ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2016 р. Справа № 911/2352/16

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/2352/16

за позовом комунального підприємства «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, м. Вишневе

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Вишневе

про стягнення 15195,41 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - довіреність № 137 від 10.02.2016;

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Києво-святошинського району Київської області (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення 15195,41 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору № 144/70 від 01.02.2008, в частині своєчасної оплати отриманих послуг із збирання та вивезення твердих побутових відходів, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 9597,12 грн., з огляду на наявність якої позивачем нараховано 1827,69 грн. пені, 3208,35 грн. інфляційних втрат та 562,25 грн. 3 % річних.

Ухвалою суду від 27.07.2016 порушено провадження у справі № 911/2352/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 17.08.2016 розгляд справи був відкладений.

В судових засідання 17.08.2016 та 26.09.2016 представником позивача підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Відповідач або його представник в судові засідання 17.08.2016 та 26.09.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, однак відповідач належним чином був повідомлений про місце і час судових засідань, про що свідчить відбиток штампу канцелярії суду на звороті у нижньому лівому куті ухвал суду від 27.07.2016 та від 17.08.2016 щодо направлення їх копій відповідачу.

Вимоги ухвал суду від 27.07.2016 та від 17.08.2016 відповідач не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, до суду не надіслав.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2008 між позивачем (виконавець) та відповідачем (споживач) укладений Договір № 144/70 про надання послуг із збирання та вивезення твердих побутових відходів, відповідно до умов п. 1.1 якого споживач доручає, а виконавець надає йому послуги із збирання та вивезення твердих побутових відходів, накопичених у споживача в процесі господарської діяльності в обємі 4 м. куб. в місяць за адресою: м. Вишневе, вул. Жовтнева, 15, на умовах цього договору.

Умовами п.п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5 договору визначено, що вартість послуг із збирання та вивезення твердих побутових відходів визначається згідно з калькуляцією. Вартість послуг, включаючи ПДВ, становить 30,31 грн. Загальна сума складає - 121,25 грн. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги із збирання та вивезення побутових відходів вноситься не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим на підставі наданих актів виконаних робіт. Споживач вносить плату за послуги на поточний рахунок виконавця. При зміні тарифу на послуги виконавець письмово доводить до відома споживача нову величину тарифу. Оплата проводиться за тарифами, які склались на день розрахунку.

Пунктом 6.1. договору визначено, що договір діє з 01.02.2008 до 31.12.2008, і набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на строк і на тих же підставах, якщо за місяць до закінчення строку не буде заяви сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Вишневої міської ради № 20/1 від 07.03.2012, з 01.04.2012 збільшена норма утримання твердих побутових відходів, яка за 1 тн., з урахуванням ПДВ, становить 281,46 грн.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Вишневої міської ради № 58/4 від 27.09.2012, з 01.10.2012 збільшена норма утримання твердих побутових відходів, з урахуванням ПДВ, становила 42,37 грн. в місяць.

В подальшому рішенням виконавчого комітету Вишневої міської ради № 7/20 від 26.02.2013, з 01.03.2013 норма утримання твердих побутових відходів, з урахуванням ПДВ, становила 53,40 грн. за 1 м. куб.

На виконання умов договору позивачем у період вересень 2012 - липень 2016 були надані відповідачу послуги із збирання та вивезення твердих побутових відходів на загальну суму 9597,12 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи, за вказаний період, актами виконання робіт (надання послуг), рахунками та доданим позивачем до позовної заяви розрахунком заборгованості.

Однак, в порушення умов договору та взятих на себе зобовязань, вартість наданих позивачем послуг із збирання та вивезення твердих побутових відходів залишена відповідачем не сплаченою.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовник) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідач в судові засідання 17.08.2016 та 26.09.2016 не зявився, письмових пояснень чи доказів оплати послуг не надав, факт порушення відповідачем зобовязань судом встановлено та по суті не оспорений відповідачем.

Оскільки заборгованість відповідача, в частині оплати наданих позивачем на підставі Договору № 144/70 від 01.02.2008 послуг із збирання та вивезення твердих побутових відходів, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 9597,12 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Умовами п. 5.1.1 договору визначено, що за прострочення терміну платежу за отримані послуги, споживач сплачує пеню в розмірі 0,5 % несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент її нарахування та більше 100 % загальної суми боргу.

У звязку із неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо своєчасної оплати отриманих послуг, позивач, на підставі п. 5.1.1 договору, просить суд стягнути з відповідача 1827,69 грн. пені, нарахованої за період з 11.01.2016 по 10.07.2016, з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент її нарахування.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобовязання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Однак, згідно з вірним арифметичним розрахунком, проведеним судом, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 1822,74 грн., нарахована судом за вказаний позивачем період.

Також, у звязку із неналежним виконанням відповідачем зобовязань щодо оплати отриманих послуг, позивач, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача 3208,35 грн. інфляційних втрат та 562,25 грн. 3 % річних, нараховані за період з 11.09.2012 по 10.07.2016, по кожному рахунку окремо.

На підставі вказаної норми права, враховуючи, що розрахунок інфляційних втрат, наявний в матеріалах справи, є арифметично вірним, вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат визнається судом та підлягає задоволенню.

Проте, здійснивши розрахунок 3 % річних, судом встановлено, що за вірним арифметичним розрахунком, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 % річних у розмірі 559,73 грн., розраховані судом за вказаний позивачем період, по кожному рахунку окремо.

Враховуючи наведе вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при частковому задоволенні позову покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Жовтнева, 15-а, код НОМЕР_1) на користь комунального підприємства «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Зелена, 2, ; р/р № 6578 в КРУ КБ «Приватбанк», МФО 321842, код 34778905, одержувач: КП «Управління міським господарством») 9 597 (девять тисяч пятсот девяносто сім) грн. 12 коп. заборгованості, 1 822 (одну тисячу вісімсот двадцять дві) грн. 74 коп. пені, 3 208 (три тисячі двісті вісім) грн. 35 коп. інфляційних втрат, 559 (пятсот пятдесят девять) грн. 73 коп. 3 % річних та 1 377 (одну тисячу триста сімдесят сім) грн. 32 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 30.09.2016

Суддя О.О. Христенко