ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 жовтня 2016 року Справа № 5010/276/2012-П-3/10-9/61

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Нєсвєтової Н.М. (доповідач) Вовка І.В. Ємельянова А.С.
розглянувши касаційну скаргу першого заступника прокурора Івано-Франківської області
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 07.06.2016
у справі№ 5010/276/2012-П-3/10-9/61
за позовомЗаступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України
до1.Приватного Івано-Франківського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Івано-Франківськтурист" 2.Івано-Франківського міського управління юстиції в особі Реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області 3. Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради 4. Приватного акціонерного товариства "УКРПРОФТУР" 5.Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Федерація професійних спілок України
провизнання недійсним п.2 розпорядження міського голови м. Івано- Франківська № 301 від 04.06.2004р; визнання недійсним свідоцтва серії ЯЯЯ № 472086 від 01.07.2005 про право власності на нерухоме майно по вул. Г.Мазепи 140"А" в м. Івано-Франківську; визнання права власності на нерухоме майно по вул. Г.Мазепи 140"А" в м. Івано-Франківську за державою в особі Фонду державного майна України

ВСТАНОВИВ:

Подана касаційна скарга першим заступником прокурора Івано-Франківської області на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07.06.2016 року у справі №5010/276/2012-П-3/10-9/61 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга підлягає поверненню без розгляду якщо до скарги не додано належних доказів сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Порядок і розмір сплати судового збору, встановлений Законом України "Про судовий збір", який набрав чинності з 01.11.2011 року.

Відповідно до статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання позовної заяви), було встановлено розміри ставок судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру (2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат).

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання позовної заяви), було встановлено розміри ставок судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати (1 073 грн).

До касаційної скарги скаржником не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі. Натомість ним у описовій частині касаційної скарги було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв'язку із тим, у скаржника на даний момент відсутні кошти.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Проте, цією статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Слід також врахувати, що положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір" наділяють суд правом на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин, а саме з урахуванням того, що в майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору, чого зі змісту клопотання скаржника не вбачається.

Таким чином, наведені скаржником у клопотанні обставини не є підставою для відстрочення сплати судового збору у даному випадку, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

При цьому, пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору. З урахуванням приписів п. 4, ч. 1 ст. 1113 ГПК України, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що подана касаційна скарга першим заступником прокурора Івано-Франківської області не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Як вбачається з матеріалів справи, заступник прокурора Івано-Франківської звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовними вимогами (враховуючи заяву про зміну позовних вимог):

- визнати недійсним п.2 розпорядження міського голови міста Івано-Франківська № 301 від 04.06.2004;

- визнати недійсним свідоцтво серії ЯЯЯ № 472086 від 01.07.2005 про право власності на нерухоме майно, до складу якого входить: спальний корпус А, 3335 м. кв.; котельню, склад Б, 44, 9 м. кв.; склад В, 8,5 м. кв.; склад Г, 102,9 м. кв., гаражі Д, 172, 2 м. кв., склад Е, 60, 9 м. кв.; овочесховище Ж, 24,3 м. кв.; ворота 1, 9, 75 м. кв.; огорожа 2, 330,24 м. кв., огорожа 3, 99,4 м. кв.; огорожа 4, 14 м. кв.; тенісний корт 5, 1808 м. кв., що розташоване за адресою: вул. Гетьмана Мазепи, 140 "А" в місті Івано-Франківську;

- визнати право власності на нерухоме майно: спальний корпус А, 3335 м. кв.; котельню, склад Б, 44, 9 м. кв.; склад В, 8,5 м. кв.; склад Г, 102,9 м. кв., гаражі Д, 172, 2 м. кв., склад Е, 60, 9 м. кв.; овочесховище Ж, 24,3 м. кв.; ворота 1, 9, 75 м. кв.; огорожа 2, 330,24 м. кв., огорожа 3, 99,4 м. кв.; огорожа 4, 14 м. кв.; тенісний корт 5, 1808 м. кв., що розташоване по вул. Гетьмана Мазепи, 140 "А" в місті Івано-Франківську за державою України в особі Фонду державного майна України.

Тобто позовна заява містить 3 вимоги, з яких дві немайнового та одна майнового характеру. Сума судового збору за вимоги немайнового характеру визначається відповідно до розміру мінімальної заробітної плати на день подачі позову (в даному випадку 1 073 х 2 х 120 % = 2 575, 2), сума судового збору за майнову вимогу (визнання права власності), вираховується з вартості майна, яка складає 446 166 грн (в даному випадку 446 166 х 2 % х 120 % = 10 707, 98).

За подання касаційної скарги до Вищого господарського суду України на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.10.2015 та постанову апеляційного Львівського господарського від 07.06.2016 скаржник мав сплатити суму судового збору у розмірі 13 283, 18 грн.

Проте, всупереч зазначеним вимогам, при поданні касаційної скарги заявником судовий збір сплачено частково, а саме, в сумі 4 960,80 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 691 від 01.07.2016.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

Відхилити клопотання першого заступника прокурора Івано-Франківської області про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу першого заступника прокурора Івано-Франківської області на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.10.2015 та постанову апеляційного Львівського господарського від 07.06.2016 у справі № 5010/276/2012-П-3/10-9/61 повернути скаржнику.

Головуючий Н.М. Нєсвєтова

Судді І.В. Вовк

А.С. Ємельянов