УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13.10.2016Справа № 910/18493/16

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОРМАЦІЙНЕ АГЕНТСТВО "17 КАНАЛ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне агентство "Медіа Ресурси Менеджмент"

про спростування недостовірної інформації

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № б/н від 05.10.2016 (вх. № 18493/16 від 10.10.2016) і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної суми.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Позивач подав позов про спростування недостовірної інформації, визначивши в якості відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Інформаційне агентство "Медіа Ресурси Менеджмент".

В абз. 2 стор. 2 позовної заяви зазначено:

"Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернег є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві, тому Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне агентство "Медіа Ресурси Менеджмент" - є належним Відповідачем".

Водночас, у позовній заяві не вказано на жодні докази, на підтвердження того, що саме визначений ним відповідач є автором спірного інформаційного матеріалу або власником веб-сайту.

Зважаючи на викладене, позивач не дотримався приписів п. 5 ч. 2 ст. 54, що, в свою чергу, є підставою для поверенення позовної заяви без розгляду згідно з п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому судом враховано правову позицію Вищого господарського суду України, викладену, зокрема, в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Крім того, в абз. 5 п.п. 3.5 п. 3 вищенаведеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України зазначено, що підставою для повернення позовної заяви є, зокрема, незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Пунктом 3 частини 1 ст. 57 ГПК України встановлено, що на позивача покладається обов'язок додати до позовної заяви документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 44 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень.

Відповідно до прохальної частини позовної заяви № б/н від 05.10.2016 позивач заявив такі позовні вимоги:

Визнати інформацію, опубліковану на веб-сайті інформаційного порталу "МЕДІАНЯНЯ" в мережі Інтернет за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1/ під назвою: "ІНФОРМАЦІЯ_2" :

"ІНФОРМАЦІЯ_2", "ІНФОРМАЦІЯ_3" недостовірною та спростувати її шляхом опублікування на веб-сайті інформаційного порталу "МЕДІАНЯНЯ" судового рішення протягом 7 днів з дня його проголошення.

Наведене свідчить, що позивачем заявлено 2 (дві) вимоги немайнового характеру.

Згідно з п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати, т.т. 1378,00 грн.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи викладене, при зверненні до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № б/н від 05.10.2016, яка містить три вимоги немайнового характеру, позивач повинен був сплатити судовий збір в сумі 2756,00 грн., натомість до позовної заяви додано платіжне доручення № 211 від 08.09.2016 про сплату судового збору в сумі 1378,00 грн., а отже в розмірі меншому, ніж передбачено чинним законодавством України.

Зважаючи на викладене, позивач не дотримався приписів Закону України "Про судовий збір", п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, що в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви без розгляду згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Як роз`яснено господарським судам у п. 2.22. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, заява повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК, зокрема, пунктом 4 частини першої статті 63 ГПК.

За наведених обставин, позовна заява № б/н від 05.10.2016 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без розгляду.

Суддя О.В.Гумега