ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2016 р.Справа № 916/1311/16
Господарський суд Одеської області у складі:

судді Волкова Р.В.

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-постачання

до відповідача: Комунальної установи Обласної психіатричної лікарні №4 Одеської області

про стягнення 13 655,90 грн.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю);

Від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-постачання звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунальної установи Обласної психіатричної лікарні №4 Одеської області про стягнення 13655,90 грн. заборгованості, з яких 657,98 грн. 3% річних, 9507,05 грн. пені, 3490,87 грн. інфляційного збільшення боргу.

Обґрунтовуючи позовну заяву позивач посилається на несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором № 008805(3)-БТ на постачання природного газу, приписи ст.ст.11-16,258,525,526,530,611,625,712 ЦК України, ст.ст.193,264-265 ГК України, ст.ст.1,2,12,15,54-57,61,64,67,82-85 ГПК України, Закон України „Про ринок природного газу.

Комунальна установа Обласної психіатричної лікарні №4 Одеської області надала відзив на позовну заяву, в якому частково визнає позовні вимоги, а саме: 657,98 грн. 3% річних, 3490,87 грн. інфляційного збільшення боргу, 95,07 грн. пені та 689,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору, щодо стягнення суми пені просить зменшити її на 99%.

03.10.2016 р. у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Згідно ліцензії серії АЕ №299034, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 12.06.2015р., та Закону України Про ринок природного газу №329-VIII від 09.04.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ отримало право на постачання природного газу, (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом.

03.08.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-постачання (далі - Позивач, Постачальник) та Комунальною установою Обласної психіатричної лікарні №4 Одеської області (далі - Відповідач, Споживач) укладено Договір № 008805(3)-БТ на постачання природного газу за регульованим тарифом для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів на термін до 31 грудня 2015 року, а у частині оплати за надані послуги - до їх повного здійснення. Даний Договір розповсюджує свою дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами з 01 липня 2015 р. згідно Цивільного кодексу України ст. 631 п. 3.(п. 11.1 Договору від 03.08.2015р.).

Пунктом 2.1 Договору постачальник постачає природний газ Споживачеві в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Пунктом 5.1. Договору передбачено вартість природного газу на момент укладання договору, за цінами, що встановлюються Національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, та оприлюднюється Постачальником на офіційному сайті.

Відповідно до п. 5.6 Договору оплата за спожитий природний газ здійснюється Споживачем грошовими коштами шляхом поточного перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника 100% вартості запланованих обсягів газу на підставі рахунку - фактури. У випадку недоплати вартості послуг за спожитий у розрахунковому періоді природний газ, Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Пунктом 5.8 Договору передбачено, що у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати вартості послуг по Договору, сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством, укладають графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до Договору.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості Постачальник має право грошові кошт, отримані від споживача за газ в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її винекнення.

Відповідно пп. 7.2.1 пп. 7.2 п. 7 Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом V Договору, із Споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Як зазначає позивач, всупереч вимогам договору, свого обов'язку щодо своєчасного та повного розрахунку з позивачем за природний газ у встановлені договором строки Комунальної установи Обласної психіатричної лікарні №4 Одеської області не виконала, що власне і стало підставою для подання відповідного позову для захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти, акти цивільного законодавства. Цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ст.14 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання умов Договору № 008805 (3)-БО від 03.08.2015 р. Позивач здійснював постачання природного газу до пункту споживання, розташованих за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровськ, вул. Шобська,67, а Відповідач прийняв природний газ:

- протягом листопада 2015 року - обсягом 5009 м3, на загальну суму 44075,51 грн.;

- протягом грудня 2015 року - обсягом 11100 м3, на загальну суму 97731,24 грн.;

- протягом січня 2016 року - обсягом 15306 м3, на загальну суму 133171,39 грн.;

- протягом лютого 2016 року - обсягом 10962 м3, на загальну суму 93284,44 грн.

- протягом березня 2016 року - обсягом 7620 м3, на загальну суму 64990,98 грн.

Всього поставлено газу 49997 кубічних метрів на загальну суму 433253,56 грн., що підтверджується: актами приймання-передачі природного газу (КБО) за договором № 008805(3)-БО від 03.08.2015 р.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору №008805 (3)-БО від 03.08.2015р., відповідач не здійснював своєчасну оплату за використаний природний газ, що призводить до нарахування пені, 3% річних та інфляційного збільшення боргу.

Відповідачем було здійснено повне погашення основної заборгованості у розмірі 433253,56 грн., що підтверджується платіжним дорученням на відповідну суму.

Дослідивши обставини справи, судом встановлено факт неналежного виконання Комунальної установи Обласної психіатричної лікарні №4 Одеської області зобовязань щодо своєчасної оплати отриманого газу відповідно до умов Договору № 008805(3)-БО від 03.08.2015 р.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, відповідно до п. 7.2.1 пп. 7.2. Договору від 25.09.2015 р., відповідачу нарахована пеня у розмірі 637,59 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних простроченої суми, якщо законом або договором не передбачений інший розмір відсотків.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать кредитору.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору на постачання природного газу для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів, позивачем здійснено нарахування пені, 3% та інфляційних втрат.

Так, відповідно до розрахунку позивача, відповідач має сплатити 657,98 грн. - 3% річних, 9507,05 грн. пені та 3490,87 грн. інфляційного збільшення боргу.

Суд, перевіривши розрахунок доданий до позовної заяви, вважає, що розрахунок в частині стягнення 3% річних та 3490,87 грн. інфляційного збільшення боргу та пені в сумі 9507,05 грн. є вірним.

Щодо вимог про стягнення пені, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.3 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

При цьому, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання, господарський суд повинен обєктивно оцінити, чи є даний випадок винятком, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобовязання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобовязання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобовязання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони ( в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобовязання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Відповідач у справі є неприбутковим закладом, фінансування якого здійснюється за рахунок бюджетних коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, Комунальною установою Обласною психіатричною лікарнею №4 Одеської області було повністю погашено основну заборгованість а за отриманий природний газ, що свідчить про усвідомлення відповідачем необхідності розрахунку з позивачем та відповідальності за невиконання своїх зобовязань.

Відповідно до ч.2 ст.233 Господарського кодексу України у випадку коли порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача до 400,00 грн.

Приймаючи до уваги те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-постачання підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, не спростовані відповідачем, суд вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Одночасно відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно ст.ст.44, 49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11, 218, 230, 509,549, 625, 628, 629 ЦК України, ст.ст.193,233 ГК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 50, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Одесагаз-постачання до Комунальної установи Обласної психіатричної лікарні №4 Одеської області про стягнення 13655,90 грн. - задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунальної установи Обласної психіатричної лікарні №4 Одеської області (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул.Шабська,67, код 01998684) 657/шістсот пятдесят сім/грн.98 коп. 3% річних, 400/чотириста/грн. 00 коп. пені, 3490/три тисячі чотириста девяносто/грн. 87 коп. інфляційного збільшення боргу та 459/чотириста пятдесят девять/ грн. 02 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з моменту складення повного рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 03.10.2016 р.

Повний текст рішення складений 10 жовтня 2016 р.

Суддя Р.В. Волков