РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2016Справа № 910/14268/16

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Компанія У.Б.К."
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Компас Груп"
простягнення 233 129 грн 63 коп.
Представники:
від позивача: Онопрієнко О.П. - представник за довіреністю
від відповідача: Висотюк Є.П. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

04.08.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія У.Б.К." з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компас Груп" про стягнення 233 129 грн 63 коп. заборгованості за договором № 01/16 від 05.01.2016, в тому числі: 209 549 грн 20 коп. основної заборгованості, 3 984 грн 22 коп. інфляційних втрат, 1 486 грн 81 коп. 3 % річних, 49 грн 57 коп. штрафу у розмірі 0,1 % від суми невиконаних грошових зобов'язань та 18 059 грн 83 коп. неустойки.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору № 01/16 від 05.01.2016 не виконав зобов'язання з оплати виконаних робіт, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість за надані послуги у розмірі 209 549 грн 20 коп., а також у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором позивачем нараховано 3 984 грн 22 коп. інфляційних втрат, 1 486 грн 81 коп. 3 % річних, 49 грн 57 коп. штрафу у розмірі 0,1 % від суми невиораних грошових зобов'язань та 18 059 грн 83 коп. неустойки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2016 порушено провадження у справі № 910/14268/16, розгляд справи призначений на 29.08.2016.

29.08.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2016 розгляд справи було відкладено на 19.09.2016, у зв'язку з неявкою представника відповідача у судове засідання та невиконанням останнім вимог ухвали суду.

16.09.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду та заява про збільшення позовних вимог.

19.09.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, для дослідження та оцінки доказів по справі у судовому засіданні 19.09.2016 оголошено перерву до 03.10.2016.

У судове засідання 03.10.2016 з'явились представники сторін та надали пояснення по суті справи. Представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням поданої через відділ діловодства суду заяви про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 209 549 грн 20 коп. заборгованості за надані послуги, 3 545 грн 39 коп. інфляційних втрат, 2 278 грн 60 коп. та 26 230 грн 32 коп. неустойки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного грошового зобов'язання.

Подана позивачем заява про збільшення позовних вимог розцінюється судом як заява про збільшення позовних вимог в частині стягнення з 3% річних та неустойки, як заява про зменшення позовних вимог у частині вимог про стягнення інфляційних втрат та як заява про відмову від вимог про стягнення штрафу у розмірі 0,1 % від суми невиконаних грошових зобов'язань.

Згідно з частиною 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Нормами частини 6 статті 22 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Враховуючи рекомендації, викладені у пункті 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 визначено, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Відповідно до норм частини 1 та частини 2 статті 78 Господарського процесуального кодексу України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Заява про збільшення позовних вимог від 16.09.2016 підписана представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія У.Б.К." Онопрієнко О.П., що діє на підставі довіреності № 1 від 18.01.2016, що підписана технічним директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія У.Б.К." ОСОБА_1 Відповідно до довіреності від № 1 від 18.01.2016 Онопрієнку Олександру Петровичу надано права повністю або частково відмовлятись від позовних вимог.

Згідно з частиною 4 статті Господарського процесуального кодексу України про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Нормами пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Відповідно до частини 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Таким чином, суд приймає заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення з 3% річних та неустойки, заяву про зменшення позовних вимог у частині вимог про стягнення інфляційних втрат та заяву про відмову від вимог про стягнення штрафу у розмірі 0,1 % від суми невиконаних грошових зобов'язань, та розглядає вимоги позивача про стягнення з відповідача 209 549 грн 20 коп. заборгованості за надані послуги, 3 545 грн 39 коп. інфляційних втрат, 2 278 грн 60 коп. 3 % річних та 26 230 грн 32 коп. неустойки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного грошового зобов'язання.

Представник відповідача надав пояснення по суті спору, відповідно до яких заперечує проти заявлених позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 03.10.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

05.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія У.Б.К." (замовник за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компас Груп" (викоанавець за договором) укладено договір № 01/16, відповідно до умов якого виконавець надає послуг по виконанню будівельно-монтажних робіт (далі - послуги) на будівельному об'єкті за адресою: "Будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями по вул. М. Трублаїні, 18-20а в м. Києві" баштовими кранами модифікації КБ-403 (КБ-405, КБ-408) (далі - кран), а замовник організовує надання послуг краном на об'єкті та проводить оплату наданих виконавцем послуг.

В подальшому між сторонами були підписані додаткові угоди № 1 від 01.02.2016 та № 2 від 01.06.2016 до договору, відповідно до яких вносили зміни та доповнення до договору.

Види та вартість послуг, що надаються за договором, сторонами погоджено у пункті 4.1. договору.

Згідно з пунктом 5.1. договору виконавець щомісячно не пізніше останнього дня звітного місяця надає замовнику довідки про виконанні роботи та витрати (форми № КБ-3), та акти приймання виконаних будівельних робіт (форми № КБ-2в) або Акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) оформлені по договірних цінах, згідно

з пунктом 4.1 даного договору.

Пунктом 5.2. договору визначено, що замовник підписує довідки та акти протягом 3-х днів з дня отримання та повертає їх виконавцю. При наявності зауважень, замовник в три денний термін повертає виконавцю довідки і акти, разом зі своїми письмовими зауваженнями для виправлення, виконавець коригує довідки та акти або обґрунтовує перед замовником свій варіант оформлення протягом двох робочих днів. У випадку якщо, замовник не повернув виконавцю довідки та акти в три денній термін та не надав жодних зауважень щодо отриманих довідок та актів, виконані роботи (наданні послуги) вважаються такими, що виконані належним чином та прийняті замовником,у зв'язку з чим підлягають оплаті відповідно до пункту 5.3 договору.

У відповідності до пункту 5.3. договору замовник щомісячно в термін до 10 числа, проводить оплату наданих виконавцем послуг за попередній місяць. Оплата наданих виконавцем послуг проводиться на підставі довідок або актів. При неоплаті послуг до 10 числа виконавець має право в односторонньому порядку зупинити роботу баштових кранів до повного розрахунку за надані виконавцем послуги.

У якості забезпечення виконання замовником зобов'язання по оплаті за договором, замовник за 10 календарних днів до монтажу крана проводить попередню оплату у розмірі 90 000 грн. в тому числі ПДВ яка зараховується у якості оплати за монтаж баштового крану модифікації КБ-403 (КБ-405, КБ-408) (пункт 5.4. договору).

Відповідно до пункту 5.6 договору послуги по монтажу та демонтажу баштового крану та підкранових колій надаються виконавцем на умовах попередньої оплати.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до норм статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, на виконання умов договору № 01/16 від 05.01.2016 позивачем були надані послуги, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 169 від 29.02.2016 на суму 165 600 грн 00 коп., № 256 від 29.02.2016 на суму 14 448 грн 00 коп., № 306 від 31.03.2016 на суму 4 800 грн 00 коп., № 372 від 31.03.2016 на суму 40 704 грн 00 коп., № 894 від 30.06.2016 на суму 66 000 грн 00 коп., актом приймання виконаних будівельних робіт за травень 2016 року № 687 від 31.05.2016 на суму 42 997 грн 20 коп. та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання з оплати наданих послуг, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем за надані послуги у розмірі 209 549 грн 20 коп.., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів оплати наданих послуг у розмірі 209 549 грн 20 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з оплати наданих послуг за договором № 01/06 від 05.01.2016, вимоги позивача про стягнення з відповідача 209 549 грн 20 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 3 545 грн 39 коп. інфляційних втрат, 2 278 грн 60 коп. 3 % річних та 26 230 грн 32 коп. (пені) неустойки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного грошового зобов'язання, нарахованих за загальний період прострочення з 20.02.2016 по 19.09.2016, та 4 913 грн 46 коп. штрафу.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Нормами статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно пунктом 6.4 договору у разі порушення замовником строків оплати за договором більше ніж на 30 календарних днів виконавець має право стягнути з замовника штрафні санкції у розмірі 0.1 % від суми невиконаних грошових зобов'язань за кожен день прострочки до повного виконання замовником зобов'язань за договором та неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних грошових зобов'язань за кожен день прострочки.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (стягнення пені) відповідно до умов пункту 6.4 договору та захисту майнових прав та інтересів позивача, відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Судом враховано викладене у пункті 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", а саме те, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Суд встановив, що додані до позовної заяви арифметичні розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат є неправильними, оскільки позивачем не враховано часткову оплату, таким чином суд наводить власні розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат з урахування визначеного позивачем періоду прострочення:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
75600.0020.02.2016 - 03.03.20161322.0000 %0.120 %*1181.51
75600.0004.03.2016 - 21.04.20164922.0000 %0.120 %*4453.38
75600.0022.04.2016 - 26.05.20163519.0000 %0.104 %*2747.21
75600.0027.05.2016 - 31.05.2016518.0000 %0.098 %*371.80
40600.0002.06.2016 - 23.06.20162218.0000 %0.098 %*878.56
40600.0024.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %*1281.23
40600.0029.07.2016 - 15.09.20164915.5000 %0.085 %*1685.01
40600.0016.09.2016 - 19.09.2016415.0000 %0.082 %*133.11
14448.0011.03.2016 - 21.04.20164222.0000 %0.120 %*729.51
14448.0022.04.2016 - 26.05.20163519.0000 %0.104 %*525.02
14448.0027.05.2016 - 23.06.20162818.0000 %0.098 %*397.91
14448.0024.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %*455.94
14448.0029.07.2016 - 15.09.20164915.5000 %0.085 %*599.63
14448.0016.09.2016 - 19.09.2016415.0000 %0.082 %*47.37
4800.0011.04.2016 - 21.04.20161122.0000 %0.120 %*63.48
4800.0022.04.2016 - 26.05.20163519.0000 %0.104 %*174.43
4800.0027.05.2016 - 23.06.20162818.0000 %0.098 %*132.20
4800.0024.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %*151.48
4800.0029.07.2016 - 15.09.20164915.5000 %0.085 %*199.21
4800.0016.09.2016 - 19.09.2016415.0000 %0.082 %*15.74
40704.0011.04.2016 - 21.04.20161122.0000 %0.120 %*538.27
40704.0022.04.2016 - 26.05.20163519.0000 %0.104 %*1479.13
40704.0027.05.2016 - 23.06.20162818.0000 %0.098 %*1121.03
40704.0024.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %*1284.51
40704.0029.07.2016 - 15.09.20164915.5000 %0.085 %*1689.33
40704.0016.09.2016 - 19.09.2016415.0000 %0.082 %*133.46
42997.2011.06.2016 - 23.06.20161318.0000 %0.098 %*549.80
42997.2024.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %*1356.88
42997.2029.07.2016 - 15.09.20164915.5000 %0.085 %*1784.50
42997.2016.09.2016 - 19.09.2016415.0000 %0.082 %*140.97
66000.0011.07.2016 - 28.07.20161816.5000 %0.090 %*1071.15
66000.0029.07.2016 - 15.09.20164915.5000 %0.085 %*2739.18
66000.0016.09.2016 - 19.09.2016415.0000 %0.082 %*216.39
Всього:30 328.33

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
20.02.2016 - 31.05.201675600.001.0463507.49
02.06.2016 - 19.09.201640600.000.994-243.15
11.03.2016 - 19.09.201614448.001.040579.78
11.04.2016 - 19.09.20164800.001.030143.18
11.04.2016 - 19.09.201640704.001.0301214.21
11.05.2016 - 19.09.201642997.200.995-214.77
11.07.2016 - 19.09.201666000.000.996-263.80
4 722,94

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
75600.0020.02.2016 - 31.05.20161023 %633.80
4060002.06.2016 - 19.09.20161103 %367.07
14448.0011.03.2016 - 19.09.20161933 %229.19
4800.0011.04.2016 - 19.09.20161623 %63.91
40704.0011.04.2016 - 19.09.20161623 %541.98
42997.2011.05.2016 - 19.09.20161323 %466.49
66000.0011.07.2016 - 19.09.2016713 %385.15
Всього:3662.71
З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання грошового зобов'язання за договором № 01/16 від 05.01.2016, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат, 3 % річних та пені підлягають задоволенню за розрахунком позивача, а саме: 3 545 грн 39 коп. інфляційних втрат, 2 278 грн 60 коп. та 26 230 грн 32 коп. пені, оскільки суд позбавлений можливості виходу за межі позовних вимог за відсутності про це клопотання заінтересованої сторони (пункт 2 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України).

Твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо подвійної відповідальності за одне і теж правопорушення, оскільки відповідачем двічі нараховано пеню у розмірі 0,1 % та у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, не приймаються судом до уваги, оскільки заявою про збільшення позовних вимог від 16.09.2016 позивач фактично відмовився від заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача 49 грн 57 коп. штрафу у розмірі 0,1 % від суми невиконаних грошових зобов'язань.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ч. 1, 2, 4 ст. 78, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 80, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компас Груп" (03061, м. Київ, пр-т. Відрадний, буд. 103, ідентифікаційний код 38282261) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія У.Б.К." (01042, м. Київ, бульвар Марії Приймаченко, буд. 1/27, ідентифікаційний код 39907319) 209 549 (двісті дев'ять тисяч п'ятсот сорок дев'ять) грн 20 коп. заборгованості, 3 545 (три тисячі п'ятсот сорок п'ять) грн 39 коп. інфляційних втрат, 2 278 (дві тисячі двісті сімдесят вісім) грн 60 коп. та 26 230 (двадцять шість тисяч двісті тридцять) грн 32 коп. пені та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 624 (три тисячі шістсот двадцять чотири) грн 05 коп.

3. Припинити провадження у справі № 910/14268/16 в частині вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компас Груп" 49 грн 57 коп. штрафу у розмірі 0,1 % від суми невиконаних грошових зобов'язань.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 05.10.2016

Суддя Н.Б. Плотницька