ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2016 Справа № 904/3010/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів головуючого судді Паруснікова (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Коваль Л.А.

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.

від представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю № 696 від 27.04.2016;

від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю № 52-16/64 від 24.12.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2016 по справі № 904/3010/16 (суддя Бондарєв Е.М.)

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпропетровськ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

про стягнення 30439,80 грн. плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, -

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2016 року рішенням господарського суду Дніпропетровської області по даній справі позов задоволено повністю.

Стягнуто з відповідача на користь позивача плату за користування вагонами у сумі 28824,00 грн., збір за зберігання вантажу у сумі 1615,80 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване правомірністю нарахування позивачем плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу у вказаних вище сумах внаслідок ненадання відповідачем належних та допустимих доказів відсутності вини товариства у спричиненні затримки вагонів на підходах до станції призначення.

Непогоджуючись з рішенням господарського суду відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 104, 107, 651 ЦК України, п.п. 2, 8, 9, 10, 12 Правил користування вагонами, ст.ст. 119, 121 Статуту залізниць України, ст.ст. 42, 34, 43 ГПК України, без повного та всебічного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, що є підставою для скасування вказаного рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на той факт, що на день звернення позивача до суду з позовною заявою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відсутні відомості щодо припинення ДП «Придніпровська залізниця», а лише внесено запис, що з 16.07.2014 останнє перебуває в стані припинення, тобто державна реєстрація припинення сторони за договором не відбулася, а від так права юридичної особи не перейшли до її правонаступника ПАТ «Українська залізниця».

Також апелянт вважає, що місцевий господарський суд безпідставно не врахував ті обставини, що причини затримки вагонів, викладені позивачем в актах загальної форми ГУ-23 не відповідають дійсності і документально не підтверджені, а тому помилковим є висновок місцевого господарського суду про наявність вини відповідача у зайнятті колій на станції призначення.

Крім того, апелянт вважає завищеним нарахування позивачем плати за користування вагонами, що здійснене з порушенням вимог Правил користування вагонами.

29.06.2016 ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні на 21.07.2016.

21.07.2016 розгляд справи відкладався на 02.08.2016.

02.08.2016 у судовому засіданні оголошувалася перерва до 30.08.2016.

29.08.2016 згідно з розпорядженням керівника апарату суду № 1104/16 та протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів, у звязку з перебуванням у відпустці суддів Чередка А.Є. та Білецької Л.М., визначено новий склад колегії суддів для розгляду даної справи, а саме: ОСОБА_3 (доповідач) суддів: Верхогляд Т.А., Коваль Л.А.

30.08.2016 у судовому засіданні оголошувалася перерва до 04.10.2016.

04.10.2016 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення зміні або скасуванню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено місцевим господарським судом 28.11.2013 між Державним підприємством «Придніпровська залізниця», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - залізниця, або позивач) та Публічним акціонерним товариством «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - власник колії, або відповідач), укладено договір № ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч з урахуванням додаткової угоди № 9 від 15.12.2015 про експлуатацію залізничної підїзної колії Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», яка примикає до станції Кривий Ріг філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (далі - договір), відповідно до п. 1 якого згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується підїзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці спареною стрілкою № 2/4 в парній горловині станції.

Підїзна колія обслуговується власним локомотивом.

Межею підїзної колії є знак «Межа підїзної колії», який встановлено біля вхідного сигналу Ч станції Допоміжна власника колії на відстані 4779 метрів від стрілки примикання.

Час перебування вагонів на підїзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів Залізниці (п. 11 договору).

За змістом п. 5 договору передача (здача) порожніх вагонів під навантаження для підїзної колії здійснюється локомотивом залізниці через інтервал часу 1,5 год.

Повідомлення про подачу вагонів на підїзну колію передаються старшим прийомоздавальником станції Кривий Ріг по телефону оператору диспетчера зовнішнього транспорту УЗТ не пізніше ніж за 2,0 години до фактичного подавання вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2.

Згідно п. 6 договору вагони для підїзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально-здавальних колій станції Допоміжна. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Здавання вагонів провадиться на одній з приймально-здавальних колій станції Допоміжна.

Відповідно до п. 8 договору про готовність вагонів до забирання диспетчер цеху зовнішнього транспорту УЗТ по прямому телефонному звязку повідомляє старшого прийомоздавальника або маневрового диспетчера станції Кривий Ріг повідомлення передається не пізніше ніж за 2,0 години до фактичної здачі вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2.

Відповідно до п. 15 договору власник колії сплачує залізниці плату, зокрема:

- за користування вагонами згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України;

- за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) згідно з Правилами зберігання вантажів.

Цей договір укладається терміном на один рік з 11.12.2013 до 10.12.2018 включно (п. 20 договору).

За накладними № №: 42408914, 42439893, 42408963, 42439539, 42408740, 42408989, 42408757, 42409003, 42408864, 42409011, 42408872, 42408880, 42408948, 42408930, 42409029, 42448076, 42399543, 42374900, 42375006, 42375022, 42410928, 42434860, 42434878, 42434894, 42434902, 42434852, 42435099, 42446708, 42417816, 42417824, 42417857, 42417881, 42417899, 42417832, 42419341, 42417865, 42417840, 42417873, 42417808, 42417782 залізницею прийняті порожні власні вагони для перевезення на адресу одержувача Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (а. с.24-72 том 1).

Відповідно до зазначених накладних станція та залізниця призначення Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

На шляху прямування на підставі наказу № 601 від 04.11.2015 о 04:55 год. на станції Батуринська Придніпровської залізниці у звязку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПАТ «Південний ГЗК» по причині скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, які прибули на адресу ПАТ «Південний ГЗК» і несвоєчасного вивільнення колій від вантажу, що прибув на їх адресу, затримані вагони №№ голова 65569287 хвіст 61014874 у кількості 57 вагонів, індекс поїзда 4011-16-4672 з вантажем - на своїх осях, що перевозились у поїзді № 2106 (а. с. 19 том 1).

За наведеним фактом станцією затримки вагонів Батуринська Придніпровської залізниці складено Акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 12 від 04.11.2015, що прибули поїздом № 2106 04.11.2015 о 04:45 год. на адресу ПАТ «Південний ГЗК». Акт про затримку вагонів складений через неприйняття їх вантажовласником з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці у звязку з несвоєчасним вивільненням колій від вантажу (а. с. 21 том 1).

Також, щодо наведених обставин складено Акт загальної форми ГУ-23 від 04.11.2015 (а. с. 20 том 1).

Про затримку вагонів станцією Батуринська складено повідомлення, яке передано вантажовласнику, та яке отримане останнім 04.11.2015 о 06:00 год. (а. с. 23 том 1).

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №12 від 04.11.2015 року затримані вагони, що прибули поїздом № 2106, відправлені 06.11.2015 о 10:00 год. поїздом № 2105.

На станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці складені акти загальної форми ГУ-23 на віднесення на відповідальність вантажовласника ПАТ «ПІВД ГЗК» №№ 5248- 5258, 5266- 5273, 5274-5279, 5308-5314, 5318-5325, 5326-5332, 5354-5363, 5366, 5367-5368, 5371-5379, 5387-5388, 5426-5435 стосовно зайнятості колій призначення вагонами у період з 04:55 год. 04.11.2015 по 08:35 год. 06.11.2015, який охоплює період з моменту прибуття спірних вагонів на станцію підходу Батуринська і до закінчення їх затримки.

Крім того, за наказом № 606 від 05.11.2015 о 17:46 год. на станції Кривий Ріг Західний через неможливість приймання їх станцією Кривий Ріг Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПАТ «Південний ГЗК», у звязку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПАТ «Південний ГЗК» і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу затримані вагони №№ голова 54066964 хвіст 60931151 у кількості 60 вагонів, індекс поїзда 4000-535-4672 з вантажем - на своїх осях, що перевозились у поїзді № 2140 (а. с. 15 том 1).

За наведеним фактом станцією затримки вагонів Кривий Ріг Західний складено Акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 89 від 05.11.2015, що прибули поїздом № 2140 05.11.2015 о 14:58 год. на адресу ПАТ «Південний ГЗК». Акт про затримку вагонів складений через неприйняття їх вантажовласником з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці у звязку з несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на їх адресу (а. с. 17 том 1).

Також, щодо наведених обставин складено Акт загальної форми ГУ-23 № 92 від 05.11.2015 (а. с. 16 том 1).

Повідомлення про затримку вагонів отримане відповідачем 05.11.2015 о 18:40 год. (а. с. 18 том 1).

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а № 89 від 05.11.2015 затримані вагони, що прибули поїздом № 2140, відправлені поїздом № 2140 06.11.2015 о 06:30 год.

На станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці складені акти загальної форми ГУ-23 на віднесення на відповідальність вантажовласника №№ 5248- 5258, 5266- 5273, 5274-5279, 5308-5314, 5318-5325, 5326-5332, 5354-5363, 5366, 5367-5368, 5371-5379, 5387-5388, 5426-5435 стосовно зайнятості колій призначення вагонами у період з 17:46 год. 05.11.2015 по 06:00 год. 06.11.2015, який охоплює період з моменту прибуття спірних вагонів на станцію підходу Кривий Ріг Західний і до закінчення їх затримки.

Згідно з ст. 42 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 року № 457 (далі Статут), залізниця зобовязана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня.

Позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони на підїзну колію відповідача, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника.

Відповідні записи-повідомлення відображені у журналі № 58 Додаток № 7 Форми ГУ-2 повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці (а. с. 116-138 т. 1).

Відповідно до ст. 46 Статуту одержувач зобовязаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Враховуючи наведені вище обставини щодо затримки вагонів за вказаними накладними на станціях Батуринська Придніпровської залізниці та Кривий Ріг Західний, за увесь час затримки спірних вагонів позивачем розраховано та заявлено до стягнення плату за користування вагонами у загальній сумі 28824,00 грн., яка включена до відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№ 09119343, 24119375, 07119330, 07119329, 08119334, 08119335, 24119374, 08119333 та збір за зберігання вантажів у сумі 1615,80 грн. з ПДВ за накопичувальною карткою форми ФДУ-92 № 10119060 (а. с. 14 том 1, 1-34 том 2).

Перелічені відомості та картка представником відповідача підписані із застереженням про готовність прийняти вагони на підїзну колію.

Причиною виникнення спору є несплата відповідачем плати за користування спірними вагонами та збору за зберігання вантажу.

Відповідно до ст. 908 ЦК України загальні умови перевезення визначаються цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 307 ГК України передбачено, що умови перевезень вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 46 Статуту залізниць України одержувач зобовязаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби.

Згідно ст. 71 Статуту залізниць України взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних підїзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і на залізничній підїзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Згідно ст. 119 Статуту за користування вагонами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками підїзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами-субєктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів, що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами користування вагонами.

Зазначена плата вноситься, також, за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної підїзної колії, порту, підприємства.

Порожні власні або орендовані вагони, які перевозяться за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, відповідно до п. 6.4 Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, мають статус «вантажу», що залізниця зобовязана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обовязки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обовязок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з п. 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, відповідно до якого збір за зберігання вантажів у вагонах, у разі затримки їх з вини одержувача, після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо), а також згідно з розділом ІІІ пункту 2.1. Тарифного керівництва № 1, яким визначено розмір збору за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) за добу. Таким чином, збір за зберігання є регульованим і не потребує додаткового погодження з вантажовласником.

Відповідно до п. 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених зазначеним наказом, всі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи, які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами, включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Правилами користування вагонами контейнерами, затвердженими Наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 визначені порядок та умови користування вагонами.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ зазначених Правил облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, які складаються на підставі Памяток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Пунктом 4 розділу ІІ Правил користування вагонами передбачено, що відомості плати за користування вагонами мають підписуватися начальником станції і вантажовласника щоденно або в періоди предявлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобовязаний підписати відомість із зауваженнями.

Відповідно до п. 6 розділу ІІІ цих Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

За приписами п. 8 розділу ІІІ зазначених Правил, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно з п. 9 розділу ІІІ Правил з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ.

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією.

Пунктом 10 розділу ІІІ вказаних Правил встановлено, що акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим звязком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Відповідно до п. 12 розділу ІІІ Правил загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. При цьому, час до 30 хвилин не враховується, а час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Розглядаючи справу, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд, дійшов правильного висновку про те, що стягнення нарахованої позивачем відповідачу плати за користування вагонами в сумі 28824,00 грн. є правомірним, у звязку з правильно встановленими судом першої інстанції фактичними обставинами справи щодо своєчасного повідомлення відповідача про готовність залізниці подати спірні вагони, які прибули на його адресу, неприйняття цих вагонів відповідачем по причині скупчення на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці внаслідок несвоєчасного вивільнення колій від вантажу, що призвело до їх затримки, ненадання відповідачем належних та допустимих доказів на підтвердження повідомлення залізниці про готовність забрати на свою підїзну колію вагони зі станції призначення.

З урахуванням зазначеного правомірним також є висновок місцевого господарського суду про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача нарахованого збору за зберігання вантажу в сумі 1615,80 грн. (з ПДВ).

Відомості плати за користування вагонами форми № ГУ-46 (а. с. 21-34 том 2) та накопичувальну картку форми ФДУ-92 (а. с. 14 том 1) відповідачем підписано із запереченням: «З нарахованою сумою не згодні. Колії приймання були вільні».

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Як правильно зазначив місцевий господарський суд, позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу ПАТ «Південний ГЗК», у звязку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПАТ «Південний ГЗК» і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог та правомірно нараховано відповідачу плату за користування вагонами і збір за зберігання вантажу.

Згідно ч. 1 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини у порушенні зобовязання доводить особа, яка порушила зобовязання.

Відповідачем не надано до матеріалів справи належних доказів в підтвердження повідомлення залізниці прямим телефонним звязком відповідно до умов п. 8 укладеного між сторонами договору, чи іншим чином щодо готовності забрати на свою підїзну колію вагони зі станції призначення. Докази на підтвердження вжиття заходів до залізниці з приводу порушення нею умов договору в частині дотримання строку здачі вагонів на підїзну колію вантажовласника відповідачем також не надано до суду.

В обґрунтування правової позиції щодо готовності забрати вагони зі станції призначення на свої підїзні колії відповідач подав до суду довідки щодо зайнятості колій на станції Допоміжна (а. с. 50-51 том 2). Але навіть за умов наявності вільних підїзних колій на станції Допоміжна, за обставин відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, не можна погодитися з відсутністю його вини у їх скупченні, а навпаки - це є свідченням саме його вини у такому скупченні внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних підїзних колій.

Організація роботи з обміну вагонопотоками між станціями Кривий Ріг та Допоміжна та організація руху поїздів Кривий Ріг Допоміжна здійснюється згідно Інструкції про порядок обслуговування та організації руху на підїзній колії ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат».

Відповідно до пунктів 3, 5 Інструкції «Про порядок обслуговування і організації руху на підїзному шляху ПАТ «Південний ГЗК» узгодженої сторонами, перегін Кривий Ріг Допоміжна є одноколійний, обладнаний релейним напівавтоматичним блокуванням. Планування та організація роботи по обміну вагонопотоками між станціями Кривий Ріг Допоміжна здійснюється маневровими диспетчерами станції Кривий Ріг та диспетчером зовнішнього транспорту УЖДТ «Південного ГЗК» по прямому міжстанційному звязку, або телефонному звязку.

Основні положення та порядок роботи залізниць України встановлені Правилами технічної експлуатації (ПТЕ) нормативним відомчім документом Укрзалізниці, затвердженим наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 за № 50/1854. В пункті 16.3. ПТЕ зазначено, що порядок використання колій для приймання та відправлення поїздів має бути вказаний в технічно-розпорядчому акті станції. Технічно розпорядчий акт (ТРА) нормативний документ, що регламентує безпечне і безперешкодне приймання, відправлення та проходження поїздів через станцію, безпеку внутрішньостанційної маневрової роботи й дотримання техніки безпеки. Додатком № 3 до ТРА є Інструкція про порядок користування пристроями маршрутно-релейної централізації станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

Інструкцією «Про порядок користування пристроями маршрутно-релейної централізації станції Кривий Ріг» визначено порядок відправлення поїздів на ст. Допоміжна.

Господарським судом досліджено, що згідно п. п 1-4 зазначеної Інструкції ДСП ст. Кривий Ріг запитує сусідню станцію про відправлення поїзда по телефону, ДСП станції Допоміжна натискає кнопку «дача згоди», загоряється зелена лампочка «отримання згоди". Після цього ДСП станції Кривий Ріг натискає поїзну кнопку початку маршруту і здійснюється рух поїзда на ст. Допоміжна.

Відповідно до п. 8 Договору про експлуатацію залізничної підїзної колії ПАТ «Південний ГЗК», яка примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, про готовність вагонів до забирання диспетчер цеху зовнішнього транспорту УЗТ по прямому телефонному звязку повідомляє старшого прийомоздавальника або маневрового диспетчера станції Кривий Ріг.

Повідомлення передається не пізніше ніж за 2,0 години до фактичної здачі вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2.

Також, місцевим господарським судом досліджено, що зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку «Укрзалізниці» і власних, вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з ПАТ «Південний ГЗК», обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції тощо.

Підпунктами 14.2.1. та 14.2. Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та звязків України від 30.08.2005 № 5076, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом станції.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затриманих вагонів відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом обґрунтовано відхилено доводи скаржника про наявну можливість позивача доставити спірні вагони на станцію призначення внаслідок наявних деяких вільних колій, вільних проміжків часу на деяких з них на фоні встановлених ним випадків перевищення позивачем часу обробки поїздів, проведення на цих коліях маневрової роботи та інших технологічних операцій, який зроблений за результатом самостійного аналізу наданого позивачем ОСОБА_4 про зайнятість колій на станції призначення, з огляду на те, що вказані доводи носять субєктивний характер, в той час як надане позивачем ОСОБА_4 про зайнятість колій на станції призначення носить інформативний характер.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України по справах № № 904/5778/13, 904/5819/13, 904/6846/13.

Крім того, колегія суддів вважає, що наявність вільних колій на станції Допоміжна, за умов зайнятості колій на станції Кривий Ріг, ніяким чином не впливала на можливість подання вагонів до останньої, враховуючи їх затримання на станціях підходу. Оскільки між сторонами відсутні договірні зобовязання щодо обовязкового використання позивачем тих чи інших колій станції призначення у разі прибуття на адресу ПАТ «Південний ГЗК» вантажу, а тому і відсутні підстави стверджувати про обовязок залізниці використовувати усі існуючі колії (у тому числі вільні та придатні за своїм призначенням) для прийняття вантажу, що прибув на адресу відповідача.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що скаржником не доведена відсутність своєї вини у спричиненні скупчення вагонів на станції призначення Кривий Ріг Придніпровської залізниці. Більше того, плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватися лише за наявності вини сторони у зобовязанні.

Аналогічної правової позиції дотримувався Вищий господарський суд України (постанова від 11 лютого 2016 року по справі № 904/3006/14).

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським судом встановлено фактичні обставини справи на основі повного, всебічного і обєктивного дослідження поданих доказів, вірно застосовані норми права, а доводи скаржника не спростовують законності прийнятого по справі рішення.

Доводи апелянта стосовно відсутності належних доказів переходу прав юридичної особи від ДП «Придніпровська залізниця» до його правонаступника ПАТ «Українська залізниця», колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 87 ЦК України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про акціонерні товариства» акціонерне товариство може бути створене щляхом заснування або злиття, поділу, виділу чи перетворення, зокрема, державного (державних) та інших підприємств у акціонерне товариство. Товариство вважається створеним і набуває прав юридичної особи з дати його державної реєстрації в установлено законодавством порядку.

ПАТ «Українська залізниця» є юридичною особою, яке утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», згідно яких Товариство є правонаступником усіх прав і обовязків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту, які реорганізовано шляхом злиття. До нього, зокрема, увійшло ДП «Придніпровська залізниця» ().

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735 «Питання публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» затверджено Статут ПАТ «Укрзалізниця», відповідно до п. 2 якого Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з Додатком 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200.

Пунктом 12 Статуту визначено, що Товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації (а. с. 210-211 том 1).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

21.10.2015 відповідно до чинного законодавства відбулася державна реєстрація Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» () (а. с. 213 том 1). Відповідно до даних про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, Регіональна філія «Придніпровська залізниця» () значиться як відокремлений підрозділ юридичної особи ПАТ «Укрзалізниця».

Частиною 4 ст. 91 ЦК України визначено, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

18.08.2015 Міністерством інфраструктури України відповідно до ст. 107 ЦК України затверджено передавальний акт Державного підприємства «Придніпровська залізниця», згідно з яким правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов'язків підприємства після його реорганізації шляхом злиття переходять до ПАТ «Укрзалізниця» (а. с. 220-223 том 1).

01.12.2015 складено заключний передавальний акт, відповідно до якого ПАТ «Укрзалізниця» прийняло майно, правонаступництво щодо якого, у тому числі всі права та обов'язки, переходило до останнього.

Тобто, нова юридична особа - ПАТ «Укрзалізниця» створена та набула право/дієздатності, зокрема, й у спірних правовідносинах, за визначеною законодавчими приписами процедурою.

Згідно зі ст. 1 ГПК України, зокрема, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, в тому числі й ті, що засвідчують право особи на звернення до суду з позовом.

У спірних відносинах саме факт створення, реєстрації та набуття ПАТ «Українська залізниця» прав та обов'язків за передавальними актами, як одна з підстав для звернення до суду з цим позовом, має значення для вирішення спору, тоді як внесення до ЄДР відомостей про припинення ДП «Придніпровська залізниця» не впливає на визначення моменту матеріального правонаступництва ПАТ «Українська залізниця», адже зі змісту Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та ЦК України вбачається, що створення нової юридичної особи в результаті злиття, набуття нею прав та обов'язків правопопередників, є складовими процесу цього виду реорганізації, які за часом виникнення, передують моменту державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття, визначеного нормою ч. 3 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Тобто, у разі злиття, поділу, приєднання підприємств момент переходу майна та відповідних прав і обов'язків до нових підприємств визначається днем підписання передавального або розподільного акта чи балансу, і тому може не співпадати у часі з моментом включення запису про припинення юридичної особи до державно реєстру.

Відтак, оскільки приписи зазначених вище нормативних актів не визначають іншого моменту для набуття юридичною особою право/дієздатності, реалізація суб'єктом господарювання прав, фактично набутих у визначений законом спосіб, є безумовною підставою, зокрема і для їх судового захисту в порядку визначеному ГПК України.

За вказаних обставин, сторона по справі Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» є належним позивачем по справі.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України (ухвала від 10.03.2016 справа № 905/2959/15, постанова від 27.09.2016 по справі № 904/1517/16).

В апеляційній скарзі ПАТ «Південний ГЗК» наполягає, що позивачем нарахування плати за користування вагонами здійснено з порушенням вимог Правил користування вагонами, у звязку з чим плата за користування є завищеною.

Спірні плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу залізницею розраховано відповідно до вищенаведених норм Правил користування вагонами, Правил зберігання вантажу, на підставі п. п. 2.1 п. 2 Розділу III Тарифного керівництва № 1, ставок плати за користування, наведеними в Розділі V Тарифного керівництва № 1, керуючись правилами пунктів 5.2, 5.4 Розділу II Тарифного керівництва № 1 при округленні сум платежів, з урахуванням коригуючого коефіцієнту, згідно Наказу Мінінфраструктури № 13 від 26.01.2015.

Таким чином, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2016 по справі № 904/3010/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови підписано 10.10.2016

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Т.А. Верхогляд

ОСОБА_5