РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2016Справа №910/14443/16

За позовом: державне підприємство "ПРОЗОРРО"

до: державного підприємства "ДЕРЖЕКОІНВЕСТ"

про: стягнення 17.880,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Вельгуш В.В. за довіреністю від 25.08.2016 № 206/130/09;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Державне підприємство "ЗОВНІШТОРГВИДАВ УКРАЇНИ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до державного підприємства "ДЕРЖЕКОІНВЕСТ" про стягнення 17.880,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав свої грошові зобов'язання перед позивачем за договором від 05.06.2014 № 27/14/К, оскільки не здійснив розрахунок за надані послуги. Вказана обставина призвела до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 17.880,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.08.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/14443/16. Розгляд справи призначений на 05.09.2016.

Господарський суд міста Києва, в порядку передбаченому ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 05.09.2016 відклав розгляд даної справи на 03.10.2016. Вказаною ухвалою судом здійснено заміну позивача у справі - державного підприємства "ЗОВНІШТОРГВИДАВ УКРАЇНИ на державне підприємство "ПРОЗОРРО".

Ухвали винесені судом у даній справі надсилалися останнім відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відтак, у розумінні ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач правом, забезпеченим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзив на позов до суду не подав у зв'язку із чим, відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 03.10.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між державним підприємством "ЗОВНІШТОРГВИДАВ УКРАЇНИ", яке в подальшому перейменоване в державне підприємство "ПРОЗОРРО", як виконавцем, (далі - позивач) та державним підприємством "ДЕРЖЕКОІНВЕСТ", як замовником, (далі - відповідач) укладено договір від 05.06.2014 № 27/14/К (далі - Договір) відповідно до предмету якого відповідач доручає, а позивач приймає на себе надання комплексних консультаційних послуг, необхідних для організації і проведення відповідачем процедур закупівлі товарів, робіт та послуг протягом 2014 року (далі - послуги), найменування і обсяг яких визначається згідно заявки відповідача на отримання конкретного виду послуг (п. 1.1, 1.2 Договору).

Пунктом 4.7 Договору визначено, що оприлюднення інформації про закупівлю здійснюється позивачем на веб-порталі уповноваженого органу "Державні закупівлі".

Положеннями п. 4.9, 4.10 Договору передбачено, що послуги вважаються наданими після оприлюднення на веб-порталі уповноваженого органу звіту про результати проведення процедури закупівлі або повідомлення про відміну торгів чи визнання торгів такими, що не відбулися. Результати наданих послуг оформлюються актами приймання-передачі наданих послуг, які підписуються уповноваженими представниками відповідача та позивача.

Згідно п. 5.1 Договору, оплата проводиться за фактично надані послуги визначені в заявці відповідача, оформленої відповідно до додатку № 1 до Договору на підставі актів приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до п. 5.2 Договору, до рахунка позивач додає акт приймання-передачі наданих послуг, який підписується сторонами у 10 денний строк після надання послуг, зазначених у заявці відповідача.

У п. 5.3 Договору сторонами визначено, що розрахунки проводяться шляхом оплати відповідачем на рахунок позивача суми, зазначеної у заявці відповідача, згідно підписаних сторонами актів приймання-передачі наданих послуг.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як стверджує позивач, останнім на виконання своїх зобов'язань за Договором надані відповідачу послуги на загальну суму 17.880,00 грн. та виставлені наступні рахунки на оплату, які наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- від 04.07.2014 № 13567 на суму 15.000,00 грн. (консультаційні послуги згідно Договору);

- від 10.09.2014 № 22727 на суму 1.440,00 грн. (оприлюднення стандартного оголошення у терміновому порядку у ВДЗ № 82/1/1);

- від 10.09.2014 № 22791 на суму 720,00 грн. (оприлюднення одного стандартного міжнародного оголошення у терміновому порядку № 82/1/1);

- від 10.09.2014 № 22792 на суму 720,00 грн. (оприлюднення одного стандартного міжнародного оголошення у терміновому порядку № 82/1/1).

Спір між сторонами судового процесу, як стверджує позивач, виник внаслідок порушення з боку відповідача його зобов'язання за Договором, відповідач оплату замовлених послуг на користь позивача не здійснив. Наведена обставина призвела до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 17.880,00 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням такого.

Приписами ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

В матеріалах справи наявна заявка відповідача, яка підписана сторонами та скріплена відбитками їх печаток, відповідно до якої вартість послуги за процедурою закупівлі становить 7.500,00 грн.

Проте, позивачем в рахунку від 04.07.2014 № 13567 (консультаційні послуги згідно Договору) зазначена сума 15.000,00 грн.

Таким чином консультаційні послуги відповідно до рахунку від 04.07.2014 № 13567 мають бути сплачені відповідачем в сумі 7.500,00 грн.

Умовами укладеного між сторонами спору Договору, а саме пунктом 4.9 визначено, що

послуги вважаються наданими після оприлюднення на веб-порталі уповноваженого органу звіту про результати проведення процедури закупівлі або повідомлення про відміну торгів чи визнання торгів такими, що не відбулися.

Так на підставі заявок відповідача на розміщення міжнародних оголошень за № 14092Q700571M та 14092Q700583M позивачем здійснене розміщення даних оголошень на веб-порталі "Державні закупівлі", що підтверджується поданими відповідачем до суду роздруківками скриншотів з веб-порталу "Державні закупівлі".

Відтак, послуги з оприлюднення міжнародних оголошень вважаються такими, що надані відповідачу, а рахунки на оплату від 10.09.2014 № 22791 на суму 720,00 грн. та від 10.09.2014 № 22792 на суму 720,00 грн. підлягають сплаті відповідачем повністю.

В свою чергу, позивачем не подано до суду жодного підтвердження надання послуг відповідачу з оприлюднення стандартного оголошення у терміновому порядку у ВДЗ № 82/1/1 відповідно до рахунку від 10.09.2014 № 22727 на суму 1.440,00 грн. у зв'язку з чим вказаний рахунок не підлягає оплаті відповідачем.

Підсумовуючи викладене вище суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в сумі 8.940,00, враховуючи фактичне надання позивачем відповідачу послуг за Договором на вказану суму.

З огляду на те, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, тому суд, керуючись ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на державне підприємство "ДЕРЖЕКОІНВЕСТ".

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49 та статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з державного підприємства "ДЕРЖЕКОІНВЕСТ" (03035, м. Київ, вул. В. Липківського, буд. 35; ідентифікаційний код 36939719, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь державного підприємства "ПРОЗОРРО" (01601, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 22; ідентифікаційний код 02426097, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконавчого провадження) заборгованість в сумі 8.940 (вісім тисяч дев'ятсот сорок) грн. 00 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13 жовтня 2016 року

Суддя С.В. Балац