РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2016 р. Справа № 902/448/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Мамченко Ю.А.

суддів Гудак А.В.

при секретарі судового засідання Вох В.С.

розглянувши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АГРОТАЛ" на рішення господарського суду Вінницької області від 12.07.16 р.

у справі № 902/448/16 (суддя Матвійчук В.В. )

позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агротал"

відповідач ОСОБА_2 сільська рада

третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Приватне підприємство "ПултАгро-Ритм"

про скасування рішення

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_3 ( представник, довіреність у справі)

відповідача - ОСОБА_4 ( представник, довіреність у справі)

третя особа - не з"явилась

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 12.07.2016р. у справі № 902/448/16 (суддя Матвійчук В.В.) в позові ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агротал» до ОСОБА_2 сільської ради, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Приватне підприємство "ПултАгро-Ритм" про скасування рішення 5 сесії 7 скликання ОСОБА_2 сільської ради від 05 квітня 2016 року відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд керувався ч.2 ст. 19 Конституції України, ч.1 ст. 124 ,cт. 125 Земельного кодексу України, ст. 210, ч.1,2 ст. 1258 Цивільного кодексу України, ст.ст. 13,14, ч. 4 ст. ст. 15 Закону України "Про оренду землі", ч.3 ст. 24,ст.26 Закону України " Про місцеве самоврядування", п.п.2.1,2.9,3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", і прийшов до висновку, що приймаючи оскаржуване рішення ОСОБА_2 сільська рада діяла у визначений у спосіб , та в межах наданих їй повноважень. Крім того, позивачем не доведено порушення його прав та інтересів оскаржуваним рішенням .

Не погодившись з постановленим рішенням, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агротал" звернулось з апеляційною скаргою, в якій вказує, що судом першої інстанції не надано правової оцінки договору на управління спадковим майном, не перевірено порядку укладання договорів та повноваження Некрасівської сільської ради на укладання такого типу договорів, помилково зроблено висновки щодо правомірності укладання даного договору.

Наголосив, що обов'язковою умовою для укладення нотаріусом договору на управління спадщиною є відсутність спадкоємців або виконавця заповіту. Договір про управління спадщиною, що укладається нотаріусом, є правочином зі скасувальною обставиною, оскільки права та обов'язки, передбачені ним, припиняються з моменту появи спадкоємців (ч. 2 ст. 212 ЦК України, абзац третій п. 195 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Така поява спадкоємців до прийняття ними спадщини має бути юридично підтверджена, зокрема, надходженням до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяви спадкоємців про вжиття заходів до охорони спадкового майна (абзац п'ятий п. 195 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Апелянт зауважує, що має місце не відповідають дійсним обставинам справи і твердження суду, що в Додатках до Договору управління спадковим майном відсутні земельні ділянки, з власниками яких укладено договори оренди землі ТОВ АГРОТАЛє невірними . Наголошує, що крім зазначених в рішенні суду земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_6, 04.07.2016 року до суду було подано заяву про долучення до матеріалів справи копій договорів оренди земельних ділянок , укладених із спадкоємцями померлих осіб, визначених в додатках до оскаржуваного рішення (стор. 72- 75 справи). Разом з тим, на думку скаржника, дані докази взагалі не фігурують в оскаржуваному рішенні. Крім того, вважає, що судом першої інстанції не встановлювалось та не з'ясовувалось чи порушує рішення сільської ради та укладений нею Договір на управління спадковим майном права інших осіб спадкоємців, які отримали відповідно до Свідоцтв про право на спадщину або визнані такими за рішенням суду.

З огляду на зазначене, просить рішення господарського суду Вінницької області від 12 липня 2016 року по справі № 902/448/16 скасувати та прийняти нове , яким задовольнити позов.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважає оскаржуване рішення законним і обґрунтованим. Наголошує, що про прийняття спадщини 6 (шести) пайовиків, які померли і чиї земельні ділянки включені до Додатку до Договору на управління спадковим майном, укладеного з ПП ПултАгро-РИТМ, сільська рада дізналася з додатків до апеляційної скарги, яка надійшла на її адресу. Звертає увагу, що безпосередньо спадкоємці до сільської ради не зверталися, правовстановлюючих документів на земельні ділянки не пред'являли.

Після ознайомлення з даними матеріалами, землевпорядником сільської ради ОСОБА_7 підготовлено доповідну записку на ім'я голови сільської ради про потребу у внесенні змін до Списку земельних ділянок, переданих в управління ПП ПултАГро-РИТМ.

Зокрема, відповідно до додатків даної апеляційної скарги стало відомо, наступне, що: ОСОБА_8 прийняла спадщину після ОСОБА_9, ОСОБА_10 прийняла спадщину після ОСОБА_11, ОСОБА_12 прийняла спадщину після ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 прийняли спадщину після ОСОБА_16 , ОСОБА_17 прийняла спадщину після ОСОБА_18, ОСОБА_19 прийняла спадщину після ОСОБА_20.

Вказує, що згідно тексту апеляційної скарги, також відбувся факт прийняття спадщини ОСОБА_21 після ОСОБА_22, однак даний факт не підтверджено додатками. Тому, відносно даної земельної ділянки зміни не вносяться.

Наголосив, що був підготовлений проект Додаткової угоди до Договору № 10/1 на управління спадковим майном від 05.04.2016 року - 27.09.2016 року її направлено до ПП ПултАгро-РИТМ, керівник якого безапеляційно підписав дану додаткову угоду і один примірник повернув до сільської ради, якою внесено відповідні зміни до Договору та Додатку до нього.

Відповідно до умов Додаткової угоди, виключено з Списку пайовиків, які померли, а спадкоємці не оформили правовстановлюючих документів, або являються громадянами інших країн та не відчужили своїм родичам - громадянам України земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по ОСОБА_2 сільській раді Вінницького району Вінницької області (Додатку до Договору від 05.04.2016 року) - 6 (шість) земельних ділянок пайовиків, спадкоємці яких прийняли спадщину, що підтверджено документально; відповідно до п.1 Додаткової угоди, зменшено загальну площу переданих земельних ділянок в управління до 225,7331 га.

З огляду на зазначене, вважає, що права жодної фізичної особи чи юридичної особи не порушено.

Відповідач у відзиві звертає увагу на той факт, що рішення сесії та список від 05.04.2016р., які додані до позовної заяви, є копіями документів. Дані копії не відповідають оригіналу (який на даний час також зберігається в матеріалах справи), оскільки в Списку від 05.04.2016 року відсутні земельні ділянки померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Крім того, в рішенні 5 сесії 7 скликання ОСОБА_2 сільської ради вирішено заключити з ПП Пулт Агро-РИТМ договір на управління спадковим майном (земельні ділянки) загальною площею - 247,7811 га.

Зазначив, що представники ТОВ Агротал в ОСОБА_2 сільську раду за копією рішення 5 сесії 7 скликання не зверталися, копії рішення та копії Списку осіб офіційно не отримували.

При цьому, в апеляційній скарзі, Позивач посилається на нових спадкоємців, які прийняли спадщину, що передана в управління ПП ПултАгро-РИТМ, однак не долучає до скарги копії договорів оренди землі з даними спадкоємцями, тому не зрозуміло яким чином порушені інтереси Позивача.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого законодавством рішення про те, що надані в якості доказів копії договори оренди землі з ОСОБА_23 та ОСОБА_24 не пройшли державної реєстрації, тому приймаючи оспорюване рішення ОСОБА_2 сільська рада діяла у визначений спосіб, та в межах наданих їй повноважень.

Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду Вінницькій області від 12.07.2016 р.у даній справі залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа ПП ПултАгро-РИТМ заперечує проти доводів, наведених позивачем в апеляційній скарзі.

Вказує, що про прийняття спадщини 6 (шести) пайовиків, які померли і чиї земельні ділянки включені до Додатку до Договору на управління спадковим майном укладеного з ПП ПултАгро-РИТМ, повідомила сільська рада, яка у свою чергу дізналася про них з додатків до апеляційної скарги, яка надійшла на адресу сільської ради.

На адресу підприємства надійшов підготовлений проект Додаткової угоди до Договору № 10/1 на управління спадковим майном від 05.04.2016 року - підприємство безапеляційно підписала дану додаткову угоду і один примірник повернуло до сільської ради, якою внесено відповідні зміни до Договору та Додатку до нього.

Відповідно до умов Додаткової угоди, виключено з Списку пайовиків, які померли, а спадкоємці не оформили правовстановлюючих документів, або являються громадянами інших країн та не відчужили своїм родичам - громадянам України земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по ОСОБА_2 сільській раді Вінницького району Вінницької області (Додатку до Договору від 05.04.2016 року) - 6 (шість) земельних ділянок пайовиків, спадкоємці яких прийняли спадщину, що підтверджено документально; відповідно до п.1 Додаткової угоди, зменшено загальну площу переданих земельних ділянок в управління до 225,7331 га.

Тобто, сільською радою виконувалися і цього разу виконано усі вимоги (правила), що стосуються укладення (укладеного) Договору на управління спадковим майном. Зміни до Додатку вносяться, про що відразу повідомляють Управителя, тобто їх підприємство.

Таким чином, права жодної фізичної чи юридичної особи не порушуються.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого рішення про те, що надані в якості доказів копії договори оренди землі з ОСОБА_23 та ОСОБА_24 не пройшли державної реєстрації, тому приймаючи оспорюване рішення ОСОБА_2 сільська рада діяла у визначений спосіб, та в межах наданих їй повноважень.

Крім того, вважає за потрібне наголосити на тому, що крім договору на управління спадковим майном, 06.04.2016 року, між ОСОБА_2 сільською радою та ПП ПултАгро-РИТМ укладено угоду про соціально-економічне та культурне партнерство,відповідно до умов якої ПП ПултАгро-РИТМ за використання земель згідно Договору на управляння спадщиною № 10/1 від 05.04.2016 року - зобов'язується надати допомогу територіальній громаді з розрахунку 500 (п'ятсот) гривень (за повний рік) за один гектар утримуваних земель.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги Позивача є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у ній. Просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 12.07.2016р. та постановити рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача заперечив вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві. Просить рішення господарського суду Вінницької області від 12.07.2016р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа в судове засідання не з"явилась, причини неявки суду не повідомила. Про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та заздалегідь, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с.31, т.2).

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи викладене у п.п.3.9.1., 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18, судова колегія встановила, що в матеріалах справи відсутні докази неможливості розгляду справи без участі третьої особи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга позивача до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 04.04.2016 року Приватне підприємство ПултАгро-Ритм звернулося до ОСОБА_2 сільської ради із заявою-клопотанням № 27/вих., в якому просило надати в оренду земельні ділянки, власники яких не уклали договори оренди через те, що померли, а спадкоємці не оформили спадщину, а також земельні ділянки громадян інших країн, які не відчужували їх своїм родичам громадянам України та укласти відповідний договір на управління спадковим майном. Зобовязалось здійснювати управління майном в інтересах спадкоємців померлих громадян, а також в інтересах всієї територіальної громади.

Рішенням 5 сесії 7 скликання ОСОБА_2 сільської ради Про укладення договорів управління спадковим майном від 05.04.2016 року, за результатами розгляду вказаної заяви - клопотання, вирішено:

1.Заключити з ПП ПултАгро-Ритм договір на управління спадковим майном (земельні ділянки) загальною площею 247,7811 га громадян, які померли, а спадкоємці не оформили спадщину, а також земельні ділянки громадян інших країн, які не відчужили своїм родичам громадянам України (згідно додатку).

2. Доручити сільському голові ОСОБА_25 від імені сільської ради укласти договір на управління спадковим майном (земельні ділянки) загальною площею 247,7811 га.

3.Контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію з питань регулювання земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища та виконавчий комітет сільської ради.

В подальшому, 05.04.2016 року між ОСОБА_2 сільською радою (відповідач, за договором Установник управління) та приватним підприємством ПултАгро-Ритм (третя особа, за договором Управитель) укладено договір № 10/1 на управління спадщиною (надалі Договір) за яким, Установник управління передає, а Управитель приймає в управління майно, яке залишилося після смерті фізичних осіб, перелік яких визначено в Додатку до цього договору (надалі ОСОБА_7) та потребує утримання (догляду, обробітку) згідно Списку, що додається і невід'ємною частиною цього договору. ОСОБА_26 Управителю посвідчується ОСОБА_19 прийому-передачі.

Управитель зобовязаний здійснювати управління Майном в інтересах спадкоємців померлих громадян згідно Списку, що додається (п. 2 Договору).

Відповідно до Списку пайовиків, які померли, а спадкоємці не оформили правовстановлюючих документів, або являються громадянами інших країн та не відчужили своїм родичам-громадянам України земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по ОСОБА_2 сільській раді Вінницького району Вінницької області станом на 05.04.2016 року, передачі на управління підлягають земельні ділянки загальною площею 247,7811 га 79 (семидесяти дев'яти) пайовиків.

У якості винагороди за виконання своїх повноважень за цим Договором, Управителю на весь період дії цього Договору надається право використовувати ОСОБА_26 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва й отримувати вироблену продукцію та доходи від такої діяльності. Посіви, насадження, вироблена продукція і доходи, отримання Управителем під час використання ОСОБА_26, є власністю Управителя (п. 7 Договору).

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до моменту прийняття спадщини спадкоємцями померлих громадян в установленому законодавством порядку. Поновлення акту опису ОСОБА_26, що є невід'ємною частиною Договору здійснюється до 20 січня кожного поточного року. (п. 9 Договору).

За актом прийому-передачі на управління спадковим майном (земельні ділянки) від 05.04.2016 року позивач передав, а третя особа прийняла земельні ділянки загальною площею 247,7811 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради згідно Договору управління спадщиною № 10/1 від 05.04.2016 року.

Вважаючи, що оскаржуваним рішенням відповідач розпорядився земельними ділянками, які знаходяться у його користуванні на праві оренди, а саме на підставі договорів оренди землі, укладених зі спадкоємцями померлих ОСОБА_27, ОСОБА_28 , ТОВ Агротал звернувся з позовом до суду про скасування рішенням 5 сесії 7 скликання ОСОБА_2 сільської ради Про укладення договорів управління спадковим майном від 05.04.2016 року.

Аналізуючи зазначені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

За приписами ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно ч.1 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 13 цього закону, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч. 4 ст. 15 Закону України Про оренду землі встановлено, що невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

Так, за приписами статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Пунктом 2 статті 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" унормовано, що спори про поновлення порушених прав юридичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Способи захисту прав на земельні ділянки визначені статтею 152 Земельного кодексу України, за приписами якої захист прав юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема шляхом визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування. Згідно з приписами частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Як зазначалось вище, рішенням 5 сесії 7 скликання ОСОБА_2 сільської ради Про укладення договорів управління спадковим майном від 05.04.2016 року, за результатами розгляду заяви - клопотання про надання в оренду земельних ділянок, власники яких не уклали договори оренди через те, що померли, а спадкоємці не оформили спадщину, вирішено: заключити з ПП ПултАгро-Ритм договір на управління спадковим майном (земельні ділянки) загальною площею 247,7811 га громадян, які померли, а спадкоємці не оформили спадщину, а також земельні ділянки громадян інших країн, які не відчужили своїм родичам громадянам України (згідно додатку).

Відповідно частин 1-3 статті 1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

В силу частин 1,2 ст. 1258 Цивільного кодексу України, якщо у складі спадщини є майно, яке потребує утримання, догляду, вчинення інших фактичних чи юридичних дій для підтримання його в належному стані, нотаріус, а в населених пунктах, де немає нотаріуса, - відповідний орган місцевого самоврядування, у разі відсутності спадкоємців або виконавця заповіту укладають договір на управління спадщиною з іншою особою. Особа, яка управляє спадщиною, має право на вчинення будь-яких необхідних дій, спрямованих на збереження спадщини до з'явлення спадкоємців або до прийняття спадщини.

Апелянт наголошує, що його права порушені зазначеним рішенням, оскільки відповідач розпорядився земельними ділянками, які знаходяться у його користуванні на праві оренди, а саме на підставі договорів оренди землі, укладених зі спадкоємцями.Зокрема,при подачі позову апелянт вказував на договора оренди,укладені з спадкоємцями померлих ОСОБА_27 та ОСОБА_5

Так,в матеріалах справи містится договір оренди землі від 04.03.2016 року,укладений між ОСОБА_24, яка є спадкоємцем ОСОБА_27 (Орендодавець) та ТОВ Агротал , за умовами якого в оренду передається земельна ділянка площею 1,7981 га, яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради за кадастровим номером :04:002:0164.(т.1,а.с.15-21)

Відповідно до п. 3.1. Договору, Договір укладено на 7 (сім) років (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур з проектом землеустрою).

Відповідно до п. 14.3 Договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

За актом прийому-передачі об'єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 04.03.2016 року ОСОБА_24 передала, а ТОВ Агротал прийняло земельну ділянку площею 1,7981 га, яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради за кадастровим номером :04:002:0164.

Крім того ,01.04.2016 року між ОСОБА_23, який є спадкоємцем ОСОБА_5 (Орендодавець) та ТОВ Агротал укладено договір оренди землі , за умовами якого в оренду передається земельна ділянка площею 1,907 га, яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради за кадастровим номером :04:002:0139.(т.1,а.с. 22-28)

Відповідно до п. 3.1. Договору, Договір укладено на 7 (сім) років (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур з проектом землеустрою).

Відповідно до п. 14.3 Договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

За актом прийому-передачі об'єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 01.04.2016 року ОСОБА_23 передав, а ТОВ Агротал прийняло земельну ділянку площею 1,907 га, яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради за кадастровим номером :04:002:0139.

Оцінюючи зазначені договора та доводи апелянта, колегія суддів відзначає таке.

Так, п.п. 2.1, 2.9, 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" визначено, що підстави набуття прав на землю визначені розділом IV Земельного кодексу України. Суб'єкт господарювання має право на визнання за ним права на оренду земельної ділянки лише за умов дотримання вимог статей 124,125 Земельного кодексу України і ст.16 Закону України "Про оренду землі". Відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку.

Статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Так, відповідно до ст. 210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

У п. 2.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 11 Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними зазначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення (частина перша статті 236 ЦК України).За змістом частини третьої статті 207 ГК України господарське зобов'язання, визнане судом недійсним, також вважається недійсним з моменту його виникнення. У силу припису частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 названого Кодексу, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено (договір, який не укладено). У зв'язку з наведеним господарським судам необхідно встановлювати, чи є оспорюваний правочин вчиненим та з якого моменту (статті 205 - 210, 640 ЦК України, частини друга - п'ята, сьома статті 180 ГК України тощо).

Зокрема, не вважаються вчиненими правочини (укладеними господарські договори), в яких (за якими): відсутні передбачені законом умови, необхідні для їх укладення (не досягнуто згоди за всіма істотними для даного правочину умовами); не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства необхідна його передача; не здійснено державну реєстрацію або нотаріальне посвідчення, необхідні для його вчинення, тощо. Встановивши відповідні обставини, господарський суд відмовляє в задоволенні позовних вимог як про визнання правочину недійсним, так і про застосування наслідків недійсності правочину.

Таким чином, при недотриманні вимоги стосовно реєстрації правочину, у тих випадках, коли така реєстрація визнана законом обов'язковою, такий правочин вважається неукладеним, а отже, не має юридичної сили і не може породжувати для його суб'єктів бажаного правового результату і відповідних прав.

З огляду на зазначені положення чинного законодавства, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги доводи позивача щодо договорів оренди землі від 04.03.2016 року та від 01.04.2016 року ,оскільки останні не пройшли державної реєстрації і є неукладеними .

Доказів того, що зазначені вище договори пройшли державну реєстрацію скаржником також не було надано в суд апеляційної інстанції.

Крім того , при розгляді справи по суті суд першої інстанції оглядав оригінали оскаржуваного рішення ОСОБА_2 сільської ради від 05 квітня 2016 року та оригінал списку пайовиків , які не відповідають копіям рішення та списку пайовиків,наданих позивачем .

Дослідивши оригінали документів (завірені судом копії містяться в матеріалах справи ) встановлено,що рішенням ОСОБА_2 сільської ради від 05.04.2016 року вирішено передати ПП ПултАгро-Ритм земельні ділянки загальною площею 247,7811 га, а не 251,3407 га. Список пайовиків станом на 05.04.2016 року не містить земельних ділянок, які за твердженням позивача останній орендує у громадян ОСОБА_24 та ОСОБА_23

Ні в суді першої інстанції,ні при апеляційному перегляді справи , позивачем не надано оригіналів зазначених документів та не підтверджено їх походження.

Відповідно до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 34 ГПК України).

У п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено, що будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин , надані позивачем (апелянтом ) докази , які на його думку свідчать про включення до списку пайовиків , який є додатиком до оспорюваного рішення померлих ОСОБА_5 (№ 62) та ОСОБА_6 (№ 76), з спадкоємцями яких у нього укладені договора оренди є неналежними.

Щодо покликань апелянта на те, що судом першої інстанції не було надано правової оцінки укладеним договорам оренди землі між ТОВ "Агротал" і громадянами ( спадкоємцями) - ОСОБА_29 від 01.04.2016 р. ( а.с.145-147, т.1), ОСОБА_14 ( а.с.148-150, т.1), ОСОБА_15 ( а.с.151-153, т.1), ОСОБА_19 ( а.с.154-156, т.1), ОСОБА_10 ( а.с. 157-159 ,т.1), ОСОБА_21 ( а.с.160-162, т.1), ОСОБА_8 ( а.с.163-165,т.1), ОСОБА_12 ( а.с.166-168, т.1), колегія суддів відзначає таке.

В обгрунтування своїх вимог в рахунок подання інших доказів відповідач до заяви від 01 липня 2016 р. надав вищезазначені договори орнеди з спадкоємцями померлих громадян.

Разом з тим, судова колегія констатує, що зазначені договори не містять ознак державної реєстрації, як передбачено вимогами статей 124, 125 Земельного кодексу України і ст.16 Закону України "Про оренду землі",а відтак є неукладеними .

За таких обставин, суд вважає безпідставним покликання апелянта на порушення спірним рішенням його прав, як орендаря зазначених вище земельних ділянок.

Крім того, колегія суддів відзначає, що представник відповідача під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції долучив до матеріалів справи додаткову угоду до договору № 10/1 від 26.09.2016 р. про управління спадковим майном (земельні ділянки ) від 05.04.2016 р., згідно якої внесені зміни до Додатку - Списку пайовиків, які померли, а спадкоємці не оформили правовстановлюючих документів, або являються громадянами інших країн та не відчужили своїм родичам - громадянам України земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по ОСОБА_2 сільській раді Вінницького району Вінницької області, зокрема виключено з Списку земельні ділянки:

№ 87, ОСОБА_16, площею 3,3748;

№ 104, ОСОБА_18, площею 4,0171;

№ 136. ОСОБА_9, площею 3,5383;

№ 157. ОСОБА_20, площею 3,4944:

№ 173. ОСОБА_11, площею 4,2333;

№ 266. ОСОБА_13, площею 3,3901

Пунктом 2 зазначеної угоди визначено, що у зв"язку з внесеними змінами до Додатку. з моменту підписання даної Додаткової угоди вважати, що Договір на управління спадковим майном від 05.04.2016р. укладено на земельні ділянки загальною площею - 225, 7331 га.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції констатує, що даним рішенням прав позивача не порушено

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийнято з урахуванням всіх обставин справи, доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду першої інстанції ,а тому підстави для його скасування відсутні.

В силу ст.ст. 33, 38, 43, 47 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, коли кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а суд, оцінивши подані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен прийняти рішення за результатами обговорення усіх цих обставин.

Апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи та вірно застосовані норми процесуального і матеріального права, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни рішення господарського суду Вінницької області від 12 липня 2016 року у справі № 902/448/16.

Керуючись ст.ст. 49.99,101,103,105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Вінницької області від 12 липня 2016 року у справі № 902/448/16 залишити без змін,а апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю " Агротал" залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Гудак А.В.