ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

05.10.16р. Справа № 904/8685/16

Суддя Воронько В.Д., розглянувши матеріали

за позовом Управління комунальної власності міста виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області, м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про розірвання договору оренди та повернення майна

ВСТАНОВИВ:

Управління комунальної власності міста виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору оренди нежитлового приміщення № 4/36, укладеного між сторонами 07.07.2012 та зобов'язання відповідача повернути позивачу нежилу окремо розташовану одноповерхову будівлю загальною площею 14,1 м2 , за адресою: вул. Мухіноої біля житлового будинку № 1 управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради шляхом укладення акту прийому-передачі з КП "Парковка та реклама".

Під час перевірки та підготовки цього позовного матеріалу до розгляду, дослідивши його за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог, господарським судом Дніпропетровської області встановлено, що позовна заява не підлягає прийняттю до провадження з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред'явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно з ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами та відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у ст.1 цього Кодексу (підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому законом порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності).

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наданої позивачем, наданої позивачем та перевіреної судом на сайті Державного підприємства "Інформаційно-ресурсний центр", 11.06.2015 відповідач - ФОП ОСОБА_1 припинив свою діяльність, як фізична особа-підприємець.

Таким чином, враховуючи той факт, що зазначений у позовній заяві у якості відповідача - ФОП ОСОБА_1 станом на час звернення до суду (03.10.2016) втратив статус суб'єкта підприємницької діяльності, цей спір не може бути розглянуто судом через відсутність сторони спору.

Стаття 7 Закону України від 08.07.2011 №3674-VІ "Про судовий збір", зі змінами до нього, містить вичерпний перелік пунктів, за якими повертається сплачена сума судового збору.

Так, відповідно до п. 2 ст. 7 цього Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

За змістом правової позиції, викладеної у п.п. 5.2 п.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, викладену від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається:

- в ухвалі, якою здійснюється відмова у прийнятті або повернення заяви (скарги), за подання якої сплачується судовий збір, або

- в ухвалі про припинення провадження у справі з підстав, наведених у статті 80 ГПК (крім випадків якщо провадження у справі припинено у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), або

- в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ (зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 88 ГПК).

Законом не передбачено граничного строку повернення сплаченої суми судового збору.

Отже, витрати по сплаті судового збору у сумі 2756,00 грн, сплачені платіжним доручення № 43 від 05.08.2016, підлягають поверненню платнику на підставі Закону України "Про судовий збір" за умови подання його клопотання.

Керуючись п.3 ч.1 ст.62, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті позовної заяви Управління комунальної власності міста виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору та повернення майна відмовити.

2. Позовні матеріали повернути заявнику.

Додаток (заявнику): позовна заява від 22.07.2016 № 2710 з додатками на 20 аркушах, у т.ч. платіжне доручення №43 від 05.08.2016 про сплату судового збору у сумі 2756,00 грн.

Суддя В.Д. Воронько