РІШЕННЯ

10 жовтня 2016 року Справа № 913/981/16

Провадження №17пд/913/981/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Завод сталевої дробі, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання, м. Луганськ

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство Алчевський металургійний комбінат, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про визнання недійсним договору про постачання електричної енергії

Суддя Фонова О.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_1, представник за довіреністю №б/н від 05.09.2016,

від відповідача - ОСОБА_2, представник за довіреністю №137 від 20.07.2016,

від третьої особи - представник не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про визнання недійсним договору про постачання електричної енергії №А2245 від 01.02.2007, як такого, що укладений з введенням в оману щодо його суттєвих умов.

В судовому засіданні 10.10.2016 представник позивача заявив клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю надати витребувані судом докази. Вказане клопотання заявлялось вдруге.

Суд ухвалами від 06.09.2016 та 26.09.2016 витребовував у позивача акти екологічної, аварійної чи технологічної броні (у разі наявності) та акти про відключення електропостачання. Вказані документи надані не були.

Відповідачем в судовому засіданні 10.10.2016 було надано копії повідомлено про припинення електропостачання та копію акту екологічної, аварійної і технологічної броні електропостачання споживача.

З огляду на наявність всіх необхідних матеріалів справи для її розгляду в даному судовому засіданні, враховуючи принцип процесуальної економії, суд відхиляє клопотання відповідача про відкладення її розгляду.

Відповідач проти позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши обставини справи, витребувані судом та надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Завод сталевої дробі, як Споживачем, та Товариством з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання (відповідач у справі), як Постачальником, було укладено договір №А2245 від 01.02.2007 про постачання електричної енергії (далі Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електричних установок Споживача з загальною приєднаною потужністю 9500,00 кВт, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені відповідно додатками до Договору Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії Споживача та Однолінійна схема електропостачання площадки вимірювання Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору та додатками до Договору (далі Додатки), що є його невідємною частиною.

Відповідно п. 6.1.4 Договору, електропостачання Споживача може бути обмежено або припинено Постачальником з повідомленням Споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі:

- відсутності у Споживача персоналу для обслуговування електричних установок або договору на обслуговування електроустановок;

- недопущення Споживачем до власних електроустановок, пристроїв релейного захисту, автоматики і звязку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів обліку електричної енергії посадових осіб органів виконавчої влади та/або Постачальника, на яких покладено згідно з законодавством України та/або Договором відповідні обовязки;

- несплати Споживачем спожитої електричної енергії в строки, встановлені Додатком Порядок розрахунків;

- несплати за недораховану електричну енергію, визначену відповідно до складеного в установленому порядку акту порушень;

- несплати рахунків, виставлених відповідно до умов Договору;

- невиконання обґрунтованих вимог посадових осіб органів виконавчої влади та/або Постачальника щодо приведення розрахункових засобів обліку в технічний стан відповідно до вимог нормативних документів;

- закінчення терміну дії, розірвання або не укладення між субєктами господарювання договорів наявність яких передбачено ПКЕЕ;

- порушення Споживачем під час виконання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж Правил охорони електричних мереж унаслідок незабезпечення збереження електричних мереж, створення неналежних умов експлуатації зазначених електричних мереж, створення умов, наслідком яких можуть стати нещасні випадки від впливу електричного струму. Відключенню підлягають електроустановки та струмоприймачі Споживача, для електрозабезпечення яких використовуються електричні мережі, щодо яких Споживачем порушуються Правила охорони електричних мереж.

Згідно п. 6.2 Договору, якщо Споживач має на підставі законодавства та Додатку Акт екологічної, аварійної та технологічної броні електропостачання Споживача погоджену екологічну броню електропостачання, обмеження електропостачання застосовується до рівня екологічної броні.

Якщо Споживач має на підставі законодавства та Додатку Акт екологічної, аварійної та технологічної броні електропостачання Споживача, погоджені технологічну та аварійну броню електропостачання, обмеження електропостачання застосовується до рівня, за який внесено авансовий платіж.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у 2014 році простої ТОВ Завод сталевої дробі склали 290,1 годин, у 2015 році 867,1 годин, у 2016 році 821,3 годин.

Більшість вказаних простоїв обґрунтовувалися саме несплатою рахунків відмінних від рахунків за спожиту електроенергію, а самі простої та відсутність електропостачання були спричинені неможливістю отримання позивачем електропостачання на рівні екологічної броні.

Також позивач вказує на те, що Договір суперечить положенням Закону України Про електроенергетику, Правилам користування електричною енергією та підлягає визнанню недійсним у звязку з тим, що позивач, при укладанні Договору, був введений в оману відповідачем щодо умов Договору, які мале істотне значення, а саме щодо умов про:

- відсутність в Договорі права позивача на екологічну броню у разі відключень електроенергії;

- наявність права відповідача на відключення електроенергії, у звязку з несплатою будь-яких рахунків позивачем;

- відсутність обовязку відповідача на підтримання належного технічного стану та технічне обслуговування електричних мереж;

- відсутність відповідальності відповідача за переривання електропостачання.

19.09.2016 від відповідача надійшла заява №01-31/2/204 від 16.09.2016 про застосування позовної давності. Згідно вказаної заяви відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову у звязку з пропуском позовної давності. На думку відповідача, позивачем не доведено, що строк позовної давності почав спливати пізніше, ніж з моменту укладення спірного договору, тобто з 01.02.2007.

Крім того, відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав їх необґрунтованості.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України.

Частиною 1-2 статті 234 ЦК України передбачено, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Позивач посилається на те, що відповідач під час укладання Договору, ввів позивача в оману тим, що не повідомив про відсутність в Договорі права на екологічну броню.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», державна політика у сфері питної води та питного водопостачання будується на принципах: заборони відключення об'єктів питного водопостачання та водовідведення від системи енерго-, газо-, теплопостачання як об'єктів життєзабезпечення і стратегічного значення.

Згідно з ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Згідно ч.9 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію споживач зобов'язаний обмежити власне електроспоживання до рівня екологічної броні або повністю його припинити в разі відсутності такої.

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що енергопостачальники мають право за умови неповної оплати споживачем спожитої електричної енергії обмежити його електроспоживання до рівня екологічної броні електропостачання або за відсутності такої повністю припинити електропостачання споживачу.

Також, сторони в пункті 6.1.4 Договорі погодили, що електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником не пізніше ніж за три робочих дні у разі несплати споживачем спожитої електричної енергії в строки встановлені Додатком «Порядок розрахунків» та несплати за необліковану електричну енергію.

Відповідно до ч. 1 п. 7.5 ПКЕЕ, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов'язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі несплати рахунків відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами.

Згідно з абз. 2 ч. 8 п. 7.5 ПКЕЕ, попередження про припинення повністю або частково постачання електричної енергії оформляється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про електроенергетику», екологічна броня електропостачання споживача це мінімальний рівень споживання електричної енергії споживачем (крім побутових споживачів), який забезпечує передумови для запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про електроенергетику» енергопостачальники погоджують з відповідним споживачем величину екологічної броні електропостачання, яка має бути затверджена центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики. У разі недосягнення згоди між споживачем та енергопостачальником щодо величини екологічної броні електропостачання остаточне рішення приймається центральним органом виконавчої влади з державного енергетичного нагляду.

Відповідно до п. 7.2 ПКЕЕ, у разі, якщо споживач має погоджену технологічну, аварійну та екологічну броню, обмеження постачання електричної енергії має бути виконано не нижче зарезервованого рівня аварійної броні, а за відсутності оплати за обсяг електричної енергії, що необхідний для забезпечення аварійної броні, не нижче рівня екологічної броні.

Для споживачів, які мають погоджену екологічну броню електропостачання, обмеження може бути застосовано до рівня екологічної броні електропостачання.

Згідно п.п. 6 п. 5.4 ПКЕЕ, для укладення договору про постачання електричної енергії, договору про технічне забезпечення електропостачання споживача або договору про спільне використання технологічних електричних мереж заявник (споживач, власник технологічних електричних мереж (основний споживач) або субспоживач) має надати відповідній організації акти екологічної, аварійної та технологічної броні споживача (за наявності).

06.06.2007 між позивачем та відповідачем складено «Акт екологічної, аварійної та технологічної броні електропостачання споживача», затверджений обома сторонами, відповідно до якого позивачеві встановлено технологічну та аварійну броню. Екологічна броня не встановлювалась з огляду на відсутність для цього підстав.

Відповідно до п.1.1.8. Інструкції про порядок складання акта екологічної, аварійної та технологічної броні електропостачання споживача, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 04.02.2004 (далі Інструкція), екологічна броня електропостачання встановлюється для споживачів, об'єкти яких згідно з установленим порядком включені до Переліку споживачів та їх обладнання, для якого має бути встановлена екологічна броня електропостачання в адміністративно-територіальній одиниці (далі - Перелік). Переліки затверджуються та погоджуються відповідно до Порядку складання переліку споживачів та їх обладнання, для якого має бути встановлена екологічна броня електропостачання.

Постановою Кабінету Міністрів № 2052 від 26.12.2003 затверджено Порядок складання переліку споживачів та їх обладнання, для якого має бути встановлена екологічна броня електропостачання (далі Порядок).

Згідно п.2 Порядку, до переліку споживачів електроенергії та їх обладнання, для якого має бути встановлена екологічна броня електропостачання (далі - перелік), включаються споживачі, обєкти яких в установленому порядку включено до Державного реєстру обєктів підвищеної небезпеки.

Відповідно до п.3 Порядку, перелік складається, переглядається та затверджується Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями за погодженням з Міненерговугіллям, Мінприроди, відповідними територіальними органами ДСНС, Держгірпромнагляду, Держенергонагляду та енергопостачальником за формою згідно з додатком.

Пунктом 4 Порядку визначено, що перелік доводиться до енергопостачальників, що здійснюють підприємницьку діяльність з постачання електроенергії за регульованим тарифом у відповідному регіоні, для погодження з відповідними споживачами величини екологічної броні електропостачання, яка має бути затверджена Держенергонаглядом.

З огляду на зазначене, та чітке врегулювання порядку встановлення екологічної броні для тієї чи іншої юридичної особи, доводи позивача про введення його в оману щодо відсутності права на екологічну броню у разі відключення є безпідставними.

Суд зауважує, що вищевказане є не введенням в оману позивача відповідачем, а є відсутністю належних правових знань у осіб, що укладали спірний Договір та інших відповідальних за цей напрямок діяльності осіб, відсутністю аналізу вказаними особами норм діючого законодавства на предмет порядку встановлення екологічної броні та її наявності до укладення Договору.

Відносно істотної, на думку позивача, умови Договору, щодо якої його було введено в оману, а саме: наявності права Відповідача на відключення електроенергії у звязку з несплатою будь-яких рахунків Позивачем, суд зазначає наступне.

Пунктом 6.1.4 Договору сторони погодили, що електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником з повідомленням споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі несплати споживачем спожитої електричної енергії в строки встановлені Додатком «Порядок розрахунків» та несплати вартості необлікованої електричної енергії.

Згідно із пп. 6.41. та 6.42. ПКЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

На підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

Крім того, відповідно до п.7.5. ПКЕЕ, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов'язаний припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж) у разі несплати за недовраховану електричну енергію, визначену відповідно до законодавства.

Отже, обовязок оплати вказаної електричної енергії та право постачальника на відключення виникає з вищевказаних норм ПКЕЕ, які, як вбачається з позовної заяви, позивачем також не були проаналізовані та осмислені.

Позивач також посилається на введення його в оману у звязку з відсутністю у Договорі обовязку відповідача на підтримання належного технічного стану та технічного обслуговування електричних мереж. З цього приводу суд зазначає наступне.

Як зазначено у ч. 5 ст. 24 Закону України «Про електроенергетику», електропередавальні організації зобовязані забезпечувати належний технічний стан та організацію експлуатації об'єктів електроенергетики відповідно до вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж та енергетичного обладнання, надійне та якісне постачання (транспортування) енергії згідно з умовами ліцензій та договорів.

Додатком до Договору «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін», встановлена балансова належність електричних мереж та установок по площадці вимірювання ТОВ «Завод сталевої дробі» по вул. Вокзальній, 122-б у м. Алчевську.

Відповідно до п.9 Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, Споживач та Постачальник зобовязались утримувати власні електроустановки та мережі, вказані в цьому Акті, у справному стані та експлуатувати їх відповідно до ПКЕЕ, ПТЕ, ПБЕЕС.

Отже, обовязок відповідача забезпечувати належний технічний стан електроустановок передбачений у спірному Договорі, крім того, такий обовязок так само встановлений і для позивача щодо власного обладнання.

У звязку з вищевказаним, зазначені доводи позивача є безпідставними.

Стосовно відсутності у Договорі відповідальності Відповідача за переривання електропостачання, суд зазначає наступне.

Відповідальність за переривання постачання електроенергії встановлена у ч.13 ст. 24 Закону України «Про електроенергетику», згідно якоїенергопостачальники несуть відповідальність перед споживачами електричної енергії у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії у разі переривання електропостачання з вини енергопостачальника (згідно з умовами договору на постачання електричної енергії).

Крім того, в пункті 4.3.2. Договору встановлено, що у разі перерви в постачанні електричної енергії Споживачу з вини Постачальника понад терміни, визначені ПУЕ для струмоприймачів відповідної категорії, Постачальник електричної енергії несе відповідальність перед Споживачем у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії.

Отже, з наведеного вище вбачається, що доводи позивача про відсутність відповідальності постачальника за переривання електропостачання, спростовуються умовами Договору. Вказане свідчать про необізнаність особи, що складала позов, а саме ОСОБА_3, щодо умов Договору та норм чинного законодавства.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку що Договір відповідає вимогам чинного законодавства та відсутні правові підстави для визнання його недійсним.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Представником відповідача було подано заяву про застосування позовної давності, яку суд відхиляє з огляду на безпідставність позову в цілому та відсутність порушеного права чи інтересу позивача. Водночас, позовна давність застосовується до вимог, які є обґрунтованими, однак, строк звернення до суду за якими сплинув.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, як зазначається в частині 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Шляхом оцінки всіх наявних матеріалів справи, враховуючи вищенаведене, суд встановив, що позивачем не доведено обґрунтованості позовних вимог, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

У судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено: 17.10.2016.

Суддя О.С. Фонова