номер провадження справи 5/63/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2016 Справа № 908/2271/16

За позовом: Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Мелітопольського міського району електричних мереж (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Луначарського, 106)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче обєднання УКРХІМПРОММАШ (72310, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна (Дзержинського), 172/1)

про стягнення 32 587,66 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 81 від 31.12.2015

Від відповідача: ОСОБА_2, договір № 15 від 04.10.2016

СУТНІСТЬ СПОРУ:

29.08.2016 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Мелітопольського міського району електричних мереж до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче обєднання УКРХІМПРОММАШ про стягнення 32 587, 66 грн.

Ухвалою суду від 29.08.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/2271/16, справі присвоєно номер провадження 5/63/16, розгляд якої призначено на 05.10.2016. У судовому засіданні 05.10.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

За письмовим клопотанням представників сторін розгляд справи відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Суду надано наступні пояснення: 14.02.2012 між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського міського району електричних мереж та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче обєднання «Укрхімпроммаш» було укладено договір про постачання електричної енергії № 1700, відповідно до якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Позивач поставив відповідачу, а відповідач використав електричну енергію у травні 2015 року у розмірі 97040 кВт.год. Відповідачу було виставлено рахунок №1700/5а від 03.06.2015 на суму 161 280,48 грн., відповідно до якого до сплати за травень 2015 року 19 820,45 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 19 820,45 грн., 3 % річних у розмірі 715,17 грн., втрати від інфляції у розмірі 1376,56 грн. та пеню у розмірі 10675,48 грн. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 19 820,45 грн., 3 % річних у розмірі 715,17 грн., втрат від інфляції у розмірі 1376,56 грн. визнав в повному обсязі. Щодо стягнення пені відповідач просить суд застосувати строк позовної давності на підставі ст. ст. 258, 267 ЦК України. Також, відповідачем заявлено клопотання про надання розстрочки виконання рішення суду строком на 6 місяців.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 14.02.2012 між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» в особі Мелітопольського міського району електричних мереж (далі постачальник електричної енергії) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче обєднання «Укрхімпроммаш» (далі - споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 1700 (далі договір з усіма змінами, додатками та доповненнями), відповідно до якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 «Точки продажу електричної енергії споживачу».

Пунктом 2.1. договору визначено, що під час виконання умов цього договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Згідно із п. 2.3.4. договору споживач зобовязується оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатка № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» та додатка № 5 «Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії».

Пунктом 4.2.1. договору визначено, що за недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію (п. 10 додатка № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію») та з надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії (п. 5 додатка № 6 «Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії»), споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого не виконане зобовязання по сплаті, в розмірі 0, 5 % від суми платежу за кожний день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати.

Додатком № 4 до договору «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» передбачено наступне:

Розрахунковим вважається період з 00 годин першого числа до 24 годин останнього числа поточного місяця.

Споживач має право самостійно зробити до кінця поточного розрахункового періоду попередню оплату за активну електричну енергію, що буде спожита в наступному розрахунковому періоді. Оплата здійснюється споживачем після одержання письмової згоди постачальника електричної енергії.

У разі відсутності попередньої оплати, оплата спожитої протягом розрахункового періоду електричної енергії проводиться споживачем плановими платежами порахункам або платіжним вимогам - дорученням, які направляє йому постачальник електричної енергії за плановий період:

з 1 по15 число місяця на суму 45 % від вартості обсягу договірної величини споживання електричної енергії до 7 числа розрахункового періоду;

з 16 по 30 число місяця на суму 45 % від вартості обсягу договірної величними споживання електричної енергії до 22 числа розрахункового періоду.

За необхідності розмір планового платежу може бути скореговано з урахуванням фактичного споживання електричної енергії за плановий період, одержаних від споживача коштів за споживання електричної енергії на покриття екологічного та/або аварійної броні.

Споживач не пізніше 15.00 годин 1-го робочого дня місяця, наступного за розрахунковим, направляє свого представника до постачальника електричної енергії для подання у двох примірниках, підписаних уповноваженою особою споживача та скріплених його печаткою:

- «Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію» за формою додатка № 5.1.;

- «Акта звірки обсягу споживання електроенергії, відпущеної постачальником електричної енергії за тарифами, диференційованими за періодами часу» за формою Додатка № 5.5. (у випадку розрахунку за спожиту електричну енергію за тарифами, диференційованими за періодами часу);

Постачальник електричної енергії підписує подані акти та один примірник повертає споживачу.

За підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок або платіжну вимогу доручення для остаточного розрахунку. Сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електричну енергію та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних наданого споживачем «Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію» з урахуванням сум платежів, що надійшли від споживача.

Рахунки та платіжні вимоги доручення направляються постачальником електричної енергії споживачу поштою рекомендованим листом, нарочним або віддаються уповноваженому представнику споживача під розпис у пронумерованому, прошнурованому та скріпленому печаткою постачальника електричної енергії журналі.

При направленні рахунка або платіжної вимоги доручення споживачу нарочним постачальника електричної енергії споживач зобовязаний під розпис на супровідному листі прийняти рахунок або платіжну вимогу доручення.

Споживач зобовязаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання рахунка або платіжної вимоги доручення, здійснити оплату рахунка або платіжної вимоги доручення, що направляється йому постачальником електричної енергії.

Датою отримання рахунка або платіжної вимоги доручення вважається: при направленні рекомендованим листом дата, зазначена на фінансовому чеку поштового відділення, що підтверджує відправлення з урахуванням поштового пробігу документа (по місту 3 дні, по області 5 днів, по Україні 7 днів).

У випадку вручення рахунка або платіжної вимоги доручення уповноваженому представнику споживача під розпис у журналі, дата зазначена у журналі.

При направленні нарочним дата вручення споживачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач поставив відповідачу, а відповідач використав електричну енергію у травні 2015 року у розмірі 97040 кВт.год. (а.с. 20). Відповідачу було виставлено рахунок №1700/5а від 03.06.2015 на суму 161 280,48 грн., відповідно до якого до сплати за травень 2015 року 19 820,45 грн. (а.с. 21).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 19 820,45 грн., яка підтверджена матеріалами справи та підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування - це спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання.

Згідно із розрахунком позивача відповідачу нараховано втрати від інфляції у розмірі 1376,56 грн. розрахунок перевірено судом за допомогою компютерної програми «Законодавство» є вірним та відповідає вимогам чинного законодавства.

Три відсотки річних - це спосіб захисту майнового права і інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

З постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошового зобовязання", вбачається, що кредитор вправі вимагати, в т.ч. в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних, як разом зі сплатою суми боргу, так і окремо від неї.

Згідно із розрахунком позивача відповідачу нараховано 3 % річних у розмірі 715,17 грн. розрахунок перевірено судом за допомогою компютерної програми «Законодавство» є вірним та відповідає вимогам чинного законодавства.

Пунктом 4.2.1. договору визначено, що за недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію (п. 10 додатка № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію») та з надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії (п. 5 додатка № 6 «Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії»), споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого не виконане зобовязання по сплаті, в розмірі 0, 5 % від суми платежу за кожний день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати.

Згідно із розрахунком позивача відповідачу нараховано пеню у розмірі 10 675,48 грн. за період з 12.06.2015 по 23.08.2016.

Відповідачем заявлено клопотання про застосування спеціальної позовної давності в 1 рік до позовних вимог в частині стягнення пені. Судом розглянуто вказане клопотання відповідача та задоволено частково у звязку з наступним:

Позовна давність, за визначенням ст. 256 Цивільного кодексу України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

Статтею 258 ЦК України визначено, що спеціальна позовна давність в один рік застосовується до позовних вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до п. 3.2. постанови Пленуму вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» (далі постанова Пленуму) щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. А при стягненні сум збитків, заподіяних у зв'язку зі сплатою неустойки (штрафу, пені), застосуванню підлягає загальна позовна давність.

Пунктом 4.2. постанови пленуму передбачено, що у зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане.

Якщо договором чи іншим правочином визначено різні строки виконання окремих зобов'язань, що з нього виникають (наприклад, у зв'язку з поетапним виконанням робіт або з розстроченням оплати), позовна давність обчислюється окремо стосовно кожного з таких строків. Позовна давність за позовами, пов'язаними з простроченням почасових платежів (проценти за користування кредитом, орендна плата тощо), обчислюється окремо за кожним простроченим платежем.

Додатком № 4 до договору «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» передбачено, що споживач зобовязаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання рахунка або платіжної вимоги доручення, здійснити оплату рахунка або платіжної вимоги доручення, що направляється йому постачальником електричної енергії.

Як вбачається з матеріалів справи, рахунок на оплату було отримано відповідачем 03.06.2015, про що свідчить підпис уповноваженого представника відповідача на рахунку (а.с. 21). Кінцевий термін сплати рахунку - 11.06.2015.

Враховуючи вищевикладене, перебіг позовної давності (спеціальної) починається з 12.06.2015.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи положення вказаної статті та п. 4.2.1. договору, позивач мав право нараховувати пеню з 12.06.2015 по 26.08.2015, оскільки відповідно до п. 4.4.2. постанови Пленуму з урахуванням положення частини четвертої статті 51 ГПК днем подання позову слід вважати дату поштового штемпеля підприємства зв'язку, через яке надсилається позовна заява (а в разі подання її безпосередньо до господарського суду - дату реєстрації цієї заяви в канцелярії суду).

Позовна заява зареєстрована канцелярією господарського суду 29.08.2016, проте направлена на адресу суду 26.08.2016, про що свідчить штемпель поштового відділення на конверті, який міститься в матеріалах справи (а.с. 41).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що строк позовної давності в частині позовних вимог щодо стягнення пені пропущено позивачем частково, а саме за період з 12.06.2015 по 25.08.2015. Судом здійснено власний розрахунок пені за період з 26.08.2015 по 23.08.2016 (363 дні) за допомогою КП «Діловодство спеціалізованого суду», відповідно до якого стягненню підлягаю пеня у розмірі 8191,97 грн.

На підставі вищевикладеного, стягненню підлягає пеня у розмірі 8191,97 грн., з відмовою у стягненні 2 483,51 грн.

Щодо надання розстрочки виконання рішення строком на 6 місяців, суд відзначає, що відповідач, обґрунтовуючи зазначене клопотання, посилається на те, що підприємство буде позбавлене можливості виплатити заробітну плату працівникам та здійснити розрахунки за використану електричну енергію. Проте жодних доказів скрутного матеріального становища відповідача суду не надано (фінансовий звіт за 9 місяців 2016 року, довідку про рух коштів на рахунках тощо).

На підставі вищевикладеного, суд відмовляє в задоволенні клопотання про розстрочку виконання рішення суду та звертає увагу відповідача на те, що він не позбавлений права повторно звернутися із клопотання про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду в порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу України на стадії виконання рішення.

Контррозрахунку спірної суми відповідачем суду не надано.

Доказів сплати суми боргу у повному обсязі відповідачем суду не надано.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відносяться на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче обєднання УКРХІМПРОММАШ (72310, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна (Дзержинського), 172/1, ) на користь Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Мелітопольського міського району електричних мереж (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Луначарського, 106, , р/р 02 в ЗОУ ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957) суму основного боргу у розмірі 19 820 (девятнадцять тисяч вісімсот двадцять) грн. 45 коп., втрати від інфляції у розмірі 1 376 (одна тисяча триста сімдесят шість) грн. 56 коп. Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче обєднання УКРХІМПРОММАШ (72310, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна (Дзержинського), 172/1, ) на користь Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Мелітопольського міського району електричних мереж (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Луначарського, 106, , п/р 1136 у філії ЗРУ ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 313399) пеню у розмірі 8 191 (вісім тисяч сто девяносто один) грн. 97 коп., 3 % річних у розмірі 715 (сімсот пятнадцять) грн. 17 коп., судовий збір у розмірі 1 272 (одна тисяча двісті сімдесят дві) грн. 98 коп. Видати наказ.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 10.10.2016.