Черкаської міської ради від 13.09.2012 №3-1175 земельну ділянку не зареєстрував.

Отож у позивача протягом усього періоду з 13.09.2012 по 31.07.2015, за який нарахована стягувана сума збитків, не виникло право оренди на надану йому в оренду за рішенням Черкаської міської ради від 13.09.2012 №3-1175 земельну ділянку, на якій протягом усього цього періоду були розташовані належні відповідачу на праві власності нежитлові приміщення.

Відповідач, будучи власником об'єктів нерухомого майна - нежитлових приміщень, розташованих на земельній ділянці, є користувачем земельної ділянки, зайнятою будівлею, у якій знаходяться ці нежитлові приміщення у розмірі, пропорційному площі цих нежитлових приміщень.

Обставини, приведені відповідачем в обґрунтування заперечень проти позову, стосовно користування його нежитловими приміщеннями іншою особою господарський суд не приймає до уваги як такі, що не мають значення для вирішення даного спору, оскільки користувачем земельної ділянки, зайнятої об'єктом нерухомості, є власник цього об'єкту нерухомості, а не його фактичний користувач. Тобто відносини між відповідачем як власником нежитлових приміщень і особами, які цими приміщеннями фактично користувалися, не стосуються відносин між Черкаською міською радою як органом, що представляє власника земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Черкаси, і відповідачем як власником нежитлових приміщень, розташованих на цій земельній ділянці.

Отже, відповідач протягом періоду з 13.09.2012 по 31.07.2015 фактично користувався наданою йому в оренду за рішенням Черкаської міської ради від 13.09.2012 року №3-1175 земельною ділянко за відсутності у нього права оренди на цю земельну ділянку і не сплачував до бюджету м. Черкаси орендну плату за користування цією земельною ділянкою, а позивач відповідно не одержував доходи від орендної плати за користування нею відповідачем.

Таким чином, у даному випадку мають місце (є доведеними) усі чотири елементи складу цивільного правопорушення, необхідні для притягнення відповідача до такої відповідальності як відшкодування збитків.

Протиправна поведінка відповідача полягала у невиконанні ним рішення Черкаської міської ради від 13.09.2012 №3-1175 протягом двох місяців з дня його прийняття в частині укладення з Черкаською міською радою договору оренди землі, здійснення його державної реєстрації та надання одного примірника такого договору Черкаській міській раді, у користуванні земельною ділянкою за відсутності права оренди чи іншого права користування нею. При цьому протиправною поведінка відповідача стала лише після 13.11.2012 - дня закінчення встановленого рішенням Черкаської міської ради від 13.09.2012 №3-1175 двохмісячного строку, необхідного для укладення договору оренди землі і здійснення його державної реєстрації та надання одного примірника такого договору Черкаській міській. У разі, якщо б відповідач до вказаної дати уклав договір оренди землі і здійснив його державну реєстрацію підстав вважати його поведінку протиправною не було б.

Шкода, заподіяна позивачу протиправною поведінкою відповідача, полягає у неодержанні позивачем доходів від орендної плати за користування позивачем земельною ділянкою, які б позивач одержав у разі укладення відповідачем договору оренди землі його державної реєстрації і сплати до бюджету м. Черкаси орендної плати за землю.

Доводи відповідача про те, що він сплачував кошти за користування цією земельною ділянкою через Асоціацію підприємств і організацій побутового обслуговування населення "Облпобутсоюз" господарський суд не прийняв до уваги з огляду на те, що орендна плата за землю має сплачуватися до місцевого бюджету, а відповідач не доказав, що сплачувані ним через Асоціацію підприємств і організацій побутового обслуговування населення "Облпобутсоюз" кошти надійшли до бюджету м. Черкаси як орендна плата за землю.

Причинний зв'язок між заподіяною позивачу шкодою та протиправною поведінкою відповідача полягаю у тому, що саме внаслідок вказаної вище протиправної поведінки відповідача позивач не одержав доходи від орендної плати за землю.

Відповідач не довів відсутність своєї вини у заподіянні позивачу шкоди, оскільки не довів, що вживав усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання своїх зобов'язань у спірних правовідносинах.

У розрахунку стягуваної суми збитків позивач правильно застосував мінімальну ставку орендної плати за землю - 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням її індексації у 2015 році. При цьому застосування позивачем для визначення суми збитків коефіцієнту у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на початок кожного звітного періоду не ґрунтується на чинному законодавстві.

Як уже зазначалося вище з посиланням на ст. 22 Цивільного кодексу України та ст. 224 Господарського кодексу України неодержаними доходами є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Позивач за звичайних обставин, якби його право не було порушене відповідачем, міг би реально одержати від відповідача орендну плату за землю у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням її індексації без коефіцієнтів у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на початок кожного звітного періоду.

Отже, за вказаний у поданому позивачем розрахунку стягуваної суми збитків період з 13.09.2012 по 31.07.2015 позивач має право на відшкодування завданої йому відповідачем у період з 14.11.2012 по 31.07.2015 майнової шкоди шляхом стягнення з відповідача збитків у розмірі не одержаної позивачем за цей період орендної плати за землю, що становить 22362 грн. 06 коп., у тому числі:

1021 грн. 11 коп. за період з14.11.2012 по 31.12.2012;

7821 грн. 26 коп. за 2013 рік;

7821 грн. 26 коп. за 2014 рік;

5698 грн. 43 коп. за період з 01.01.2015 по 31.07.2015.

Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Згідно з ч 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Станом на 10.06.2016 - день подання позивачем позову до Господарського суду Черкаської області трирічний строк позовної давності за вимогами про стягнення збитків у сумі 4475 грн. 49 коп., нарахованих за період з 14.11.2012 по 09.06.2013, сплив, оскільки позивач станом на 10.06.2013 знав про порушення відповідачем його права у вказаний період часу на одержання орендної плати за землю.

Відповідно до частин 3-5 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Позивач причин пропущення ним позовної давності не вказав, тому господарський суд вважає, що у даному випадку причини пропущення строку позовної давності за вимогою про стягнення 4475 грн. 49 коп., збитків не є поважними, а це означає, що в цій частині позовних вимог у позові слід відмовити через сплив позовної давності.

За таких обставин позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення 17886 грн. 57 коп. (22362 грн. 06 коп. - 4475 грн. 49 коп.) збитків.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача 885 грн. 45 коп. витрат на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Черкаської міської ради (вул. Б. Вишневецького, 36, 18000, ідентифікаційний код 25212542) - 17886 грн. 57 коп. збитків і 885 грн. 45 коп. витрат на сплату судового збору.

У задоволенні решти позову відмовити.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 07.10.2016.

СУДДЯ М.В. Дорошенко