РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2016Справа №910/15780/16

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью текстиль лайн»

2) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення 4 406,88 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_4 (дов. №29 від 13.01.2016);

від відповідача-1 - не з'явився;

від відповідача-2 - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

29.08.2016 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью текстиль лайн» та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про солідарне стягнення з відповідачів суми у розмірі 500 грн. та стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 4 406,88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки від 16.03.2016 №ЛВч0000033 щодо своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.08.2016 порушено провадження у справі №910/15780/16, розгляд справи призначено на 20.09.2016.

20.09.2016 позивач через загальний відділ діловодства суду подав письмові пояснення по справі.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.09.2016 у зв'язку із неявкою представників відповідачів, а також необхідністю витребування доказів по справі, розгляд справи відкладено на 13.10.2016.

В судове засідання 13.10.2016 представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представники відповідачів 1, 2, що належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання 13.10.2016 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

При цьому, відповідно до п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 13.10.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

16.03.2016 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - позивач, постачальник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (далі - відповідач-2, покупець) було укладено договір поставки №ЛВч0000033 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується поставити та передати покупцю текстильну продукцію (далі - товар), а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його вартість на умовах, визначених у цьому договорі.

За умовами п. 2.1 договору покупець узгоджує з постачальником замовлення на товар в усній та/або письмовій формі у якому попередньо визначається його назва та/або кількість та/або вид та/або якість та/або термін та/або місце поставки та/або ціна.

Ціна, загальна кількість, асортимент товару, що поставляється за цим договором, визначається у відповідних накладних та/або в рахунках-фактурах та/або специфікаціях постачальника, які є невід'ємними частинами даного договору. Загальна вартість отриманого товару за договором визначається на підставі підписаних відповідних накладних та/або рахунків-фактур (п.3.1 договору).

Відповідно до п. 3.2 договору розрахунки за даним договором здійснюються на умовах відстрочення платежу, який складає 30 календарних днів з дати підписання відповідної накладної та/або виставлення рахунку-фактури.

Згідно з п. 3.3 договору датою здійснення платежу вважається дата надходження грошових коштів в касу постачальника.

За умовами п.п. 4.1, 4.2, 4.3 договору доставка товару здійснюється за рахунок, силами та засобами покупця або за домовленістю сторін іншим способом, що зазначається у відповідному додатку до договору. Прийом-передача товару здійснюється відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів «Інкотермс» у редакції 2010 року з урахуванням особливостей, встановлених договором. Моментом (часом) прийому-передачі товару за договором вважається підписання відповідної видаткової накладної представниками сторін.

У випадку несплати покупцем постачальнику повної вартості поставленого товару в строки, передбачені п. 3.2 договору, постачальник має право здійснити перерахування не проданого товару у торговій точці покупця та зафіксувати його у звіті, який буде належним доказом наявності непроданого товару у покупця, а також має право вимагати повернення товару (зазначеного у звіті згідно п. 3.7 та/або п. 4.9 договору), а покупець зобов'язаний повернути такий товар в належному виді, без пошкоджень якості товару та його упакування, не пізніше 5 календарних днів з моменту пред'явлення письмової вимоги постачальника (п. 4.8, 4.9 договору).

За умовами п. 5.2 договору у випадку порушення покупцем п. 3.2 договору, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 25% від загальної суми заборгованості, а також пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми, за кожен день такого прострочення.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2016. У разі, якщо жодна із сторін не менше ніж за один календарний місяць до закінчення терміну дії договору не повідомить іншу сторону в письмовому вигляді про свій намір розірвати договір, він вважається автоматично подовженим на тих самих умовах строком на кожний наступний календарний рік (п.п. 8.1, 8.2 договору).

Позивачем на виконання умов договору було здійснено поставку товару відповідачу-2 на загальну суму 11 925,50 грн., що підтверджується видатковими накладними №ЛВч-1703-001 від 17.03.2016 на суму 3 200,00 грн., №ЛВч-2203-001 від 22.03.2016 на суму 3 522,00 грн., №ЛВч-2604-004 від 26.04.2016 на суму 5 203,50 грн., підписаними повноважними представниками сторін.

На виконання умов договору відповідачем-2 було сплачено позивачу грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками від 25.04.2016 на суму 3 000,00 грн., від 06.06.2016 на суму 4 000,00 грн., від 03.08.2016 на суму 1 000,00 грн.

Крім того, 16.06.2016 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - позивач, кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нью текстиль лайн» (далі - відповідач-1, поручитель) було укладено договір поруки №16/06/16-01Ю (далі - договір поруки), за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за своєчасне виконання всіх зобов'язань фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (боржник) за договором поставки №ЛВч0000033 від 16.03.2016 (основний договір, укладений між ФОП ОСОБА_1 та боржником у розмірі, передбаченому п. 3.2 договору).

Відповідно до розділу 3 договору поруки у випадку повного повернення боржником заборгованості кредитору за основним договором, останній зобов'язується сплатити поручителю винагороду у розмірі 1 000,00 грн. протягом трьох днів. Поручитель відповідає перед кредитором за невиконання боржником зобов'язань за основним договором відповідно до ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у визначеній сторонами сумі 500 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що відповідач-2 не здійснив повну та своєчасну оплату за поставлений товар, у зв'язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 3 925,50 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем-2 матеріали справи не містять.

Матеріали справи містять вимогу позивача від 29.07.2016 №29/07/16-01 до поручителя Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью текстиль лайн» про сплату в семиденний строк суми заборгованості у розмірі 500,00 грн. відповідно до договору поруки від 16.06.2016 №16/06/16-01Ю.

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачами своїх зобов'язань за договорами поставки від 16.03.2016 №ЛВч0000033 та поруки від 16.06.2016 №16/06/16-01Ю, позивачем заявлена до солідарного стягнення з відповідачів сума у розмірі 500,00 грн. та до стягнення з відповідача-2 сума основної заборгованості у розмірі 3 425,50 грн. та штраф у розмірі 25 % від загальної суми заборгованості, що складає 981,38 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір між сторонами виник у зв'язку з простроченням виконання відповідачем-2 зобов'язань щодо оплати товару, одержаного за договором поставки від 16.03.2016 №ЛВч0000033.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 3.2 договору розрахунки за даним договором здійснюються на умовах відстрочення платежу, який складає 30 календарних днів з дати підписання відповідної накладної та/або виставлення рахунку-фактури.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено, а відповідачем-2 не спростовано факт поставки обумовленого договором товару за видатковими накладними №ЛВч-1703-001 від 17.03.2016 на суму 3 200,00 грн., №ЛВч-2203-001 від 22.03.2016 на суму 3 522,00 грн., №ЛВч-2604-004 від 26.04.2016 на суму 5 203,50 грн., підписаними повноважними представниками сторін, проте відповідачем-2 була здійснена часткова оплата у розмірі 8 000,00 грн., у зв'язку із чим виникла заборгованість у розмірі 3 925,50 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем-2 матеріали справи не містять.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що заборгованість відповідача-2 за поставлений товар складає 3 925,50 грн., яка підлягає стягненню з останнього на користь позивача.

Згідно з положеннями ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як встановлено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У зв'язку із простроченням відповідачем виконання грошового зобов'язання, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з останнього штраф у розмірі 25 % від загальної суми заборгованості, що складає 981,38 грн.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

За умовами п. 5.2 договору у випадку порушення покупцем п. 3.2 договору, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 25% від загальної суми заборгованості, а також пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми, за кожен день такого прострочення.

Оскільки факт прострочення виконання грошового зобов'язання встановлений судом, вимоги позивача про стягнення з відповідача-2 штрафу у розмірі 25 % від загальної суми заборгованості підлягають задоволенню.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу у розмірі 25 % від загальної суми заборгованості, що складає 981,38 грн., суд дійшов висновку, що розрахунок є арифметично вірним, а тому вказані суми нарахувань підлягають стягненню з відповідача-2 у заявленому позивачем розмірі.

Крім того, ч. 1 ст.546 Цивільного кодексу України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 553 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні відносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України).

Як зазначалося вище, 16.06.2016 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нью текстиль лайн» було укладено договір поруки №16/06/16-01Ю, за умовами якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за своєчасне виконання всіх зобов'язань фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за договором поставки №ЛВч0000033 від 16.03.2016. Поручитель відповідає перед кредитором за невиконання боржником зобов'язань за основним договором відповідно до ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у визначеній сторонами сумі 500 грн.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання відповідачем-2 своїх зобов'язань за договором поставки, вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів 1, 2 суми у розмірі 500,00 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача-2 судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью текстиль лайн» (03039, м. Київ, вул. Кіровоградська, 4, оф. 3, код 35756306) та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) суму боргу у розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) суму боргу у розмірі 3 425 (три тисячі чотириста двадцять п'ять) грн. 50 коп., штраф у розмірі 981 (дев'ятсот вісімдесят одна) грн. 38 коп. та судовий збір у розмірі 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складене та підписане - 17.10.2016.

Суддя В.О. Демидов