ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"29" вересня 2016 р.Справа № 921/525/16-г/4
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

Розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ КАРГІЛЛ", вул. Мечникова, буд.3, м. Київ, 01601

до відповідача ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю "Вербів", с. Вербів, Бережанський район, Тернопільська область, 47514

про cтягнення заборгованості в сумі 873 660, 57 грн.

Представники сторін не з'явилися.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АТ КАРГІЛЛ", вул. Мечникова, буд.3, м. Київ, 01601 звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю "Вербів", с. Вербів, Бережанський район, Тернопільська область, 47514 про cтягнення заборгованості за договором поставки №CVS 58561 від 11.12.2013 року в сумі 873 660, 57 грн. з яких: 551480,20 грн - сума основного боргу, 68229,37 грн - пеня, 238698,35 грн - штраф, 15252,65 грн - 3% річних.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №CVS 58561 від 11.12.2013 року в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару, в наслідок чого, у нього утворилась заборгованість, суму якої, з урахуванням господарських санкцій, заявлено до стягнення у судовому порядку.

Ухвалою господарського суду від 25 серпня 2016 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 29 вересня 2016 року.

02 вересня 2016 року на адресу господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ КАРГІЛЛ" надійшла заява №3878 від 01.09.2016 року, зареєстрована канцелярією суду за вхідним номером 15757, про припинення провадження у справі, зменшення позовних вимог, відмови від позову та повернення судового збору.

Дану заяву позивач обґрунтовує тим, що 31 серпня 2016 року (після порушення провадження у справі) відповідач у повному обсязі погасив суму основної заборгованості по договору поставки №CVS 58561 від 11.12.2013 року, а від так предмет спору в частині стягнення з ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю "Вербів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ КАРГІЛЛ" 551480,20 грн боргу відсутній.

В частині нарахованих до стягнення штрафних санкцій та 3% річних позивач на підставі ст.22 ГПК України заявляє про зменшення їхнього розміру до 1 грн, з якої: 60 коп.- штрафу, 20 коп.- пені, 20 коп.- 3% річних та одночасно, у відповідності до ч.1 ст. 78 ГПК України відмовляється від позову в цій частині. При цьому, позивач у даній заяві №3878 від 01.09.2016 року, повідомив суд про обізнаність наслідків вчинення такої процесуальної дії.

У призначене судове засідання сторони, їх повноважні представники, не з'явились, однак про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, ухвалою суду від 25 серпня 2016 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштової кореспонденції, які знаходяться в матеріалах справи.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст. 81-1 ГПК України не здійснювалась.

Розглянувши зібрані у справі докази та заяву позивача, суд вважає, що остання підлягає до задоволення, а провадження у справі слід припинити, на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України, з огляду на наступне.

- відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

11.12.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "АТ КАРГІЛЛ" (надалі Постачальник) та ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю "Вербів" (надалі Покупець) укладено договір поставки №CVS 58561 згідно з умовами якого Постачальник зобов'язався поставити і передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити товар, згідно Специфікацій до цього договору, які є його невід'ємною частиною (п.п. 1.1.,2.1 Договору);

- ціна товару, способи її коригування та порядок розрахунків за товар визначені сторонами в розділі 3 даного договору. Ціна товару зазначається в специфікаціях до Договору, які є його невід'ємними частинами. Загальна сума Договору визначається як сума вартості всього поставленого товару, що зазначається у видаткових накладних (п.п. 3.1,3.3 Договору);

- також сторонами у п. 3.4.2.2 Договору погоджено, що вказані в Специфікаціях ціни і вартість товару в гривнях підлягають коригуванню на момент виставлення рахунку фактури або дати фактичного зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника (у випадку сплати за простроченим рахунком), якщо курс встановлений ПАТ "КІБ Креді Агріколь" змінився більш ніж на 1% в порівнянні з курсом банку на дату підписання відповідної Специфікації, згідно формул, що містяться в умовах даного Договору.

У відповідності до п. 6. Договору за невиконання або неналежне виконання зобовязань за Договором, сторони несуть відповідальність у відповідності до чинного законодавства України. Так, зокрема, у п.6.3. Договору сторони дійшли згоди про те, що у випадку прострочення оплати товари з вини Покупця, він повинен сплатити Постачальнику неустойку в формі пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, але не більше 10% від загальної вартості товару. У випадку прострочення оплати товару більше ніж на 30 календарних днів проти строків, вказаних у Специфікації, Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі 30% від загальної простроченої суми.

Цей Договір вступив силу з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобовязань (п. 7.1 Договору).

11 грудня 2013 року сторонами підписано Специфікацію №1/58561 до договору поставки №CVS 58561 від 11.12.2013 року, за умовами якої позивач зобовязувався в термін до 13 січня 2014 року поставити відповідачу на умовах EXW в редакції Інкотермс 2010 селітру аміачну N=34,4% загальною масою 140 тон, а загальна вартість товару визначена у сумі 422919 грн без ПДВ та 507502,80 грн з ПДВ.

У Специфікації сторони погодили, що оплата товару буде здійснена після поставки у термін до 10.10.2014 року 100% від загальної вартості товару, вказаної в цій Специфікації.

На виконання умов Договору Постачальником згідно специфікації №1/58561 від 11.12.2013р. поставлено Покупцю товар, а саме:

- 16.12.2013 року - 35 тон селітри аміачної N=34,4%, що підтверджується актом 1 приймання передачі мінеральних добрив від 16.12.2013 року;

- 17.12.2013 року - 35 тон селітри аміачної N=34,4%, що підтверджується актом 1 приймання передачі мінеральних добрив від 17.12.2013 року;

- 18.12.2013 року - 35 тон селітри аміачної N=34,4%, що підтверджується актом 1 приймання передачі мінеральних добрив від 18.12.2013 року;

- 20.12.2013 року - 35 тон селітри аміачної N=34,4%, що підтверджується актом 1 приймання передачі мінеральних добрив від 20.12.2013 року;

Крім того, факт одержання Покупцем вказаного товару підтверджується актами приймання передачі мінеральних добрив від 16.12.2013 року, 17.12.2013 року, 18.12.2013 року, 20.12.2013 року підписаними представниками сторін та завіреними відтисками їх печаток.

09 жовтня 2014 року позивачем виставлено відповідачу рахунок фактуру №58561/11420 на оплату поставлених 140 тон селітри аміачної N=34,4%, коригована вартість якої на цю дату складала 795661,16 грн з ПДВ. Строк дії даного рахунку фактури до 10.10.2014 року.

Подані позивачем докази свідчать, що вартість товару відповідачем погашена частково в сумі 637507 грн 80 коп. та з порушенням строків.

На виконання умов Договору, 10.08.2016 року позивачем на адресу відповідача надіслано рахунок - фактуру за №819 від 10.08.2016р. з розрахунком коригування вартості товару з врахуванням зміни вартості курсу валют, відповідно до п.3.4.4.4 договору, та вимогою сплатити вартість товару з врахуванням коригування в сумі 551480 грн 20 коп.

Станом на день звернення позивача з позовом (23.08.2016р.) останнім здійснено коригування вартості товару відповідно до погодженої в договорі формули коригування вартості товару на день остаточного розрахунку (п.3.4.4.4 Договору), яка внаслідок здійсненого перерахунку склала 551480 грн 20 коп.

Відповідно до ст.ст. 509, 526 Цивільного кодексу України, в силу зобовязання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобовязання, що виникають з договору або з інших підстав, визначених ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як взаємовідносини, що випливають із договору поставки, згідно якого та в силу ст. 712 Цивільного кодексу України одна сторона (постачальник) зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність другої сторони (покупця) для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти і оплатити за нього повну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інше.

Матеріали справи свідчать, що відповідач одержаний згідно специфікації №1/58561 від 13.12.2013р. по актах приймання передачі мінеральних добрив від 16.12.2013 року, 17.12.2013 року, 18.12.2013 року, 20.12.2013 року товар оплатив частково, допустивши станом на 23.08.2016р. (дата звернення з позовною заявою) заборгованість у розмірі 551480,20 грн (з врахуванням коригування вартості товару на день остаточного розрахунку).

Направлений на юридичну адресу ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю "Вербів" рахунок - фактура №819 від 10.08.2016р. з вимогою сплатити існуючу заборгованість залишена останнім без відповіді та без задоволення.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З поданої позивачем заяви №3878 від 01.09.2016 року слідує, що після порушення провадження у справі (тобто після 25.08.2016р.) суму боргу у розмірі 551480,20 грн сплачено відповідачем в добровільному порядку.

Факт оплати суми боргу в розмірі 551480,20 грн підтверджується долученою до матеріалів справи копією виписки із поточного рахунку ТзОВ "АТ КАРГІЛЛ" за період із 31.08.2016 року по 01.09.2016 року.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі у разі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи обставини справи, а також клопотання позивача, суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині стягнення 551480,20 грн. основного боргу підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України за відсутністю предмету спору на день його розгляду.

Щодо позовних вимог про стягнення нарахованих 68229,37 грн - пені, 238698,35 грн штрафу та 15252,65 грн - 3% річних, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання позивача про зменшення позовних вимог в цій частині до 1 (однієї) гривні, як таке, що подане відповідно до вимог ст. 22 ГПК України до прийняття рішення у справі та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб, а також відмови Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ КАРГІЛЛ" від зменшених позовних вимог, а саме: 60 коп.- штрафу, 20 коп.- пені та 20 коп.- 3% річних, які заявлені у його зверненні №3878 від 01.09.2016 року, зареєстрованому канцелярією суду 02.09.2016р. за вхідним номером 15757.

При цьому суд виходив із такого:

Відповідно до ст.ст. 22,78 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Зокрема, відмова від позову чи зменшення розміру заявлених позовних вимог викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, підписаній позивачем, яка долучається до матеріалів справи.

Пунктом 4.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26 грудня 2011 року передбачено, що у випадках відмови позивача від позову (пункт 4 частини першої статті 80 ГПК) господарському суду слід керуватись частиною шостою статті 22 ГПК, тобто перевіряти, чи не суперечить ця відмова законодавству та чи не порушує вона інтереси інших осіб.

Окрім цього, за вказівками зазначених норм права, до прийняття відмови позивача від позову суд перевіряє, чи є у представника повноваження на вчинення цих дій.

Як вбачається із поданої заяви №3878 від 01.09.2016 року, така підписана ОСОБА_2, яка згідно протоколу позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ КАРГІЛЛ" №б/н від 04 червня 2016 року та відомостей з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 03.03.2016 року, є членом дирекції товариства та уповноваженою особою на вчинення даної процесуальної дії.

В той же час, позивач при зверненні із відповідною вимогою, послався на ст.ст.78,80 ГПК України, що свідчить про його обізнаність настання наслідків відмови від позову та припинення провадження у справі.

На підставі викладеного, враховуючи вказівки викладені у п.4.6. постанови пленуму ВГСУ від 26 грудня 2011 року № 18 та зважаючи, що факту порушення заявленою вимогою приписів закону, прав чи охоронюваних законом інтересів інших осіб судом не встановлено, заява господарського товариства №3878 від 01.09.2016 року в частині відмови від 60 коп.- штрафу, 20 коп.- пені, 20 коп.- 3% річних відповідає обставинам і матеріалам справи, а тому приймається судом.

З огляду на наведене та приймаючи до уваги, що між сторонами не залишилося неврегульованих питань, провадження у справі в частині стягнення 551480,20 грн - основного боргу підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України, у зв'язку із відсутністю предмету спору та в частині стягнення 60 коп.- штрафу, 20 коп.- пені, 20 коп.- 3% річних на підставі п. 4 ст.80 ГПК України, у зв'язку із відмовою позивача від позову.

Клопотання позивача про повернення суми судового збору, викладене ним у заяві №3878 від 01.09.2016 року, судом вирішується з врахуванням встановлених в процесі розгляду справи обставин та у відповідності до вимог п. 7 ЗУ "Про судовий збір", п. 5.1 Постанови пленуму Вищого Господарського Суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", про що судом винесено відповідну ухвалу.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 44, 43, 49, 80, 86 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №921/525/16-г/4 припинити.

Суддя Н.М. Бурда