ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 жовтня 2016 року Справа № 909/1183/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Картере В.І. (доповідач),

суддів: Барицької Т.Л.,

Губенко Н.М.

перевіривши касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.05.2016

у справі № 909/1183/15 господарського суду Івано-Франківської області

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" в особі філії ПАТ "Прикарпаттяобленерго "Коломийський міський район електричних мереж"

про визнання недійсним рішення комісії філії ПАТ "Прикарпаттяобленерго" "Коломийський міський район електричних мереж", оформленого протоколом засідання комісії від 17.09.2015 року № 13 по розгляду акта про порушення правил користування електричною енергією № 080189 від 10.06.2015

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 08.07.2016 касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 повернуто на підставі п. 1 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 повторно звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.05.2016 у справі № 909/1183/15.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази надсилання її копії іншій стороні у справі.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги від 20.07.2016 скаржником додано опис цінного листа від 01.06.2016, який не може підтверджувати направлення копії касаційної скарги ПАТ "Прикарпаттяобленерго" іншій стороні у справі, оскільки опис цінного листа, датований раніше ніж сама касаційна скарга, в зв'язку з чим не зрозуміло яку саме кореспонденцію скаржник направив відповідачу у справі.

Крім того Вищий господарський суд України вважає за необхідне зазначити, що п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України" визначено, що у застосуванні п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України господарському суду необхідно враховувати, що належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів можна вважати розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (оригінал касового чека, розрахункової квитанції тощо).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

У даному разі оскаржувана постанова апеляційної інстанції згідно ч. 3 ст. 105 ГПК України набрала законної сили 18.05.2016, а строк на її оскарження в касаційному порядку (з урахуванням приписів ст. 51 ГПК України) закінчився 07.06.2016.

Скаржником заявлено клопотання про продовження строку розгляду касаційної скарги на підставі ст. 69 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи викладені вимоги клопотання про продовження строку розгляду касаційної скарги заявляється стороною під час розгляду спору по суті.

При цьому клопотання про відновлення пропуску встановленого законом строку повинно заявлятися на підставі ст. 53 ГПК України.

Відповідно до ст. 53 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, закон пов'язує можливість відновлення пропущеного процесуального строку з наявністю саме поважних причин його пропуску; поважними причинами його пропуску визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Клопотання про поновлення процесуального строку повинно містити роз'яснення причин пропуску такого строку і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 22 ГПК України сторони мають однакові процесуальні права і рівною мірою ними користуються, що є реалізацією принципу рівності перед судом, викладеного у ст. 42 ГПК України. Частина 4 ст. 22 ГПК України визначає обсяг прав, які належать тільки позивачу. Такі права певним чином визначають диспозитивність господарського процесу, а саме можливість суб'єктів самостійно впорядковувати (регулювати) свої відносини, діяти на власний розсуд. Зокрема принцип диспозитивності у господарському процесі означає, що процесуальні правовідносини виникають, змінюються і припиняються за ініціативи безпосередніх учасників спірних матеріальних правовідносин, які маються можливість за допомогою господарського суду розпоряджатися процесуальними правами і спірним матеріальним правом.

Враховуючи викладені вимоги, подане скаржником клопотання про продовження строку розгляду касаційної скарги не може розглядатися як клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку.

Отже, у даному випадку касаційну скаргу подано з пропуском встановленого строку для її подання без відповідного клопотання про поновлення строку для її подання.

При цьому, Вищий господарський суд України звертає увагу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на роз'яснення, які містяться у п. 6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України", згідно з якими повернення касаційної скарги, поданої з порушенням строку без клопотання про його відновлення з посиланням на пункт 5 частини першої статті 1113 ГПК, не перешкоджає повторному поданню касаційної скарги з мотивованим клопотанням про відновлення строку її подання.

Враховуючи викладене та керуючись п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.05.2016 у справі № 909/1183/15 повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2.

Головуючий суддя: В. Картере
Судді: Т. Барицька Н. Губенко