УХВАЛА

06.10.2016Справа № 34/30

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Баркон-Плюс"

на бездіяльність Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби

міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві

у справі № 34/30

за позовом комунального підприємство Печерської районної у м. Києві ради по

утриманню житлового господарства "Хрещатик"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Баркон-Плюс"

про стягнення 20 233,41 грн.

Представники сторін:

від скаржника: Бекіров С.Н., довіреність б/н від 11.07.2016р.;

від позивача: не з'явився;

від ВДВС: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.03.2011р. (повний текст підписаний 04.04.2011р.) у справі № 34/30 позовні вимоги комунального підприємство Печерської районної у м. Києві ради по утриманню житлового господарства "Хрещатик" задоволено; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Баркон-Плюс" на користь комунального підприємства Печерської районної у місті Києві ради по утриманню житлового господарства "Хрещатик" 20 233 грн. 41 коп. боргу, а також 202 грн. 33 коп. витрат по сплаті державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

14.10.2011р. на виконання вказаного рішення суду видано відповідний наказ.

21.07.2016р. на адресу Господарського суду міста Києва суду надійшла скарга відповідача на бездіяльність Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, у зв'язку з не вчиненням дій щодо вилучення із Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про арешт всього нерухомого майна ТОВ «Баркон-Плюс», якій був накладений на підставі постанови державного виконавця від 07.06.2011р. у виконавчому провадженні ВП № 26579167.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2016р. скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Баркон-Плюс" прийнята до провадження та призначений розгляд на 18.08.2016р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2016р. розгляд скарги відкладено на 08.09.2016р.

У судове засідання 08.09.2016р. представники позивача та ВДВС не з'явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, витребувані судом докази не надали.

Представник скаржника проти відкладення розгляду скарги не заперечував.

З метою повного та об'єктивного дослідження матеріалів справи та у зв'язку з неявкою представників сторін, господарський суд відклав розгляд скарги на 06.10.2016.

05.10.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником скаржника було подано письмові пояснення. У судове засідання 06.10.2016 представник скаржника (боржника) з'явився, надав усні пояснення по суті скарги.

Представники стягувача та ДВС у судове засідання 06.10.2016 не з'явились.

Розглянувши у судовому засіданні 06.10.2016 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Баркон-Плюс" на бездіяльність Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, суд дійшов висновку про те, що вона підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Мотивуючи свою скаргу, скаржник зазначає, що постановою державного виконавця Голосіївського РУЮ у м. Києві від 14.10.2011 в зв'язку із виконанням боржником своїх грошових зобов'язань у повному обсязі, виконавче провадження було закінчено, припинено арешт на майно товариства та скасовані інші заходи примусового виконання рішення, однак 30.06.2016 скаржник дізнався, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зберігається запис про арешт на все нерухоме майно товариства за вказаною постановою державного виконавця від 07.06.2011.

В зв'язку із зазначеним, скаржник 01.07.2016 звернувся до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві із заявою про внесення до відповідних державних реєстрів записів про скасування арешту та заборон на майно товариства.

ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, в свою чергу, листом від 05.07.2013 повідомило скаржника про неможливість надання детальної інформації з вказаного виконавчого провадження в зв'язку із знищенням матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином, на думку скаржника, бездіяльність ВДВС у вигляді ухилення від вилучення із Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записів про скасування арешту на майно товариства є неправомірною.

Судом встановлено, що 14.10.2011 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 26579167, якою, зокрема припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження) виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду;

2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання;

3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва;

4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі;

6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення;

7) передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії (або ліквідатору) у разі ліквідації боржника - юридичної особи;

8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби;

11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону.

14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

У випадках, передбачених пунктами 1 - 6, 8, 9, 11 - 13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження) державна реєстрація обтяжень здійснюється, зокрема на підставі постанови органів досудового слідства, державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно.

Згідно з п. 4.10 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року N 74/5, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, згідно із статтею 40 1 Закону припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження (окрім випадків направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби), повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, указаної у пункті 4.10.2 цієї Інструкції, для її пред'явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна.

Таким чином, головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві зобов'язаний був після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 26579167 від 14.10.2011 зняти арешт з майна боржника.

Згідно з п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17 жовтня 2012 року N 9 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

З огляду на вищенаведене, судом встановлено, що державним виконавцем було вчинено не всі необхідні дії при закінченні виконавчого провадження, а тому скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Баркон-Плюс" на бездіяльність Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Баркон-Плюс" на бездіяльність Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві задовольнити.

2. Визнати незаконною бездіяльність Відділу Дрежавної виконавчої служби Голосіївського РУЮ у м. Києві щодо ухилення від вилучення із Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про арешт всього нерухомого майна ТОВ «Баркон-Плюс» (ідентифікаційний код: 24092834), який був накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м Києві від 07.06.2011 у виконавчому провадженні № 26579167.

3. Зобов'язати Відділ Державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ м. Києві вилучити із Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про арешт всього нерухомого майна ТОВ «Баркон-Плюс» (ідентифікаційний код: 24092834), який був накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м Києві від 07.06.2011 у виконавчому провадженні № 26579167, реєстраційний номер обтяження 11262826.

Суддя А.І. Привалов