ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.10.2016 р. Справа№ 914/2170/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства „ПроКредит Банк, м.Київ

до відповідача: Приватного підприємства „Фарм-Сервіс, м.Львів

про стягнення 1537064,63грн.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю

від відповідача: не зявився

Позов заявлено Публічним акціонерним товариством „ПроКредит Банк, м.Київ до Приватного підприємства „Фарм-Сервіс, м.Львів про стягнення заборгованості за договором про надання траншу №302.44197/FW302/305 від 27.11.2013р. в сумі 38794,20 доларів США та7623,29грн., з яких 37273,40 доларів США капіталу, 1421,52 доларів США процентів, 99,28 доларів США процентів за неправомірне користування кредитом, 7623,29грн. пені; за договором про надання траншу №302.45253/FW302.305 від 20.11.2015р. в сумі 557871,64грн., з яких 514017,90грн. капіталу, 37743,88грн. процентів, 2285,39грн. процентів за неправомірне користування кредитом, 3824,47грн. пені, всього 1537064,63грн

Ухвалою суду від 25.08.2016р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.10.2016р.

Одночасно із позовною заявою позивачем подано заяву (вх.№4150/16 від 22.08.2016р.) про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах ціни позову в сумі 1537064,63грн. на грошові кошти Приватного підприємства „Фарм-Сервіс, що містяться на рахунках у банках.

Дана заява мотивована тим, що матеріалами справи підтверджується наявність невиконання кредитних зобовязань відповідачем, не здійснення ним будь-яких погашень кредиту за 2-ма договорами траншів та відсутні будь-які спроби погашення заборгованості, що на думку позивача свідчить про порушення платіжної дисципліни.

Крім того, в судовому засіданні представник позивача зазначив, що оскільки у відповідача відсутнє нерухоме майно, то є обгрунтовані підстави припускати, що відповідач вчинить дії направлені на витрачання/приховування коштів, що унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Відтак, позивач просить вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах заявлених позовних вимог на грошові кошти відповідача, що знаходяться у банках.

Розглянувши вказану заяву, суд вважає за необхідне в її задоволенні відмовити виходячи із наступного.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Пленумом Вищого господарського суду України у п.1 Постанови №16 від 26.12.2011р. розяснено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У п.3 даної Постанови передбачено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобовязання після предявлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобовязання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Так, позивачем не обґрунтовано підстав звернення до суду із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову, не долучено до матеріалів справи належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, що можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, зокрема, вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобовязання після предявлення вимоги чи подання позову до суду (витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що жодних доказів, які могли б свідчити про наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову позивачем не подано.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 66, 67, 86, 87 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства „ПроКредит Банк про вжиття заходів до забезпечення позову - відмовити.

Суддя Щигельська О.І.