Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "05" жовтня 2016 р. Справа № 906/533/16

Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Гребеннікової Н.П.

за участю представників сторін:
від позивача: Хоптюк В.С. дов. №106 від 14.01.2016р.,

від відповідача: Малий М.С. дов. №б/н від 12.07.2016; ФОП Грицюк С.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Новоград-Волинської КЕЧ району Міністерства оборони України (м. Новоград-Волинський)

до Фізичної особи-підприємця Грицюка Сергія Петровича (м. Новоград-Волинський)

про стягнення 15227,61 грн.

В засіданні суду 29.09.16р. оголошувалась перерва до 14:30 год. 05.10.16р. в порядку статті 77 ГПК України.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 15227,61 грн. заборгованості за теплопостачання за період опалювального сезону 2015-2016 років згідно укладеного договору № 411 про надання послуг з централізованого опалення від 01.11.13р.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у відзиві від 04.07.16р. на позовну заяву та його представник в судовому засіданні проти заявленого позову заперечили, просили відмовити у його задоволенні у зв`язку з безпідставністю, посилаючись, зокрема, на порушення позивачем своїх зобов`язань передбачених п.1 договору № 411 про надання послуг з централізованого опалення від 01.11.13р. - надання послуг з централізованого опалення за період опалювального сезону 2015-2016 років неналежної якості (а.с.56-59).

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 31.10.13р. між Новоград-Волинською КЕЧ району Міністерства оборони України (позивач/орендодавець) та фізичною особою - підприємцем Грицюком Сергієм Петровичем (відповідач/орендар) укладено договір оренди №1 нерухомого військового майна, розташованого в Новоград-Волинському гарнізоні за адресою: Житомирська область, м.Новоград-Волинський, вул.Житомирська,150, будівля інв.№29 військового містечка №5; Житомирська область, м.Новоград-Волинський, вул.Леваневського,2, будівля інв.№10, військового містечка №2 (надалі - договір оренди)(а.с.44-49).

Предметом договору оренди є: частина нежитлових приміщень в будівлі № 10 площею 35,10 кв.м. військового містечка № 2 та частина нежитлових приміщень в будівлі № 29 площею 128,4 кв.м. військового містечка № 5.

Підпунктом 5.11 договору оренди, передбачений обов`язок орендаря здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна, у тому числі фактичні комунальні платежі. Заключити прямі договори з постачальними організаціями або укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Згідно додатку № 7 до договору оренди, теплопостачання орендованого майна здійснюється за діючим тарифом, згідно укладеного договору з організацією постачальником (а.с.49 - на звороті).

01.11.13р. між Новоград-Волинською КЕЧ району Міністерства оборони України (позивач/виконавець) та фізичною особою - підприємцем Грицюком Сергієм Петровичем (відповідач/споживач) укладено договір про надання послуг з централізованого опалення орендованого майна № 411, за умовами якого виконавець зобов`язався надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором (п.1 договору)(надалі - договір централізованого опалення)(а.с.9-11).

У пункті 3 договору централізованого опалення, сторони погодили, що виконавець за даним договором може в односторонньому порядку змінити тариф з централізованого опалення.

Згідно п.4 договору централізованого опалення, розмір щомісячної плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання на момент укладання цього договору становить 807,69 грн.

Відповідно до п.6 договору централізованого опалення, розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата послуг за централізоване постачання проводиться споживачем до останнього дня місяця за який проводиться оплата.

Послуги оплачуються в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок виконавця (п.7 договору централізованого опалення).

Згідно п.12 договору централізованого опалення, у разі надання послуг не в повному обсязі, відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних виконавець здійснює перерахунок розміру плати згідно з додатком до Правил.

Відповідно до п.13 договору централізованого опалення, споживач має право, зокрема: внести за погодженням з виконавцем у договір зміни, що впливають на розмір плати за послуги; зменшення розміру плати в разі надання послуг не в повному обсязі, відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання.

Згідно п.15 договору централізованого опалення, виконавець має право вносити зміни у договір, що впливають на розмір плати за послуги.

У п.24 договору централізованого опалення, сторони погодили, що договір укладається на 1 рік і набирає чинності з 01.11.13р. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Наявні у справі докази доводять, що договір централізованого опалення після 01.11.14р. продовжив свою дію.

Відповідно до наказу начальника Новоград-Волинського гарнізону № 11 від 09.10.15р. з 12 жовтня 2015 року розпочато опалювальний сезон 2015-2016 років, а відповідно до наказу начальника Новоград-Волинського гарнізону № 6 від 04.04.15р. з 07 квітня 2016 року закінчено опалювальний сезон 2015-2016 років у 31 будинку офіцерів, жилих і службових приміщеннях військових частин (а.с.50).

Згідно даних позивача, відповідач свої договірні зобов`язання щодо оплати отриманих послуг з теплопостачання згідно виставлених рахунків позивача не виконав, в результаті чого станом на день подання даного позову утворилась заборгованість згідно договору № 411 про надання послуг з централізованого опалення від 01.11.13р. в загальній сумі 15227,61 грн. (а.с.4,14-19).

Позивачем направлялась відповідачу претензія № 917 від 25.04.16р. з вимогою сплати зазначеної заборгованості в сумі 15227,61 грн. (а.с.32).

Відповідач у відповіді від 12.05.16р. на дану претензію зазначив, що він не визнає заборгованість у розмірі 15227,61 грн. за централізоване опалення у зв`язку з неналежною якістю надання послуг з централізованого опалення (а.с.33). Зокрема, відповідачем було зазначено, що якість наданні послуг з централізованого теплопостачання не відповідає вимогам нормативних документів; інженерні мережі, що призначені для обігріву приміщення є засміченими та не продукують належної теплової енергії.

Господарський суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Зміст істотних умов договору № 411 про надання послуг з централізованого опалення від 01.11.13р. визначає його дійсну правову природу - договір надання комунальних послуг.

У статті 3 Закону України "Про господарську діяльність у Збройних Силах України" (надалі Закон про господарську діяльність в редакції чинній станом 01.11.13р.) суб`єктами господарської діяльності у Збройних Силах України є військові частини, заклади, установи та організації Збройних Сил України, які утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України, ведуть відокремлене господарство, мають кошторис надходжень та видатків, рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Згідно ч.2 цієї статті зазначеного Закону, перелік видів господарської діяльності, здійснення якої дозволяється військовим частинам, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно Переліку видів господарської діяльності, здійснення якої дозволяється військовим частинам Збройних Сил, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2000 р. № 1171 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2009 р. № 360 (360-2009-п)(надалі - Перелік в редакції чинній станом на 01.11.13р.), постачання пари та гарячої води (код КВЕД -2005 - 40.30.0) є дозволеним видом господарської діяльності військової частини.

Згідно п.1.3 Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013р. № 448 (надалі - Положення в редакції чинній станом на 01.11.13р.) одним із основних завдань квартирно-експлуатаційного забезпечення є забезпечення військових частин комунальними послугами.

Квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин здійснюється, зокрема, квартирно-експлуатаційними частинами (надалі - КЕЧ)(п.2.1 Положення).

КЕЧ забезпечують в опалювальний період безперервну роботу систем центрального опалення казарменого фонду військових містечок (п.6.21 Положення).

Згідно п.8.2 Положення, централізоване опалення є комунальною послугою, витрати на яку визначаються за показниками лічильників, а за їх відсутності - розрахунковим методом відповідно до нормативних документів.

Так, згідно п.8.1 Положення, комунальні послуги надаються, зокрема, відповідно методики нормування витрат палива на комунально-побутові потреби військових частин відповідно до чинного законодавства України.

Військові частини забезпечуються тепловою енергією від власних комунальних установок КЕЧ і військових частин (котелень)(п.8.6 Положення).

Початок опалювального періоду встановлюється для кожного гарнізону не раніше зниження середньої добової температури зовнішнього повітря протягом трьох діб поспіль нижче +8 °С, а кінець опалювального періоду - з підвищенням середньої добової температури протягом трьох діб поспіль вище +8 °С. Початок і кінець опалювального періоду оголошується наказом начальника гарнізону (п.6.27 Положення).

Згідно п.6.24 Положення, у приміщенні котельні в рамках під склом вивішуються: таблиці добової витрати котельного палива залежно від температури зовнішнього повітря; правила (виробничі інструкції, режимні карти) для працівників з утримання котлів та котельного обладнання, а також з техніки безпеки; спеціальні інструкції з обслуговування газового обладнання.

Відповідно до Положення про квартирно-експлуатаційну частину м.Новоград-Волинський, затвердженого начальником Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління 24.05.11р. позивач має право на здійснення дозволених видів господарської діяльності, згідно затверджених кодів (а.с.41-43).

Згідно ч.3 статті 3 Закону про господарську діяльність, здійснення господарської діяльності, яка відповідно до закону підлягає ліцензуванню, здійснюється військовими частинами після одержання у встановленому порядку ліцензії без справляння плати за видачу такої ліцензії.

Стаття 23 Закону України "Про теплопостачання" передбачає обов`язкове ліцензування господарської діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії (надалі Закон про теплопостачання в редакції чинній станом 01.11.13р.).

Позивачу 23.12.10р. Житомирською обласною державною адміністрацією було видано ліцензію серії АВ № 440775 на постачання теплової енергії зі строком дії з 18 жовтня 2010р. до 18 жовтня 2015р. (а.с.13).

Відповідно до п. 6 ст. 21 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 02.03. 2015 року № 222-VIII (чинний з 28.06.15р.) ліцензії на провадження видів господарської діяльності, які є чинними на день набрання чинності цим Законом та мали обмежений термін дії, є безстроковими і можуть бути, за заявою ліцензіата, переоформлені відповідним органом ліцензування безкоштовно у тижневий строк.

Таким чином, видана позивачу ліцензія серії АВ № 440775 на постачання теплової енергії з 28.06.15р. вважається безстроковою.

У статті 4 Закону про господарську діяльність передбачено, що військові частини як суб`єкти господарської діяльності підлягають реєстрації.

Позивач зареєстрований як суб`єкт господарської діяльності, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію військової частини як суб`єкта господарської діяльності у Збройних Силах від 10.06.09р. № 793 з правом здійснення такого виду господарської діяльності як постачання пари та гарячої води (код КВЕД 2005 - 40.30.0).

Вищевикладеним підтверджується, що позивач є належною стороною за договором централізованого опалення.

Частиною 4 ст.179 ГК України встановлено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875 - IV від 24.06.04р. (надалі Закон № 1875 - IV в редакції чинній станом на 01.11.13р.) передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах на основі типового договору (п.1 ч.3 ст.20, ч.2 ст.21 Закону № 1875 - IV).

Форма та зміст (умови) типового договору про надання послуг з централізованого опалення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. №630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.09р. № 933 (надалі Правила № 630 і Типовий договір № 630 в редакції чинній станом на 01.11.13р.).

З аналізу змісту ч.3 ст.6, ч.1 ст.630 ЦК України, ст.ст.19 - 21 Закону № 1875 - IV, Правил № 630 вбачається, що умови типового договору, які набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Оцінюючи умови договору централізованого опалення відносно умов Типового договору № 630 на предмет обов`язковості останніх для сторін спору, господарський суд враховує, що предметом регулювання Правил № 630 є послуга з централізованого опалення, яка спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.180 та ч.2 ст.189 ГК України, ціна договору є істотною умовою будь-якого господарського договору, тому при його укладенні сторони зобов`язані у будь-якому разі її погодити.

Згідно ч.1 ст.189 ГК України передбачено, що ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці, зокрема, послуг, що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися, зокрема, як тариф.

Частина 1 ст.632 ЦК України встановлює загальне правило про те, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування (ч.2 ст.632 ЦК України).

Договір централізованого опалення містить умови (пункти) про тарифи на послуги та їх загальну вартість, які визначені за домовленістю сторін, а не в порядку ч.2 ст. 632 ЦК України.

Відповідно до ст.22 Закону № 1875 - IV виробник має право, зокрема, пропонувати при укладенні договору ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги третьої групи.

У статті 14 Закону № 1875 - IV передбачено, що залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи:

- перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики;

- друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території;

- третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

Господарський суд, оцінивши у сукупності норми ст.ст.14, 22, 31 та 32 Закону №1875 - IV , ст.16, 16-1 та 20 Закону про теплопостачання, п.п.1.4 та 1.5 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, від 10.08.12р. № 278, а також п.п.8.1 та 8.2 Положення дійшов висновку, що позивач як виробник мав право пропонувати відповідачу як споживачу при укладенні договору тариф на комунальну послугу третьої групи, визначений відповідно методики нормування витрат палива на комунально-побутові потреби військових частин відповідно до чинного законодавства України.

Укладаючи 01.11.13р. договір централізованого опалення сторони спору в абз.1 п.3 погодили, що тариф на централізоване опалення становить: 163,5 кв. м х 4, 94 грн. = 807,69 грн., а в п.4 - що розмір щомісячної плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання на момент укладення цього договору становить 807,69 грн.

У статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння зміна зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.632 ЦК України, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно ч.1 ст.651 ЦК України, зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

В абз.2 п.3 договору централізованого опалення сторони погодили, що виконавець за даним договором може в односторонньому порядку змінити тариф з централізованого опалення. Тобто, для зміни визначеного цим пунктом договору тарифу згода відповідача, на відміну від зміни інших умов договору, не потрібна.

Таким чином, сторони спору погодили право позивача на односторонню зміну істотної умови договору централізованого опалення - його ціну, виражену у формі тарифу, що не суперечить ст.525, ч.2 ст.632 та ч.1 ст.651 ЦК України. Однак не передбачили порядку здійснення цього права позивачем відносно встановлених строків виконання відповідачем зобов`язання з оплати наданих послуг з централізованого опалення. Так, згідно з абз.1 п.6 договору централізованого опалення розрахунковим періодом є календарний місяць, а згідно абз.2 цього пункту - оплата послуг проводиться споживачем до останнього дня місяця за який проводиться оплата. При цьому, умови (пункти) про те, що обов`язковою передумовою оплати споживачем послуг є рахунок чи інший документ виробника послуги - відсутні.

Згідно позовної заяви вбачається, що відповідач 14.05.16р. отримав копії рахунків: №239 від 05.11.15р. на суму 1018,08 грн. за жовтень 2015р., № 26 від 04.02.16р. на суму 2924,23 грн. за листопад 2015р., № 27 від 04.02.16р. на суму 3140,32 грн. за грудень 2015р., № 28 від 04.02.16р. на суму 3371,08 року за січень 2016р., № 80 від 25.04.16р. на суму 2365,78 грн. за лютий 2016р., № 81 від 25.04.16р. на суму 2408,12 грн. за березень 2016р. (а.с.14-19).

Як вбачається з матеріалів справи та згідно даних відповідача, у листопаді 2015 року останній відповідно до пп.8 п.13 договору № 411 про надання послуг з централізованого опалення від 01.11.13р. звертався до позивача з пропозицією про внесення змін до договору № 411 про надання послуг з централізованого опалення від 01.11.13р., а саме: запропонував включити до договору, як його невід`ємну частину, положення про акт звірки температурних показників в приміщеннях; вказаний акт буде складатися кожну декаду місяця і протягом наступних п`яти робочих днів передаватись виконавцю; такий акт буде складатись за підписом ФОП Грицюк С.П., командира військової частини (або його заступника), чергового частини (або помічника чергового частини); виконавець має право здійснити контрольний замір температури в робочий час (а.с.132).

Також у даному листі відповідач зазначив, що у разі відмови позивача від розгляду даного листа, відповідач буде застосовувати вищевикладений порядок фіксації температурних показників у приміщеннях, що ним орендуються для контролю якості послуг з опалення.

У листі - відповіді від 19.11.15р. № 2430 на зазначену пропозицію відповідача позивач вказав, що він заперечує щодо включення акту звірки температурних показників та зауважив, що даний акт складається комісією створеною начальником КЕЧ та представником споживача на підставі звернення ФОП Грицюк С.П. Також позивач вказав, що при встановленні факту неналежного надання послуг з теплопостачання, а саме невідповідності температурного режиму відповідно до КТМ 204 Україна 244-94, Новоград-Волинською КЕЧ району буде зроблено перерахунок плати за тепло відповідно до вимог постанови від 17.10.10р. № 151 (а.с.127).

01.10.15р. відповідачем було складено Акти фіксації проведення робіт з утеплення орендованих приміщень, один з яких був складений за участю командира військової частини НОМЕР_1 (а.с.121,122).

03.11.15р. відповідач звернувся до Державної санітарно-епідеміологічної служби Житомирської області щодо надання інформації про належні температурні показники в приміщеннях (кафе, їдальні) та якими нормативно-правовими актами передбачені температурні стандарти в таких приміщеннях (а.с.113).

Головне управління Державної санітарно-епідеміологічної служби у Житомирській області у листі від 10.11.15р. № 2/00-3388 зазначило, що вимоги до систем опалення і внутрішнього теплопостачання житлових, громадських та адміністративно-побутових приміщень, у тому числі нормовані параметри мікроклімату, регламентуються ДБН В.2.5-67:2013 "Опалення, вентиляція та кондиціювання"; регламентований діапазон результуючої температури приміщень кафетерію/ресторану в опалювальний період приймається у відповідності до таблиці Д.4 ДБН В.2.5-67:2013, відповідно, оптимальний діапазон результуючої температури коливається в межах 22,0 ± 2,0 °С, допускається коливання в межах 22,0 ±3,0 °С (а.с.114).

Відповідач зазначив, що у листопаді 2015 року ним було отримав акт № 35 від 05.11.15р. виконаних робіт (наданих послуг з теплопостачання) за підписом позивача на загальну суму 1018,08 грн. (а.с.126).

Відповідачем було направлено позивачу лист від 02.12.15р. щодо неналежного надання послуг з централізованого опалення з доданими актами температурних показників в приміщенні та актами фіксації проведених робіт щодо утеплення приміщень (а.с.117-122).

Також відповідач вказав, що у зв`язку з неотриманням будь-яких рахунків на оплату опалення, він звернувся до позивача з листом від 26.01.16р., в якому повідомив про отримання відповіді з Державної санітарно-епідеміологічної служби щодо належної температури в приміщеннях, надав копії Актів температурних показників за листопад, грудень 2015 року та повторно поставив питання про проведення фіксації температурних показників в приміщеннях за участю представників позивача (а.с.98-112).

Згідно даних відповідача, ним у лютому 2016 року було отримано рахунки за теплопостачання за листопад, грудень 2015 року та за січень 2016 року (а.с.58,96).

Відповідачем направлялися позивачу листи: від 25.02.16р., від 02.03.16р. щодо неналежного надання послуг з централізованого опалення з доданими актами температурних показників за січень, лютий 2016 року, в якому також ставилось питання про проведення фіксації температурних показників в приміщеннях за участю представників позивача (а.с.76-84,87-95).

Вищезазначені листи відповідача були залишені позивачем без відповіді та задоволення.

Відповідачем направлявся позивачу лист від 13.04.16р. щодо неналежного надання послуг з централізованого опалення з доданими актами температурних показників за березень, квітень 2016 року, в якому також ставилось питання про проведення фіксації температурних показників в приміщеннях за участю представників позивача (а.с.63-73).

У листі - відповіді від 10.05.16р. № 987 позивач зазначив, що він у роботі наказами МОУ, зокрема, наказом № 875 від 19.12.12р., тобто витрати палива на опалення житлових та громадських споруд військових частин здійснює відповідно до Норм та вказівок по нормуванню КТМ 204 України № 244-94, затверджених Державним комітетом України по житлово-комунальному господарству. Також позивача вказав, що згідно наданих відповідачем актів температурних показників в приміщенні було вказано температуру не нижчу +12°С, що є нормою для підприємств роздрібної торгівлі та громадського харчування, а саме - магазини продовольчі. У зв`язку з цим позивач вважає, що підстав для перерахунку немає, при цьому щодо акту звірки температурних показників зазначив, що даний акт складається комісією створеною начальником КЕЧ та представником споживача на підставі звернення ФОП Грицюк С.П. (а.с.60).

Як вже зазначалося, згідно пунктів 1, 13 договору централізованого опалення сторони погодили, що виконавець зобов`язався надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та, що споживач має право, зокрема: внести за погодженням з виконавцем у договір зміни, що впливають на розмір плати за послуги; зменшення розміру плати в разі надання послуг не в повному обсязі, відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання.

Відповідно до п.18 договору централізованого опалення передбачено, що виконавець несе відповідальність у разі зниження кількісних і якісних показників послуг, надання послуг не в повному обсязі - шляхом зменшення розміру плати.

У п. 9 договору централізованого опалення сторони погодили, що за централізоване опалення плата справляється за нормативами (нормами) споживання, однак не погодили, про які нормативи (норми) споживання вони конкретно домовилися , та яким нормативним документом останні затверджені.

За умовами п. п.5 та 12 договору централізованого опалення у разі надання послуг не в повному обсязі, відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних виконавець здійснює перерахунок розміру плати згідно з д о д а т к о м до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Таким чином, сторони спору погодили застосовувати Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 (далі - Правила № 630).

Оскільки розділ Правил № 630 "Порядок проведення перерахунку розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які не відповідають установленим вимогам" виключено на підставі Постанови КМУ N 151 від 17.02.2010р., позивач визнав, що буде застосовувати Порядок проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості , затверджений цією постановою Кабінету Міністрів України (далі - Порядок № 151), однак за умови, по-перше, встановлення факту неналежного надання послуг з теплопостачання, а саме невідповідності температурного режиму відповідно до КТМ 204 Україна 244-94, по-друге, на підставі акту, складеного комісією, створеною начальником КЕЧ на підставі звернення споживача ( а.с. 127).

Як встановлено судом, відповідач неодноразово письмово звертався до позивача про невідповідність температурних показників в орендованих приміщеннях , однак позивач так і не створив комісії для встановлення цього факту в період опалювального сезону.

Таким чином, господарський суд вважає, що позивач, всупереч вимог ст. 3 та 509 ЦК України, відступив від засад цивільного законодавства діяти розумно, справедливо та добросовісно у зобов`язальних відносинах з відповідачем як виробник послуги з централізованого опалення.

Оскільки сторони спору не погодили в договірний спосіб нормативи (норми) споживання відповідачем послуги централізованого опалення, господарський суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що вказана відповідачем в актах температурних показників в приміщенні температура не нижче +12°С, є нормою для підприємств роздрібної торгівлі та громадського харчування, а саме - магазинів продовольчих. Більше того, позивач не довів належними та допустимими доказами факт того, що орендовані відповідачем приміщення належать за визначенням до магазинів продовольчих. Натомість позивач поданими доказами визнає, що послугу з централізованого опалення надає у приміщенні кафе, яке розташовується у казармі поліпшеного планування та їдальні.

Посилання позивача на те, що відповідність/ невідповідність температурного режиму в орендованих приміщеннях має встановлюватись відповідно до КТМ 204 Україна 244-94 суд оцінює критично, оскільки Керівний технічний матеріал КТМ 204 Україна 244-94 "Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд в Україні" був затверджений Державним комітетом по житлово-комунальному господарству 14.12.1993року, тоді як позивач у п.16 договору централізованого опалення зобов`язався забезпечувати відповідної якості надання послуг згідно із законодавством та умовами договору.

Таким чином, погодившись надавати відповідачу послугу з централізованого опалення в орендовані приміщення не за засобами обліку теплової енергії , яка вимірюється у гігакалоріях (Гкал) та застосовувати Правила № 630, позивач , тим самим, зобов`язаний дотримуватись державних стандартів у цій сфері послуг, прийнятих в часі пізніше ( ст. 5 "Дія актів цивільного законодавства у часі" ЦК України).

Зокрема, суд погоджується з доводами відповідача про те, що вимоги до систем опалення і внутрішнього теплопостачання житлових, громадських та адміністративно-побутових приміщень, у тому числі нормовані параметри мікроклімату, регламентуються ДБН В.2.5-67:2013 "Опалення, вентиляція та кондиціювання"; регламентований діапазон результуючої температури приміщень кафетерію/ресторану в опалювальний період приймається у відповідності до таблиці Д.4 ДБН В.2.5-67:2013, відповідно, оптимальний діапазон результуючої температури коливається в межах 22,0 ± 2,0 °С, допускається коливання в межах 22,0 ±3,0 °С (а.с.114).

Чинні з 01.09.2010 Державні будівельні норми В.2.2-25:2009 "Будинки і споруди. Підприємства харчування (заклади ресторанного господарства) дають нормативне визначення таким поняттям як кафе та їдальня. Так, кафе - це заклад ресторанного господарства із широким асортиментом страв нескладного готування, кондитерських виробів і напоїв, в якому застосовують самообслуговування або обслуговування офіціантами. Їдальня - заклад ресторанного господарства для обслуговування певного контингенту споживачів із різноманітним асортиментом продукції власного виробництва і закупних товарів, в якому страви можуть надавати у вигляді скомплектованих раціонів харчування. Їдальня функціонує , як правило, за місцем роботи споживачів, навчальних закладів, військових підрозділах тощо. Розрахункову температуру взимку у таких приміщеннях слід приймати за таблицею М.1 додатка М.

Таким чином, аналіз ДБН В.2.2-25:2009 та ДБН В.2.5-67:2013 свідчить, що розрахункова температура повітря в орендованих відповідачем приміщеннях не повинна бути нижчої за 18 °С у холодну пору року.

Таким чином, у зв`язку з тим, що позивачем в порушення своїх договірних зобов`язань, передбачених пунктами 1, 9, 16 договору централізованого опалення, було надано відповідачу послугу з централізованого опалення з відхиленням її кількісних та якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання (температурних режимів), за умовою п.18 цього договору позивач несе відповідальність перед відповідачем шляхом зменшення йому розміру плати за цю послугу за період опалювального сезону 2015-2016 років у порядку, передбаченому п.5 постанови КМУ від 17.02.10р. № 151.

Представником відповідача в судовому засіданні було подано власний розрахунок суми зменшення оплати за теплопостачання за опалювальний період 2015-2016 років, проведений згідно п.5 постанови КМУ від 17.02.10р. № 151 , відповідно до якого загальна сума розміру плати за надані позивачем послуги з централізованого опалення згідно укладеного договору № 411 від 01.11.13р. у період з жовтня 2015 року по березень 2016 року складає 8607,89 грн. (а.с.182-187).

Господарський суд, вважає зазначений розрахунок таким, що здійснений згідно чинного законодавства та таким, що відповідає умовам укладеного договору №411 від 01.11.13р.

У зв`язку з цим, загальна сума основного боргу за теплопостачання за період опалювального сезону 2015-2016 років згідно укладеного договору № 411 про надання послуг з централізованого опалення від 01.11.13р., що підлягає до стягнення за цим рішенням суду становить - 8607,89 грн. У стягненні 6619,72 грн. основного боргу суд відмовляє.

Сплата судового збору покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-7,33,43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Грицюка Сергія Петровича ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_2 ) на користь Новоград-Волинської КЕЧ району Міністерства оборони України (11704,Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вул.Волі,39; код 07760151) :

- 8607,89 грн. основного боргу,

- 1378,00 грн. судового збору.

Видати наказ.

3. Відмовити у стягненні 6619,72 грн. основного боргу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 12.10.16

Суддя Машевська О.П.

Друк: 3 прим.:
1 - у справу,
2 - позивачу (простою),
3 - відповідачу (простою).