ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" жовтня 2016 р.Справа № 916/1084/16

За позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_3 (згідно договору)

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: позивач, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в якій просить суд:

- зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 припинити використання торгової марки "MUSTHAVE" (а також, проте не обмежуючись цим, у будь-яких словосполученнях із використанням фрази "MUSTHA VE", наприклад "MUSTHAVE MAGAZINE") зареєстрованої у реєстрі свідоцтва України прав на знаки для товарів і послуг Державним департаментом інтелектуальної власності від 12.09.2011року, ОСОБА_4 №144495;

- зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 здійснити демонтаж всіх наявних графічних матеріалів та вивісок з використаним логотипом торгової марки "MUSTHAVE" (а також, проте не обмежуючись цим, графічного матеріалу/вивісці з логотипом "MUSTHAVE", наприклад "MUSTHAVE MAGAZINE") на вході до магазину на 3 (третьому) поверсі Торговельного центру "KADORR" за адресою: 65045, Одеська область, місто Одеса, вулиця Катерининська 27.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.04.2016р. позовну заяву (вх.№1163/16) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №916/1084/16 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

02.06.2016р. представник позивача звернувся до суду із клопотанням про призначення судової експертизи (вх.№2-2960/16), яке судом було задоволено, у зв'язку з чим, ухвалою господарського суду Одеської області від 02.06.2016р. було призначено у справі №916/1084/16 судову експертизу обєктів інтелектуальної власності, проведення якої,було доручено Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності (04053, м. Київ, пл. Львівська, 4 А).

На вирішення експертизи поставити наступне питання:

1) Чи є позначення "MUSTHAVE MAGAZINE", що застосовується фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на вивісках магазину, що знаходяться на 3 (третьому) поверсі Торговельного центру "KADORR" за адресою: 65045, Одеська область, місто Одеса, вулиця Катерининська 27, схожими зі зареєстрованим знаком для товарів і послуг "MUSTHAVE" за свідоцтвом України №144495 настільки, що їх можна сплутати, або визнати їх тотожними та ввести в оману споживача?

З підстав призначення у справі №916/1084/16 судової експертизи, провадження у справі №916/1084/16 було зупинено.

25.08.2016р. на адресу господарського суду Одеської області надійшов висновок експерта Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності №189/16 за результатами судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у господарській справі №916/1084/16, у зв'язку з чим, провадження у справі №916/1084/16 було поновлено.

Письмове клопотання представника позивача про продовження строку розгляду справи (вх.№2-5015/16) судом задоволено, у зв'язку з чим, строк розгляду справи було продовжено на п'ятнадцять днів.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судові засідання не зявлявся, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, відзив на позов та витребувані документи суду не надав, своїм правом на захист не скористався.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

12.09.2011р. фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було отримано ОСОБА_4 на знак для товарів і послуг (торговельну марку) "MUSTHAVE" №144495.

ОСОБА_4 надає позивачу виключне право володіння, використання та розпоряджання торговельною маркою при виготовленні та реалізації продукції, а саме: верхнього одягу, трикотажних виробів та інших речей.

Також, ОСОБА_4 надає виключне право заборони іншим особам використовувати зареєстровану торговельну марку та схожих з нею позначок по відношенню відмічених під кодом 511 (Індекс Міжнародної класифікації товарів та послуг) (або споріднених з ними) товарів.

Усі торгові знаки і фірмові найменування, які використовуються під ОСОБА_5 маркою "MUSTHAVE", включаючи текстовий символ і логотип, є зареєстрованими торговими знаками ОСОБА_5 марки "MUSTHAVE" і являються власністю позивача.

Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 стало відомо, що відповідачем безпідставно та без відповідного дозволу позивача на вході до магазину на 3 (третьому) поверсі Торговельного центру "KADORR" за адресою: 65045, Одеська область, місто Одеса, вулиця Катерининська 27 та на відповідній вивісці використовується логотип "MUSTHAVE", що підтверджується відповідними фотографіями.

23.02.2016р. позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про припинення безпідставного використання ОСОБА_5 марки "MUSTHAVE", яка відповідачем залишено без відповіді.

Зі змісту висновку експерта Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності №189/16 вбачається, що позначення "MUSTHAVE MAGAZINE", що застосовується фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на вивісках магазину, що знаходиться на 3 (третьому) поверсі Торгівельного центру "KADORR" за адресою: 65045, Одеська область, місто Одеса, вулиця Катеринська 27, є схожими зі зареєстрованим знаком для товарів і послуг "MUSTHAVE" за свідоцтвом України №144495 настільки, що їх можна сплутати, або визнати їх тотожними та ввести в оману споживача.

Безпідставне використання відповідачем ОСОБА_5 марки "MUSTHAVE" вивісках магазину, що знаходиться на 3 (третьому) поверсі Торгівельного центру "KADORR" за адресою: 65045, Одеська область, місто Одеса, вулиця Катеринська 27 і стало підставою для останнього звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав:

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Кожен має право після використання всіх національних засобів правового захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Стаття 319 Цивільного кодексу України встановлює, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Власність зобов'язує.

Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

Відповідно до п.3 ст. 494 Цивільного кодексу України набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію або визнана в і установленому законом порядку добре відомою, не вимагає засвідчення свідоцтвом. В той же час, позивач набув права інтелектуальної власності на торговельну марку шляхом видачі останньому свідоцтва.

Статтею 495 ЦК України визначено, що майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є:

1) право на використання торговельної марки;

2) виключне право

дозволяти використання торговельної марки;

3) виключне право перешкоджати

неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання;

4) інші майнові права інтелектуальної власності встановлені Законом.

Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володшьцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи позивач є володільцем відповідного свідоцтва, а тому володіє всім обсягом прав, визначених ч.1 ст.495 ЦК України.

За приписами п.4 ст.16 Закону використанням знака визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.

Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не , - змінює в цілому відмітності знака.

Пунктом 5 цієї ж статті встановлено, що свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 426 ЦК України особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об'єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб. Використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Статтею 431 Цивільного кодексу України установлено, що порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену цим Кодексом, іншим законом чи договором.

У відповідності до ст. 432 кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу,

Суд у випадках та в порядку, встановлених законом. може постановити рішення, окрема, про:

1) застосування негайних заходів щодо запобігання порушенню права інтелектуальної власності та збереження відповідних доказів;

2) зупинення пропуску через митний кордон України товарів, імпорт чи експорт яких здійснюється з порушенням права інтелектуальної власності;

3) вилучення з цивільного обороту товарів, виготовлених або введених у цивільний оборот з порушенням права інтелектуальної власності, та знищення таких товарів;

4) вилучення з цивільного обороту матеріалів та знарядь, які використовувалися переважно для виготовлення товарів з порушенням права інтелектуальної власності, або вилучення та знищення таких матеріалів та знарядь;

5) застосування разового грошового стягнення замість відшкодування збитків за неправомірне використання об'єкта права інтелектуальної власності. Розмір стягнення визначається відповідно до закону з урахуванням вини особи та інших обставин, що мають істотне значення;

6) опублікування в засобах масової інформації відомостей про порушення права інтелектуальної власності та зміст судового рішення щодо такого порушення.

Судом було встановлено, що відповідачем без відповідного дозволу або погодження з позивачем, використовується ОСОБА_5 марка "MUSTHAVE" на вивісках магазину, що знаходиться на 3 (третьому) поверсі Торгівельного центру "KADORR" за адресою: 65045, Одеська область, місто Одеса, вулиця Катеринська 27, що є порушенням вимог цивільного законодавства щодо права інтелектуальної власності та підлягає захисту в судовому порядку.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, та те, що позовні вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.44, 49 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 756,00 грн., витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 16 125,00 грн. та витрати на оплату судової експертизи в розмірі 16 523,52 грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 (65062, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) припинити використання торгової марки "MUSTHAVE" (а також, проте не обмежуючись цим, у будь-яких словосполученнях із використанням фрази "MUSTHA VE", наприклад "MUSTHAVE MAGAZINE") зареєстрованої у реєстрі свідоцтва України прав на знаки для товарів і послуг Державним департаментом інтелектуальної власності від 12.09.2011року, ОСОБА_4 №144495.

3. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 (65062, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) здійснити демонтаж всіх наявних графічних матеріалів та вивісок з використаним логотипом торгової марки "MUSTHAVE" (а також, проте не обмежуючись цим, графічного матеріалу/вивісці з логотипом "MUSTHAVE", наприклад "MUSTHAVE MAGAZINE") на вході до магазину на 3 (третьому) поверсі Торговельного центру "KADORR" за адресою: 65045, Одеська область, місто Одеса, вулиця Катерининська 27.

4. Стягнути з фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 (65062, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (03035, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2) витрати на оплату судового збору в сумі 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп., витрати на оплату послуг адвоката в сумі 16 125 (шістнадцять тисяч сто двадцять п'ять) грн. 00 коп. та витрати на оплату судової експертизи в сумі 16 523 (шістнадцять тисяч п'ятсот двадцять три) грн. 52 коп.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.116 ГПК України

Повний текст рішення складено 11 жовтня 2016 р.

Суддя О.В. Цісельський