ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2016 Справа №917/1212/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевої дробі", вул. Мечнікова, 9, м. Київ, 01021

до Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод", вул. Івана Приходька, 141, м. Кременчук, Полтавська обл., 39621

про стягнення суми основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №0106/16-ю від 01.10.2016.

від відповідача: не з'явились

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складання повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позов про стягнення заборгованості за договором поставки товару № 0116-СН від 02.02.2012 у розмірі 556365,67 грн, з яких: основний борг - 303108,00 грн; 3% річних - 23119,25 грн; пеня - 33748,79 грн; інфляційні - 196389,63 грн.

03.10.2016 позивач подав заяву про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 33748,79 грн.

Суд задовольняє заяву позивача та залишає позов в частині стягнення пені без розгляду.

Представник позивача підтримав позов в частині стягнення суми основного боргу, інфляційних, річних та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач проти позову заперечує, поставку товару вважає незакінченою, оскільки згідно з договором підтвердженням якості та комплектності товару є сертифікат якості, паспорт якості, сертифікат відповідності, протокол узгодження якості, стверджує, що зазначені документи не були надані позивачем, що позбавляє відповідача права використовувати поставлений товар за призначенням; вважає, що ненадання документів, підтверджуючих якість продукції позбавляють позивача права позивача вимагати оплату за нього. Просить суд відмовити позивачу в позові в частині стягнення пені з підстав пропуску строку позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши надані докази, суд, встановив:

02.02.2012 ТОВ "Завод сталевої дробі" (Постачальник) та ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" (Покупець) уклали договір поставки товару № 0116-СН від 02.02.2012.

Згідно з умовами вказаного договору постачальник зобов'язався поставити та передати у власність покупцю визначений цим договором товар, а покупець зобов'язався прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату (п.1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2 договору найменування, одиниця виміру, загальні кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) визначаються специфікаціями

Згідно з умовами договору Товариство з обмеженою відповідальністю Завод сталевої дробі Позивач) взяв на себе зобов'язання передати у власність Публічному акціонерному товариству "Кременчуцький сталеливарний завод" (надалі - відповідач) дріб сталеву литу ДССТ 1,8 мм - 25% фракції, 2.2 мм - 25% фракції, 2.8 мм - 50 % фракції ДСТУ 3184-96 ГОСТ 11964-81 у кількості 938 (дев'ятсот тридцять вісім) тони на суму 8 487 024,00 (вісім мільйонів чотириста вісімдесят сім тисяч тридцять чотири) грн з ПДВ (Специфікація №3) та у кількості 134 (сто тридцять чотири) тонни на суму 1212432,00 (один мільйони двісті дванадцять тисяч чотириста тридцять дві) грн з ПДВ (Специфікація №5) (надалі - ОСОБА_2), зазначений у п. 1.2. договору та специфікаціях, а Покупець зобов'язується прийняти вказаний ОСОБА_2 і здійснити розрахунок на умовах, передбачених цим договором. Загальна сума договору складає 13272271 (тринадцять мільйонів двісті сімдесят дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 20 коп. з ПДВ.

На виконання умов договору позивачем передано ОСОБА_2 у власність відповідачу у кількості 1 474 тони на загальну суму 13272271 (тринадцять мільйонів двісті сімдесят дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 20 коп. з ПДВ.

Як зазначає позивач, відповідачем ОСОБА_2 у кількості 1340 тон на суму 12969163,20 (дванадцять мільйонів дев'ятсот шістдесят дев'ять тисяч сто шістдесят три ) гривні 20 коп. прийнято та сплачено.

За поставку ОСОБА_2 20.09.13 у кількості 67 тон на суму 606216,00 грн, розрахунок здійснено у повному обсязі, але з порушенням строку оплати.

Поставка ОСОБА_2 20.09.13 (Специфікація №3) підтверджується видатковою накладною № РН-0000691 від 20 вересня 2013 року (дріб сталева лита ДССТ 1,8-2,8 у кількості 67 т на суму 606216,000 грн з ПДВ), рахунком-фактурою № СФ-0000383 від 20 вересня 2013 року (дріб сталева лита ДССТ 1,8 - 2,8 у кількості 67 т. на суму 606216,00 грн з ПДВ).

Також, позивач здійснив поставку ОСОБА_2 28.11.13 у кількості 67 тон на суму 606216,00 грн, розрахунок за яку здійснено частково - на сума 303108,00 грн.

Поставка ОСОБА_2 28.11.13 (Специфікація №5) підтверджується видатковою накладною № РН-0000962 від 28 листопада 2013 року (дріб сталева лита ДССТ 1,8-2,8 у кількості 67 т на суму 606216,00 грн з ПДВ, рахунком-фактурою № СФ-0000487 від 28 листопада 2013 року (дріб сталева лита ДССТ 1,8 - 2,8 у кількості 67 т на суму 606216,00 грн з ПДВ).

Поставка І здійснювалась по специфікації №3, що зазначена в Додатковій угоді №2 від 24.05.12, Поставка II здійснювалась по специфікації №5, що зазначена в Додатковій угоді №5 від 01.03.13.

Відповідно до п.4 Додаткової угоди №2 від 24.05.12 оплата по Специфікації №3 здійснюється протягом 30 календарних днів від дати поставки товару. Поставку І здійснено 20.09.13, про що свідчить дата на видатковій накладній, оплата повинна бути здійснена до 20.10.13.

Проте, грошові кошти за партію ОСОБА_2 надійшли із порушенням строку оплати, зазначеного в Додатковій угоді №2, а саме: 15.11.13. Оплата ОСОБА_2 підтверджується Платіжним дорученням №105 від 15.11.2013 на суму 606216,00 грн.

Відповідно до п.4 Додаткової угоди №5 від 01.03.13 оплата по Специфікації №5 здійснюється протягом 90 календарних днів від дати поставки товару. II поставку здійснено 28.11.13, про що свідчить дата на видатковій накладній, оплата повинна бути здійснена до 27.02.14.

10.02.14 на рахунок позивача надійшло 303108,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №116 від 10.02.2014 на суму 303108,00 грн.

Таким чином, станом на 25.07.2016 частина поставленого ОСОБА_2 по Специфікації №5 у кількості 33,5 тон залишається не оплаченою.

Тобто, позивачем ОСОБА_2 передано у власність відповідачу, на загальну суму 13272271,20 грн з ПДВ, відповідачем сплачено 12969163,20 грн.

Отже, заборгованість за договором складає 303108,00 грн.

Згідно з п. 2.4. договору датою поставки вважається дата підписання видаткової накладної або дата на товарно-транспортній накладній перевізника або дата календарного штампеля залізничної накладної чи квитанції про приймання вантажу.

Відповідно до п. 4 Додаткової угоди №2 Розрахунки за ОСОБА_2 здійснюються на умовах 30 календарних днів з дати поставки.

Відповідач строки розрахунку за поставлений ОСОБА_2 по Специфікації №3 прострочив, чим порушив умови п .4 Додаткової угоди №2.

Відповідно до п. 4 Додаткової угоди №5 Розрахунки за ОСОБА_2 здійснюються на умовах 90 календарних днів з дати поставки.

Відповідач строки розрахунку за поставлений ОСОБА_2 по Специфікації №5 прострочив, чим порушив умови п. 4 Додаткової угоди №5.

Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами виникли правовідносини з договору поставки.

Частина друга ст. 712 Цивільного кодексу України встановлює, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як роз'яснено Вищим господарським судом України в інформаційному листі від 17.07.2012 за № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді окремих норм матеріального права", підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

Таким чином, оскільки факт поставки товару відповідачу за договором є доведеним та підтвердженим належними доказами, тому у відповідача виникло зобов'язання по оплаті отриманого товару.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 303108,00 грн є правомірними, обґрунтованими підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача судом відхиляються оскільки товар відповідачем отримано та здійснено часткові проплати, будь-яких доказів поставки товару неналежної якості суду не надано. Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи копію залізничної накладної, з якої вбачається, що відправником був доданий сертифікати якості №12295 від 20.09.2013.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком здійсненим позивачем та перевіреним судом до стягнення з відповідача підлягає 23119,25 грн - 3% та 196389,63 грн - інфляційних.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Надана відповідачем заява про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені судом долучена до матеріалів справи, проте, як вбачається з наведеного вище, позивач не заявляє вимог про стягнення пені (позовні вимоги в цій частині залишені судом без розгляду на підставі клопотання позивача).

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись 32 - 33, 43 - 44 ,49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов залишити без розгляду в частині вимог про стягнення пені в сумі 33748,79 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод", вул. Івана Приходька, 141, м. Кременчук, Полтавська обл., 39621 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевої дробі", вул. Мечнікова, 9, м. Київ, 01021 () 303108,00 грн основного боргу, 23119,25 грн - 3% річних, 196389,63 грн інфляційних, 7839,25 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.10.2016

Суддя Д.М. Сірош