ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2016 р. Справа № 909/200/16
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В., при секретарі судового засідання Максимів Н. Б., за участю представника відповідача ОСОБА_1, у відкритому судовому засіданні розглянув справу позовом управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації про повернення авансового платежу в сумі 398 000 грн від корпорації "Укртрансжилбуд".

05 квітня 2016 р., господарський суд Івано-Франківської області виніс ухвалу про припинення провадження у даній справі.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06 червня 2016 р. зазначену ухвалу суду першої інстанції було скасовано, а справу передано на розгляд до господарського суду Івано-Франківської області.

Згідно з даними протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 червня 2016 р., справу № 909/200/16 було передано судді Ткаченко І. В.

Відповідною ухвалою від 16 серпня 2016 р. строк розгляду даного спору був продовжений судом згідно з положеннями ст. 69 ГПК України.

Крім того, 16 серпня 2016 р., суд виніс ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви корпорації "Укртрансжилбуд" на підставі п. 2 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

12 вересня 2016 р., відповідач надав суду відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що корпорація "Укртрансжилбуд" просить відмовити у задоволенні позову управління капітального будівництва Тернопільської ОДА, вважаючи що остання безпідставно ухилилась від зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі відповідної заяви відповідача, з якою він звертався до позивача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, суд

в с т а н о в и в:

16 грудня 2015 р., між управлінням капітального будівництва Тернопільської ОДА (замовник) та корпорацією "Укртрансжилбуд" (підрядник) був укладений договір про закупівлю робіт за державні кошти, згідно з умовами п. 1.1 якого підрядник зобов'язується в межах договірної ціни (Додаток 1 до Договору) виконати роботи із реконструкції радіологічного корпусу з надбудовою під розміщення лабораторного комплексу та централізованої стерилізаційної комунального закладу Тернопільської обласної ради "Тернопільська університетська лікарня " відповідно до проектної документації, а замовник - прийняти і оплатити такі роботи.

У своїй позовній заяві, як видно із її змісту, управління капітального будівництва Тернопільської ОДА зазначає, що в порушення умов даного договору, зокрема пункту 4.1, відповідач не використав сплачений йому позивачем авансовий платіж в сумі 398 000 грн., у зв'язку з чим ставить питання про його повернення в судовому порядку.

Отже, предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача невикористаного авансового платежу за договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до положень ст. 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно з ч. 1 ст. 849 ЦК України, замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Статтею 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Згідно з ч. 4 ст. 879 ЦК України, оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Відповідно до положень ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до приписів ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Так, обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на порушення відповідачем умов п. 4.1 укладеного між сторонами договору про закупівлю робіт за державні кошти від 16 грудня 2015 р., згідно з яким, як зазначає у своїй позовній заяві (Т1 а.с.05) позивач, генпідряднику або безпосередньо субпідряднику до початку робіт надається аванс на придбання матеріалів, цей аванс не може перевищувати 30 % вартості річного обсягу робіт. Підрядник зобов'язаний використати аванс упродовж трьох місяців з дня надходження коштів на рахунок.

Далі, як стверджує позивач, на виконання згаданого пункту Договору, він перерахував відповідачу авансовий платіж в сумі 2 853 000 грн. Однак, в порушення наведених умов Договору, авансовий платіж в розмірі 398 000 грн відповідач не використав.

Разом з тим, як видно із змісту наданого суду й долученого до матеріалів справи примірника укладеного між сторонами договору про закупівлю робіт за державні кошти від 16 грудня 2015 р. (Т1 а.с. 08), п. 4.1. цього Договору встановлено, що за умови наявності коштів, замовник може здійснювати попередню оплату у розмірі не більше 30 % річного обсягу робіт відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2014 року № 117 "Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти". У випадку фінансування з державного бюджету Сторонами також застосовується пункт 19 Порядку державного фінансування капітального будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1764.

Будь-яких інших умов, зокрема тих, на які позивач посилається у своїй позовній заяві, п. 4.1 наданого суду договору про закупівлю робіт за державні кошти від 16 грудня 2015 р. - не містить.

Згідно з вимогами ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, позивач належним чином не довів суду наявність підстав для стягнення з відповідача невикористаного авансового платежу в розмірі 398 000 грн за договором про закупівлю робіт за державні кошти від 16 грудня 2015 р., у зв'язку з чим у позові слід відмовити.

Витрати по сплаті судового збору, згідно з положеннями ст. 49 ГПК України, суд покладає на позивача.

Керуючись статтями 49, 82 - 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

у позові управління капітального будівництва Тернопільської обласної державної адміністрації про повернення авансового платежу в сумі 398 000 грн від корпорації "Укртрансжилбуд" - відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Ткаченко І. В.

Повне рішення складено 10.10.16