номер провадження справи 17/50/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2016 Справа № 908/2079/16

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Ауреус, 43010, Волинська область, м. Луцьк, вул. Нікішева, буд. 1

до відповідача: публічного акціонерного товариства Мелітопольський мясокомбінат, 72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Кірова, буд. 175

про стягнення 145 098,00 грн.

суддя Корсун В.Л.

У засіданні приймали участь представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність від 28.01.16 б/н

СУТЬ СПОРУ:

08.08.16 до господарського суду Запорізької області з позовною заявою звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Ауреус (надалі ТОВ ТД Ауреус) про стягнення з публічного акціонерного товариства Мелітопольський мясокомбінат (далі ПАТ Мелітопольський мясокомбінат) 145 098,00 грн. заборгованості за поставлений товар.

08.08.16 автоматизованою системою документообігу суду здійснено розподіл справ між суддями та визначено вищевказану позовну заяву до розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 08.08.16 судом порушено провадження у справі № 908/2079/16, якій присвоєно № провадження 17/50/16. У сторін витребувані документи необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи по суті, судове засідання призначено на 31.08.16.

Ухвалами суду від 31.08.16 та від 12.09.16 розгляд справи відкладався на 12.09.16 та на 03.10.16 відповідно. Крім того, ухвалою від 12.09.16 строк вирішення спору продовжено на 15 днів до 25.10.16.

30.09.16 до матеріалів справи через канцелярію суду від ТОВ ТД Ауреус надійшло клопотання за вих. від 26.09.16 № 77, в якому позивач просить суд на підтвердження обставин викладених у позовній заяві долучити до матеріалів справи податкові накладні від 13.06.16 № 15 та від 23.06.16 № 16. Крім того, у звязку з неможливістю забезпечити явку свого представника в судове засідання 03.10.16, просить суд розглянути справу у відсутності представника ТОВ ТД Ауреус.

За клопотанням представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 03.10.16 на підставі ст. ст. 82-1, 85 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представнику відповідача розяснено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на ст.ст. 11, 207, 525, 526, 626, 628, 712 ЦК України, ст. ст. 181, 193 ГК України та видаткові накладні від 13.06.16 № АУ-0000389, від 23.06.16 № АУ-0000410 згідно яких відповідачу було поставлено товар на загальну суму 145 098,00 грн. Як пояснював позивач, за отриманий товар відповідач не розрахувався, у звязку з чим позивачем висунуто відповідачу вимогу про сплату заборгованості. Враховуючи, що відповідач на вимогу не відреагував, суму боргу в розмірі 145 098,00 грн. не сплатив, позивач звернувся до суду із цим позовом та просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу за поставлений товар в розмірі 145 098,00 грн.

Відповідач, в особі уповноваженого представника, в судовому засіданні 03.10.16 визнав позовні вимоги у повному обсязі, про що зазначив у клопотанні без номеру від 03.10.16, яке надійшло до суду 03.10.16. Крім того, у вказаному клопотання просив суд розстрочити виконання рішення суду по справі № 908/2079/16 на 2 місяці із щомісячною оплатою в розмірі 72 549,00 грн. починаючи з листопада місяця 2016 року та до повного виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (ЦК України), цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Правочин може вчинятись усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ст. 205 ЦК України).

Із змісту ст. 207 ЦК України вбачається, що правочин у простій письмовій формі вчиняється сторонами шляхом фіксації його змісту в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими сторони обмінялись за допомогою телетайпних, електронних або інших технічних засобів звязку.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору є вимога позивача до відповідача про стягнення 145 098,00 грн. заборгованості у зв'язку з невиконанням ПАТ Мелітопольський мясокомбінат зобов'язання з оплати одержаного товару (м'ясо курячу механічної обвалки, заморожене) на підставі видаткових накладних від 13.06.16 № АУ-0000389 та від 23.06.16 № АУ-0000410.

Розглянувши додані позивачем до матеріалів цієї справи докази судом встановлено, що за видатковими накладними від 13.06.16 № АУ-0000389 на суму 56 658,00 грн. та від 23.06.16 № АУ-0000410 на суму 88 440,00 грн. товарно-матеріальні цінності, а саме: мясо куряче механічної обробки заморожене на загальну суму 145 098,00 грн. було передано позивачем та отримано представником ПАТ Мелітопольський мясокомбінат ОСОБА_2, що підтверджується:

- довіреністю від 13.06.16 № Дов-001003 виданою ОСОБА_2 ОСОБА_3 Мелітопольський мясокомбінат на отримання від ТОВ ТД Ауреус м'яса птиці механічної обвалки,

- товарно-транспортними накладними від 13.06.16 № АУ-96 та від 23.06.16 № АУ-09.

Також, на підтвердження прийняття відповідачем товару за вищевказаними видатковими накладними позивачем до матеріалів справи надано податкові накладні від 13.06.16 № 15 на суму 47 215,00 грн. (без урахування ПДВ) за номенклатурою товару м'ясо куряче механічної обвалки, заморожене та від 23.06.16 № 26 на суму 73 700,00 грн. (без урахування ПДВ) за номенклатурою товару м'ясо куряче механічної обвалки, заморожене, відповідно до яких одержувачем товару є ПАТ Мелітопольський мясокомбінат.

Вбачається, що вищенаведені податкові накладні у відповідності до квитанцій за № 1 про реєстрацію податкової накладної (розташовані на звороті податкових накладних) зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 27.06.16 за № НОМЕР_1 та 04.07.16 за № НОМЕР_2 відповідно.

Отже, надані до суду документи в сукупності свідчать про наявність між сторонами угоди (правочину), яка (який) за своєю правовою природою є договором поставки.

У відповідності з нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1). До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2).

Отже за змістом наведеної вище статті, істотними умовами договору поставки є предмет і ціна. Законодавством не передбачено обовязковість письмової форми договору поставки.

Як вбачається з наданих суду документів, між сторонами склались господарські відносини, що породили взаємні обовязки. Обовязки позивача виразились у поставці товару, а обовязки відповідача - в оплаті отриманого товару.

Отже, суд приходить до висновку, що між сторонами відбулась угода поставки у вигляді досягнення сторонами згоди по всіх істотних умовах, необхідних для зазначених угод.

Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов до говору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України (ГК України), п. п. 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

У відповідності з п. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, враховуючи положення ч. 1 ст. 692 ЦК України, термін виконання зобовязання, що випливає з правовідносин поставки чітко встановлений вищезазначеною спеціальною нормою ЦК України - покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

З огляду на викладене, вбачається, що зобовязання з проведення розрахунків за отриманий товар, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 692 ЦК України, повинно було виконано відповідачем одразу після прийняття останнім товару за видатковою накладною від 13.06.16 № АУ-0000389 та за видатковою накладною від 23.06.16 № АУ-0000410.

Вбачається, що претензією № 1 від 02.08.16, направленою цінною кореспонденцією (рекомендованим листом) 05.08.16 (фіскальний чек долучений до справи) ПАТ Мелітопольський мясокомбінат, позивач просить відповідача негайно здійснити оплату за отриманий за видатковими накладними від 13.06.16 № АУ-0000389 та від 23.06.16 № АУ-0000410 товар в розмірі 145 098,00 грн. на рахунок ТОВ ТД Ауреус (позивача у справі).

Матеріали цієї справи свідчать, що відповідач взятих на себе договірних зобовязань належним чином не виконав, оплату за отриманий товар за видатковими накладними від 13.06.16 № АУ-0000389 та від 23.06.16 № АУ-0000410 на загальну суму 145 098,00 грн. не здійснив. Доказів протилежного матеріали цієї справи не містять.

Отже, відповідач порушив свої зобовязання.

Факт наявності основної заборгованості в розмірі 145 098,00 грн. підтверджується матеріалами цієї справи й визнаний відповідачем повністю в судовому засіданні 03.10.16 (з урахуванням наданої представнику у цій справі довіреності від 28.01.16 строком на 1 рік до 28.01.17).

В ході розгляду справи судом враховано, що представником відповідача не ставився під сумнів факт отримання відповідачем від позивача товарно-матеріальних цінностей за видатковими накладними від 13.06.16 № АУ-0000389 та від 23.06.16 № АУ-0000410, належним чином засвідчені копії яких були долучені до матеріалів справи.

Більш того, з наданого відповідачем до суду Акту звірки взаємних розрахунків за період із 13.06.16 по 31.08.16, який підписано головним бухгалтером ПАТ Мелітопольський мясокомбінат ОСОБА_4, вбачається, що заборгованість ПАТ Мелітопольський мясокомбінат перед ТОВ ТД Ауреус (позивача у справі) за поставку товару за № АУ-0000389 від 13.06.16 та за № АУ-0000410 від 23.06.16 складає 145 098,00 грн.

За таких обставин, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 145 098,00 грн. заборгованості за поставлений товар підлягає задоволенню судом.

В засіданні 03.10.16 судом розглянуто клопотання відповідача від 03.10.16 про розстрочку виконання рішення суду, в прохальній частині якого заявник просить суд розстрочити виконання рішення про стягнення 145 098,00 грн. строком на 2 місяці із щомісячною оплатою у розмірі 72 549,00 грн. починаючи з листопада місяця 2016 року та до повного виконання рішення суду.

В обґрунтування свого клопотання відповідач посилається на те, що ПАТ Мелітопольський мясокомбінат протягом тривалого часу поставляв за договорами поставки мясопродукцію контрагентам, які знаходяться на території АР Крим. У останніх перед відповідачем накопичилась значна сума заборгованості (758 157,60 грн.). Керівництво ПАТ Мелітопольський мясокомбінат намагається знайти спосіб ліквідування вказаної заборгованості. Крім того, зазначає, що через окупацію території АР Крим, а також проведення на території Донецької і Луганської областей АТО операції, відповідач втратив значну частину ринку збуту та у звязку із чим в нього значно знизився обєм реалізації виготовленої продукції.

Крім того, при вирішенні питання щодо надання розстрочки відповідач просить суд прийняти до уваги наявність рішень господарського суду Запорізької області по справах за №№ 908/5669/15, 7/5009/3625/11, 908/1873/16, 908/1899/16 та господарського суду Харківської області по справі № 5023/3571/11, за одними з яких (справи №№ 908/5669/15, 7/5009/3625/11, 5023/3571/11) ПАТ Мелітопольський мясокомбінат є стягувачем, а за іншими (справи «№№ 908/1873/16, 908/1899/16) - боржником. Зазначає, що станом на дату підписання клопотання про розстрочку (03.10.16) кошти за рішеннями господарського суду по справах №№ 908/5669/15, 7/5009/3625/11, 5023/3571/11 ПАТ Мелітопольський мясокомбінат не отримані.

Звернув увагу суду, що виконання рішення суду у цій справі відразу може призвести до негативних фінансових наслідків, таких як виникнення заборгованості із заробітної плати, податків, зборів ті ін. обовязкових платежів до державного бюджету України, стягнення виконавчого збору в сумі 10 % від суми позову. Враховуючи викладені обставини просить суд розстрочити рішення на 2 місяці.

Розглядаючи вказане клопотання судом враховано наступне.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Проаналізувавши доводи відповідача викладені у клопотанні від 03.10.16 про розстрочку виконання рішення по справі № 908/2079/16 суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання, оскільки останнє допускається у виняткових випадках і залежить від обставин справи. У звязку з чим, у задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання судом прийнято до уваги, що відповідач не довів суду наявність у нього виняткового випадку, як підстави для розстрочення виконання судового рішення по цій справі, та не надав суду відповідних доказів.

Так, зокрема, доказів того, що підприємство відповідача перебуває у скрутному фінансовому становищі, яке станом на час прийняття рішення у цій справі унеможливлює його виконання у порядку та у спосіб визначений рішенням, а наведені ПАТ Мелітопольський мясокомбінат обставини, а саме: наявність заборгованості у контрагентів, які знаходяться в АР Крим перед ПАТ Мелітопольський мясокомбінат, істотне зниження обєму реалізації виготовленої продукції, наявність інших рішень господарських суддів, за якими ПАТ Мелітопольський мясокомбінат є стягувачем та боржником, не є винятковими обставинами, що унеможливлюють виконання рішення у цій справі, а отже і не можуть бути підставою для розстрочення виконання рішення суду.

При цьому, судом враховано, що позивач і відповідач є субєктами господарювання, які несуть однакову економічну (матеріальну) відповідальність за свої дії та однакові ризики. А тому, невиконання відповідачем зобовязань з оплати поставленого товару може мати негативний вплив на діяльність підприємства позивача.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір в розмірі 2 176,47 грн. покладається на відповідача.

Судом розяснюється, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 116 ГПК України (…) після набрання законної сили наказ видається судом за заявою стягувача (…).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 21, 42, 43, 45, 22, 33, 34, 49, 69, 82, 821, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства Мелітопольський мясокомбінат (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Кірова, буд. 175, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Ауреус (43010, Волинська область, м. Луцьк, вул. Нікішева, буд. 1, ) - 145 098 (сто сорок пять тисяч девяносто вісім) грн. 00 коп. основного боргу та 2 176 (дві тисячі сто сімдесят шість) грн. 47 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.10.16.

Суддя В.Л. Корсун