ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.10.16 Справа № 904/6365/16

За позовом публічного акціонерного товариства "Кредобанк", м. Львів

до приватного акціонерного товариства "Профі-Пак", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 8 709,61 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №8557 від 06 квітня 2016 року, представник

Від відповідача: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з приватного акціонерного товариства "Профі-Пак" заборгованість у розмірі 8 709,61 грн., з яких:

- основна заборгованість у розмірі 8 218,66 грн.;

- пеня у розмірі 490,95 грн.;

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 030/13-О про надання овердрафту від 30 жовтня 2013 року в частині своєчасного та повного погашення заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням строків погашення кредиту позивачем, відповідно до умов п.2.6. договору, нарахована пеня у сумі 490,95грн. за період прострочки з 13.12.2015 по 12.06.2016.

Відповідач у судове засідання не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив, відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог частини 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали суду) №509 міститься в матеріалах справи).

За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розгляд справи був відкладений з 29 серпня 2016 року на 14 вересня 2016 року, з 14 вересня 2016 року на 03 жовтня 2016 року.

У судовому засіданні 03 жовтня 2016 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2013 року між публічним акціонерним товариством "Кредобанк" (Банк) та приватним акціонерним товариством "Профі-Пак" (позичальник) укладено договір №030/13-О про надання овердрафту, відповідно до п.1.1 якого Бланк зобов'язується надати позичальнику овердрафт, тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути його і сплатити проценти та комісію за користування ним.

Договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов'язань (п. 10.1 договору).

Максимальний ліміт заборгованості по овердрафту (максимальна сума, в межах якої позичальник може здійснювати платежі протягом одного операційного дня зі свого поточного рахунку понад фактичний залишок коштів на ньому) встановлено у розмірі 500 000,00грн. Ліміт встановлюється на поточний рахунок позичальника №565 у Дніпропетровському відділені Центральної філії Банку (п. 2.1 договору).

Згідно пункту 2.2 договору річна процентна ставка встановлюється в залежності від строку безперервного дебетового сальдо по поточному рахунку позичальника (строку використання овердрафту), а саме: 18,5% річних від 1 до 3 днів, 22,0% річних від 4 до 7 днів, 23,5% річних від 8 до 15 днів, 24,0% річних від 16 до 30 днів, 24,5% річних від 31 до 45 днів, 25,0% річних від 46 до 60 днів, 25,5% річних від 61 дня.

Відповідно до пункту 2.2.1. договору, в разі невиконання вимог, передбачених у п.2.5.1. цього договору, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється з розрахунку на 2% (два процентних пункти) вище діючої, починаючи з 1-го числа наступного місяця, в якому було не дотримано цієї умови. В подальшому при виконанні позичальником вищезазначеної вимоги, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється на попередньому рівні, починаючи з 1-го числа наступного місяця після місяця, в якому було виконано дану умову. Така зміна розміру процентів додаткового погодження сторонами не потребує.

Пунктом 2.4. договору встановлено дату остаточного повернення овердрафту 29 жовтня 2014 року.

Відповідно до пункту 2.8 договору підставою надання банком овердрафту є подання позичальником в банк розрахункових документів на суму, що перевищує залишок коштів на його поточному рахунку.

Датою надання овердрафту вважається дата виникнення на поточному рахунку позичальника дебетового сальдо (проведення платежів понад залишок коштів на поточному рахунку) (п. 2.9 договору).

За надання овердрафту позичальник сплачує банку комісії, визначені пунктом 2.3 цього договору (пункт 3.1 договору).

Згідно з пунктом 3.2 договору, проценти за користування овердрафтом нараховуються щоденно на суму заборгованості по овердрафту за методом "факт/360" (фактична кількість днів у місяці, але умовно, 360 днів у році), за ставкою, вказаною у п.2.2 цього договору з урахуванням строку користування овердрафтом, з моменту надання овердрафту: до терміну вказаного в пункті 2.4 цього договору; до дати звернення банку із заявою до суду із вимогою про дострокове повернення суми овердрафту та сплати процентів, комісії та інших належних до сплати за цим договором платежів (п. 3.2 договору).

Відповідно до пункту 3.3 договору, позичальник сплачує проценти/комісії при надходженні коштів на його поточний рахунок, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані ці проценти/комісії.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути банку овердрафт у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього.

Позивач виконав свої зобов'язання згідно договору про надання овердрафту у повному обсязі, а саме надав відповідачу у власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку у сумі 499 986,49грн., що підтверджується меморіальним ордером № 27076145 від 29 серпня 2014 року на суму 499 986,49 грн. (а.с. 72).

28 січня 2015 року позивач направив на адресу відповідача повідомлення-вимогу за вих. №о030/13-О/1, в якій зазначено суму заборгованості за договором станом на 26.01.2016 211 718,66 грн., з вимогою сплати протягом 7 (семи) календарних днів з дня отримання цього повідомлення (а.с. 78).

Відповідач свої зобовязання по поверненню грошових коштів виконав частково у сумі 491 767,83грн., що підтверджується банківськими виписками, які містяться в матеріалах справи (а.с. 75-77).

Залишок несплаченої відповідачем кредитної заборгованості становить 8 218,66грн. (499 986,49грн. - 491 767,83грн.).

Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем умов договору №030/13-О про надання овердрафту від 30.10.2013 в частині своєчасного повернення кредитних коштів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (стаття 1054 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором (стаття 525 Цивільного Кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до умов п. 2.4. договору про надання овердрафту дата остаточного повернення овердрафту 29 жовтня 2014 року.

З огляду на приведені вище умови договору про надання овердрафту від 30.10.2013, положення чинного законодавства, строк повернення кредитних коштів є таким, що настав.

Доказів сплати зазначеної суми відповідач суду не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

За викладеного є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення на користь позивача заборгованості у сумі 8 218,66 грн.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись відповідно до договору неустойкою (штрафом, пенею).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 Цивільного кодексу України, частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону).

Відповідальність за неналежне виконання умов договору передбачена розділом VІ договору.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (повернення овердрафту, оплати процентів, комісій, інших платежів за цим договором) банк має право стягнути з позичальника пеню в розмірі визначеному п. 2.6 цього договору.

Пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором встановлена у розмірі 0,03% за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочки, за весь час прострочки (п. 2.6 договору).

У судовому засіданні 03.10.2016 позивачем надано уточнений розрахунок пені та змінено період її нарахування. Так, позивач нарахував пеню за період з 09.03.2016 по 08.09.2016 у сумі 453,67грн.

Між тим, позивачем, як при здійсненні розрахунку пені, який додано до позовної заяви, так і при здійсненні розрахунку, який надано у судовому засіданні 03.10.2016, не враховано положення частини шостої статті 232 Господарського кодексу України, відповідно до якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Строк повернення кредитних коштів встановлено договором - 29 жовтня 2014 року, отже прострочка виникає з 30.10.2014. Відповідно до наведених вище положень позивач мав нараховувати пеню починаючи з 30.10.2014 по 30.04.2015 і припинити її нарахування, оскільки приписом частини шостої статті 232 ГК України передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане.

Як зазначено у п.2.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення пені задоволенню не підлягає, оскільки заявлена за межами встановленого законодавством строку для її нарахування.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість у сумі 8 218,66грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у сумі 1 300,32 грн.

Керуючись статтями 1, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Профі-Пак" (49049, м. Дніпропетровськ, вул. Далека, 2, ідентифікаційний код 31792911) на користь публічного акціонерного товариства "Кредобанк" (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, код ідентифікаційний код 09807862) заборгованість у сумі 8 218 (вісім тисяч двісті вісімнадцять) грн. 66 коп., витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1 300,32 грн. (одна тисяча триста) грн. 32 коп., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 06.10.2016