ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" жовтня 2016 р.Справа № 916/2205/16

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Агро-Ритм

Відповідач 1: Іванівська сільська рада

Відповідач 2: Любашівська районна державна адміністрація

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру у Одеській області

Про: вилучення земельних ділянок із колективної власності

Суддя Демешин О. А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність

від відповідача 1: не зявився;

від відповідача 2: не зявився;

від третьої особи: не зявився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Агро-Ритм (далі - позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Іванівської сільської ради (далі відповідач 1) та Любашівської районної державної адміністрації (далі відповідач 2) яким просить суд:

вилучити земельну ділянку попередньою площею 8 га. рілля із земель колективної власності колишнього КСП „Іванівське Любашівського району Одеської області. Перевести земельну ділянку попередньою площею 8га. рілля до земель запасу державної форми власності землі сільськогосподарського призначення, що належали КСП „Іванівське, які не підлягали поділу і повинні були використовуватись сумісно, з яких 8 та рілля;

вилучити земельну ділянку попередньою площею 35 га, залуження із земель колективної власності колишнього КСП „Іванівське Любашівського району Одеської області. Перевести земельну ділянку попередньою площею 35 га, залуження до земель запасу державної форми власності землі сільськогосподарського призначення, що належали КСП „Іванівське, які не підлягали поділу і повинні були використовуватись сумісно, з яких 35 га-залуження.

30.08.2016 року суд залучив до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру у Одеській області.

Відповідач 1 - Іванівська сільська рада надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, а також зазначив, що проти позовних вимог не заперечує.

Відповідач 2 - Любашівська районна державна адміністрація надав суду клопотання про розгляд справи без участі свого представника та відзив яким просить в задоволені позову відмовити.

В С Т А Н О В И В :

30 травня 2016 року Позивач звернувся до відділу Держгеокадастру у Любашівському районі Одеської області, щодо надання інформації про можливість взяти в оренду 2 (двох) земельних ділянок попередньою загальною площею 43 га , та надати відповідну інформацію, в тому числі про власника земельних ділянок.

На вказане звернення Відділ повідомив, що земельні ділянки перебувають у колективній власності колишнього КСП „Іванівське та знаходяться на території Іванівської сільської ради Любашівського району Одеської області (за межами населених пунктів).

В обґрунтування позову позивач посилається на порушення його права на укладення договорів оренди спірних земельних ділянок, приймаючи до уваги, що ТОВ „Науково-виробниче підприємство „Агро-Ритм не має можливості на укладення таких договорів, оскільки Державний акт на право колективної власності на ці земельні ділянки був виданий Колективному сільськогосподарському підприємству „Іванівське, яке на цей час ліквідовано, але акт на право колективної власності на землю не скасовано.

Отже, позивач звернувся до суду з позовом про припинення права колективної власності на 2 земельні ділянки, які він бажає взяти в оренду для чого необхідно переведення їх до земель запасу державної власності, з подальшим вирішенням питання про передачу цих земельних ділянок державної власності громадянам та юридичним особам у власність або у користування (у т.ч. позивачу) відповідно до вимог чинного земельного законодавства.

Відповідач-1 зазначив, що проти позовних вимог не заперечує.

Відповідач-2 просить в позові відмовити, оскільки державний акт про право колективної власності на землю, який отримало КСП „Іванівське є чинним. Крім того, спірні земельні ділянки не є сформованими, що не відповідає вимогам ст. 79-1 Земельного Кодексу України.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Позивач просить суд вилучити дві земельні ділянки із земель колективної власності колишнього КСП „Іванівське Любашівського району Одеської області та перевести вказані земельні ділянки до земель запасу державної форми власності землі сільськогосподарського призначення.

Позов ґрунтується на тому, що земельні ділянки перебувають у колективній власності колишнього КСП „Іванівське та знаходяться на території Іванівської сільської ради Любашівського району Одеської області, проте, колективні сільськогосподарські підприємства вже не існують а видані їм Державні акти на право колективної власності на землю не скасовані, що і порушує право Позивача на отримання вказаних ділянок у оренду.

По-перше, Позивач не довів суду яким саме чином з боку відповідачів по справі - Іванівською сільською радою та Любашівською районною державною адміністрацією порушено його права, оскільки до матеріалів справи не додано жодного доказу стосовно звернень ТОВ „Науково-виробниче підприємство „Агро-Ритм до вказаних органів місцевого самоуправління та державної влади з приводу надання в оренду спірних земельних ділянок.

Також позивач не надав суду доказів вчинення відповідачами будь-яких дій (бездіяльності), що порушують права Позивача.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 1 ГПК України передбачає право відповідних осіб звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Отже, з матеріалів справи не вбачається наявність у позивача суб'єктивного матеріального права на подання позову до Іванівської сільської ради та Любашівської районної державної адміністрації, оскільки Позивачем не доведено порушення або оспорювання його прав і охоронюваних законом інтересів з боку вказаних осіб.

По-друге, згідно ч. 2 ст. 152 Земельного Кодексу України - власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Суд звертає увагу, що лише звернення до відділу Держгеокадастру у Любашівському районі Одеської області щодо надання інформації про можливість взяти в оренду дві земельні ділянки не наділяє Позивача, а ні правами власника, а ні правами користувача на звернення до суду з позовом щодо вилучення земельних ділянок із земель колективної власності колишнього КСП „Іванівське Любашівського району Одеської області та переведення вказаних земельних ділянок до земель запасу державної форми власності землі сільськогосподарського призначення.

Загальні підстави припинення права власності передбачені ст. 346 ЦК України, зокрема, право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Як вбачається з відзиву на позов Головного управління Держгеокадастру у Одеській області Державний акт на право колективної власності КСП „Іванівське серії ОД-9 було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю на території Любашівського району Одеської області за №9 від 09.11.1995р. і цей акт на час розгляду справи є чинним.

Враховуючи, що КСП „Іванівське, станом на теперішній час припинено, право власності останнього на спірні земельні ділянки слід також вважати припиненим, що може бути підставою для скасування вищевказаного державного акту про права власності КСП „Іванівське на земельну ділянку в судовому порядку з вимогами до органу, яким цей акт видавався.

За наявності чинного правовстановлюючого документа на право колективної власності на спірні земельні ділянки у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог про їх вилучення.

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 12 жовтня 2016 р.

Суддя О.А. Демешин