РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2016Справа №910/14663/16

За позовом: державного підприємства "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "БОРИСПІЛЬ"

до: приватного акціонерного товариства "ТЕЛЕСИСТЕМИ УКРАЇНИ"

про: стягнення 70.637,47 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Кушпіль Д.С. за довіреністю від 12.07.2016 № 01-22/7-164;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Державне підприємство "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "БОРИСПІЛЬ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до приватного акціонерного товариства "ТЕЛЕСИСТЕМИ УКРАЇНИ" про стягнення 69.501,97 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 22.07.2009 № 857/02.1.2-24-187 у вигляді несплати орендної плати на користь балансоутримувача в період часу з 09.2015 по 06.2016, що призвело до виникнення у відповідача заборгованості в сумі 69.501,97 грн., з яких: 53.992,53 грн. - заборгованість з орендної плати, 7.777,29 грн. - пеня, 5399,25 грн. - штраф, 710,04 грн. - 3 % річних 1.622,86 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.08.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/14663/16. Розгляд справи призначено на 05.09.2016.

Господарський суд міста Києва, в порядку передбаченому ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 05.09.2016 відклав розгляд даної справи на 03.10.2016. Вказаною ухвалою суд задовольнив клопотання представника позивача про збільшення позовних вимог до 70.637,47 грн.

Ухвали винесені судом у даній справі надсилалися останнім відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відтак, у розумінні ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Більш того, в матеріалах даної справи містяться повідомлення поштового зв'язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштових відправлень суду.

Відповідач свого повноважного представника у судові засідання не направив, обґрунтованих пояснень з цього приводу до суду від відповідача не надходило.

Також відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 59 ГПК, суду не надав, а тому відповідно до положень статті 75 ГПК справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 03.10.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи представника позивача по суті спору, дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між регіональним відділенням фонду державного майна України по Київській області, як орендодавцем, приватним акціонерним товариством "ТЕЛЕСИСТЕМИ УКРАЇНИ", як орендарем, (далі - відповідач) та державного підприємства "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "БОРИСПІЛЬ", як балансоутримувачем, укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 22.07.2009 № 857/02.1.2-24-187 (далі - Договір), відповідно до предмету якого орендодавець передає, а відповідач приймає в строкове платне користування частину даху будівлі профілакторію площею 20,00 кв.м. (далі - Майно), що знаходиться на балансі державного підприємства "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "БОРИСПІЛЬ" (далі - Балансоутримувач/позивач) (п. 1.1, 1.2 Договору).

Пунктом 3.2 Договору визначено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою КМУ і за базовий місяць розрахунку орендної плати (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) без врахування ПДВ становить 2.011,25 грн.

Згідно п. 3.4 Договору, оренда за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

У відповідності до п. 3.5 Договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70 % до 30 %, щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених КМУ і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, згідно з рахунком-фактурою, який надає відповідачу позивач.

Як передбачено сторонами у п. 3.7 Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.5 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, відповідач також сплачує штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості (п. 3.11 Договору).

Відповідно до п. 5.4 Договору, відповідач зобов'язаний з 10 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії позивача рахунок та акт приймання-здачі виконаних послуг. Сплата рахунку здійснюється відповідачем до 15 числа того ж місяця. Підписаний акт приймання-здачі виконаних послуг відповідач зобов'язаний повернути в бухгалтерію позивача протягом 5 днів з дати його отримання. Якщо протягом 5 днів акт приймання-здачі виконаних послуг не буде повернутий позивачу, він вважається підписаним сторонами.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором оренди нерухомого майна, що належить державі, тому права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями Глави 58 Цивільного кодексу України та Параграфу 5 Глави 30 Розділу VI Господарського кодексу України та Законом України "Про оренду державного і комунального майна".

Частинами 1, 3 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Об'єктом оренди можуть бути державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання.

Приписом ст. 2 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Державну політику у сфері оренди здійснюють, зокрема, Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна.

Орендодавцями є, зокрема, Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю (ст. 5 Закону України "Про оренду державного і комунального майна").

Так, судом встановлено, що 22.07.2009 сторони, підписанням та скріпленням відбитками їх печаток Акту приймання-передачі орендованого майна, засвідчили факт передання орендодавцем та отримання відповідачем предмету оренди.

Спір між сторонами судового процесу виник в результаті порушення відповідачем грошового зобов'язання за Договором. В період часу з 09.2015 по 07.2016 розмір заборгованості відповідача за Договором перед позивачем становить 55.128,03 грн., що підтверджується рахунками-фактурами та актами приймання-здачі виконаних послуг згідно Договору, які в силу п. 5.4 Договору є підписаними сторонами, та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій. Однак відповідач у встановлений Договором термін орендну плату за вказаний вище період не сплатив.

Крім того, враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов'язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарських санкцій у вигляді пені в розмірі 7.777,29 грн. та штрафу в сумі 5.399,25 грн., а також відповідальності на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України шляхом стягнення 3 % річних в сумі 710,04 грн. та інфляційних втрат в сумі 1.622,86 грн.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з урахуванням такого.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, будь-яких доказів щодо погашення відповідачем суми заборгованості, наявної за Договором, в сумі 55.128,03 грн. сторонами спору до суду не подано.

Підсумовуючи сукупність наведених вище фактів, суд відзначає, що факт наявності заборгованості у відповідача позивачем належним чином доведено, документально підтверджено і, в той же час, відповідачем жодними доказами, як того вимагає припис ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, не спростовано, відтак суд позовну вимогу про стягнення з відповідача боргу в сумі 55.128,03 грн., який утворився внаслідок несплати орендної плати за Договором, визнає правомірною та такою що підлягає задоволенню повністю.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за Договором (ст. 610 Цивільного кодексу України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 Цивільного кодексу України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Розглядаючи спір в частині позовної вимоги про стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені, суд виходить з такого.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Суд, перевіривши розрахунок пені, доданого до позову, визнав його арифметично невірним.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи з наведених вище норм права, перебіг періоду прострочення відповідачем грошового зобов'язання за Договором починається з першого дня, за терміном, коли зобов'язання мало бути виконано, а також виходячи з припису ч. 6 ст. 232 ГК України, пеня нараховується за шість місяців прострочення виконання зобов'язання, починаючи з першого дня такого прострочення.

Враховуючи наведені норми права позовна вимога про стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню в сумі 7.760,93 грн., за таким розрахунком суду, здійсненого в період, на який позивачем нараховувалася пеня:

Акт приймання-здачі виконаних послугСума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
від 30.09.20155.288,2216.10.2015 - 14.04.201618222 %1.160,22
від 31.10.20155.288,2216.11.2015 - 21.04.201615822 %1.007,22
5.288,2222.04.2016 - 15.05.20162419 %132,13
від 30.11.20155.393,9816.12.2015 - 21.04.201612822 %832,30
5.393,9822.04.2016 - 26.05.20163519 %196,55
5.393,9827.05.2016 - 14.06.20161918 %101,08
від 31.12.20155.431,7316.01.2016 - 21.04.20169722 %635,14
5.431,7322.04.2016 - 26.05.20163519 %197,92
5.431,7327.05.2016 - 23.06.20162818 %150,01
5.431,7324.06.2016 - 15.07.20162216,5 %108,04
від 31.01.20165.431,7316.02.2016 - 21.04.20166622 %432,16
5.431,7322.04.2016 - 26.05.20163519 %197,92
5.431,7327.05.2016 - 23.06.20162818 %150,01
5.431,7324.06.2016 - 28.07.20163516,5 %171,88
5.431,7329.07.2016 - 08.08.20161115,5 %50,75
від 29.02.20165.431,7316.03.2016 - 21.04.20163722 %242,27
5.431,7322.04.2016 - 26.05.20163519 %197,92
5.431,7327.05.2016 - 23.06.20162818 %150,01
5.431,7324.06.2016 - 28.07.20163516,5 %171,88
5.431,7329.07.2016 - 08.08.20161115,5 %50,75
від 31.03.20165.431,7316.04.2016 - 21.04.2016622 %39,29
5.431,7322.04.2016 - 26.05.20163519 %197,92
5.431,7327.05.2016 - 23.06.20162818 %150,01
5.431,7324.06.2016 - 28.07.20163516,5 %171,88
5.431,7329.07.2016 - 08.08.20161115,5 %50,75
від 30.04.20165.431,7316.05.2016 - 26.05.20161119 %62,20
5.431,7327.05.2016 - 23.06.20162818 %150,01
5.431,7324.06.2016 - 28.07.20163516,5 %171,88
5.431,7329.07.2016 - 08.08.20161115,5 %50,75
від 31.05.20165.431,7316.06.2016 - 23.06.2016818 %42,86
5.431,7324.06.2016 - 28.07.20163516,5 %171,88
5.431,7329.07.2016 - 08.08.20161115,5 %50,75
від 30.06.20165.431,7316.07.2016 - 28.07.20161316,5 %63,84
5.431,7329.07.2016 - 08.08.20161115,5 %50,75
Загальна сума пені складає 7.760,93

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, дослідивши здійснений позивачем розрахунок 3% річних, визнав його арифметично невірним.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача 3% річних підлягає задоволенню в сумі 590,26 грн., за таким розрахунком суду, здійсненого за період, за який були надані відповідачу послуги з оренди:

Акт приймання-здачі виконаних послугСума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняСума 3 % річних
від 30.09.20155.288,2216.10.2015 - 16.04.201618479,98
від 31.10.20155.288,2216.11.2015 - 16.05.201618379,54
від 30.11.20155.393,9816.12.2015 - 16.06.201618481,57
від 31.12.20155.431,7316.01.2016 - 16.07.201618381,70
від 31.01.20165.431,7316.02.2016 - 08.08.201617578,18
від 29.02.20165.431,7316.03.2016 - 08.08.201614665,18
від 31.03.20165.431,7316.04.2016 - 08.08.201611551,34
від 30.04.20165.431,7316.05.2016 - 08.08.20168537,95
від 31.05.20165.431,7316.06.2016 - 08.08.20165424,11
від 30.06.20165.431,7316.07.2016 - 08.08.20162410,71
Всього590,26

Позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу на підставі п. 3.11 Договору, сума якого складає 5.399,25 грн., та інфляційних втрат в сумі 1.622,86 грн. за прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання, визнаються судом правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, тому суд, керуючись ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача в повному обсязі.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49 та статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "ТЕЛЕСИСТЕМИ УКРАЇНИ" (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 7; ідентифікаційний код 22599262, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь державного підприємства "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "БОРИСПІЛЬ" (08307, Київська обл., м. Бориспіль, міжнародний аеропорт "БОРИСПІЛЬ"; ідентифікаційний код 20572069, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконавчого провадження) основну заборгованість в сумі 55.128 (п'ятдесят п'ять тисяч сто двадцять вісім) грн. 03 коп.; пеню в сумі 7.760 (сім тисяч сімсот шістдесят) грн. 93 коп.; штраф в сумі 5.399 (п'ять тисяч триста дев'яносто дев'ять) грн. 25 коп.; 3 % річних в сумі 590 (п'ятсот дев'яносто) грн. 26 коп.; інфляційні втрати в сумі 1.622 (одна тисяча шістсот двадцять дві) грн. 86 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. В іншій частині позову відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13 жовтня 2016 року

Суддя С.В. Балац