ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"29" вересня 2016 р.Справа № 922/3246/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

розглянувши матеріали

позовної заяви першого заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області (Харківська обл., м. Первомайський) в інтересах держави в особі Первомайської міської ради Харківської області (Харківська обл.)
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (Харківська обл., с. Червоне)
простягнення 8332,98 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор надіслав до господарського суду Харківської області позовну заяву №04-23/3508-16 від 21.09.2016 р., в якій просить стягнути з відповідача на користь держави, в особі Первомайської міської ради Харківської області заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення №21 від 20.04.2008 р. в сумі 7386,61 грн., пеню в сумі 946,37 грн., тобто загальну суму боргу 8332,98 грн. на р/р 0019 у ВДК в Первомайському районі Харківської області, МФО 851011, , а також судовий збір на користь прокуратури.

В обґрунтування підстав звернення з позовом в інтересах держави прокурор посилається на те, що відповідачем тривалий час (понад рік) не сплачено у повному обсязі кошти до державного бюджету, що порушує економічні інтереси держави та тягне за собою несплату соціальної допомоги, дотації, заробітної плати державним службовцям, пенсій, стипендій та інших відрахувань громадянам України, виконавчий комітет Первомайської міської ради Харківської області належним чином не здійснює контроль за надходженням до Державного бюджету України плати (заборгованості) за оренду комунального майна.

Однією з визначених статтею 121 Конституції України функцій прокуратури є представництво інтересів громадянина або держави в суді.

Згідно з ст. 2 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених частиною третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви в порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

Аналогічно, відповідно до ч. 1 ст. 29 ГПК України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України, про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. При цьому прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в господарському суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, та письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви (заяви, скарги) у порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

14 жовтня 2014 р. із прийняттям нового Закону України Про прокуратуру, який набрав чинності 15 липня 2015 р., представництво інтересів громадянина та держави в суді набуває нової форми реалізації.

Однак, стаття 25 Закону України Про прокуратуру не передбачає підстав для здійснення такого представництва.

Відповідно до статті 23 вказаного Закону представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави.

Проте, прокурор здійснює таке представництво не у всіх випадках. Так, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Підставами представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються в відносинах між ними або з державою.

Інтереси держави, закріплені у нормах відповідних законів та підзаконних нормативних актів, а тому при обґрунтуванні державного інтересу необхідно посилатися на відповідну норму закону, визначати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до положень ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється шляхом її поділу на законодавчу, виконавчу і судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

У той же час відповідно до ст. 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Відповідно до ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Виходячи з вищевказаних норм, між державою, в особі органів законодавчої, виконавчої та судової влади, і територіальними громадами, в особі органів місцевого самоврядування, існує певна різниця. Останні не є частиною державної влади, оскільки можуть самостійно (тобто незалежно від держави і його органів) вирішувати питання місцевого значення. Відповідно, інтереси територіальної громади, в принципі, можуть не збігатися з інтересами держави (хоча останні мають пріоритет).

Також підставою для представництва прокурором інтересів держави має бути наявність порушень або загрози порушень цих самих інтересів.

Як зазначив Конституційний Суд України в Рішенні №18-рп/2004 від 1 грудня 2004 р., поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смислового зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як обумовлене загальним змістом об'єктивного і прямо неопосередкованого в суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, яке є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально принципам.

У даному випадку представництва прокуратурою місцевої ради інтерес держави як такий відсутній, оскільки в результаті задоволення позову держава не отримує ніякого конкретного матеріального або нематеріального блага. Так, в результаті задоволення даного позову заборгованість з орендної плати за оренду комунального майна, яка і є конкретним матеріальним благом, буде стягнута з відповідача до місцевого бюджету територіальної громади, а не Державного бюджету держави.

Отже, прокурором подано позов про захист інтересів територіальної громади, а не держави.

Таким чином, прокурором не обґрунтовано наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави.

Відповідно до інформаційного листа Вищого господарського суду України від 23.02.2016 р. №01-06/348/16 "Про деякі питання застосування положень Закону України "Про прокуратуру" щодо представництва прокуратурою інтересів держави в господарському суді" у разі подання прокурором позову в інтересах держави господарський суд повинен оцінити правильність визначення прокурором позивача. У разі неправильного його визначення потрібно повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 63 ГПК України. У випадку ж невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва господарські суди повинні повернути такі заяви на підставі пункту 3 частини першої статті 63 ГПК України.

Пунктом 3 частини 1 статті 63 ГПК України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Натомість, прокурором до позову надано обґрунтований розрахунок стягуваної суми в копії. Також прокурором не вказано адреси позивача.

Виходячи з вищевикладеного, позовна заява підлягає поверненню без розгляду для усунення допущених порушень.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи, всього на 53 аркушах, в тому числі платіжне доручення №1878 від 09.09.2016 р. на суму 1378,00 грн.

Суддя ОСОБА_2

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).