ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року Справа № 915/839/16

Господарський суд Миколаївської області у складі судді ВасильєвоїЛ.І. при секретарі судового засідання Матвєєвій А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

За позовом: Заступник прокурора Миколаївської області, вул. Спаська 28, м. Миколаїв, 54030,

в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації, вул.. Адміральська, 22, м. Миколаїв, 54009

до відповідача: Березанської районної державної адміністрації, вул. Леніна, 33, смт. Березанка, Березанський район, Миколаївська область, 57400

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство Очаківське лісомисливське господарство, 57555, Миколаївська область, Очаківський район, с. Василівка, вул. Лісна, 6

про: визнання незаконними та скасування розпоряджень.

За участю представників сторін:

В судовому засіданні приймає участь прокурор Артеменко Р.В.

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №21/10-05-58/6-16 від 06.01.2016 року

Від відповідача: представник не зявився

Від 3 особи: представник не зявився

Заступник прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовом, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Березанської районної державної адміністрації від 13.07.2011 № 415 про припинення права постійного користування ДП «Очаківське ЛМГ» земельною ділянкою площею 0,99 га солонців за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району в звязку з добровільною відмовою та переведення її до земель державної власності (запасу);

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Березанської районної державної адміністрації від 16.09.2011 № 552 про припинення права постійного користування ДП «Очаківське ЛМГ» земельною ділянкою площею 0,99 га пісків за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району в звязку з добровільною відмовою та переведення її до земель державної власності (запасу);

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Березанської районної державної адміністрації від 16.09.2011 № 553 про припинення права постійного користування ДП «Очаківське ЛМГ» земельною ділянкою площею 0,51 га солонців за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району в звязку з добровільною відмовою та переведення її до земель державної власності (запасу).

Ухвалою від 03.08.2016 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та порушив провадження у справі.

На обґрунтування позову прокурор посилається на те, що ДП «Очаківське ЛМГ» взагалі не мало права відмовлятись від права постійного користування земельними ділянками загальною площею 2,49 га на користь Березанської райдержадміністрації, а остання була не вправі приймати розпорядження від 13.07.2011 № 415, від 16.09.2011 № 552, № 553 про припинення права постійного користування ДП «Очаківське ЛМГ» спірними земельними ділянками та переведення їх до земель державної власності (запасу), оскільки на той час не була їх власником.

З огляду на викладене, розпорядження Березанської райдержадміністрації від 13.07.2011 № 415 та від 16.09.2011 № 552, № 553 суперечать законодавству, порушують цивільні права та інтереси, що згідно ст.ст. 16, 21 Цивільного кодексу України, ст. 152 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 43, ст. 50 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» є підставою для визнання їх незаконними у судовому порядку.

Позивач надав письмові пояснення, в яких позов підтримує в повному обсязі. Вказує, що із змісту розпоряджень голови Березанської райдержадміністрації № 415, 552, 553 спірні земельні ділянки знаходились у постійному користуванні третьої особи за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради і відповідно власником таких земель державної власності і органом уповноваженим на припинення права постійного користування цими земельними ділянками є Миколаївська облдержадміністрація.

У відповідності зі ст.ст. 64, 77 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду від 03.08.2016р. та від 27.09.2016р. були направлені на юридичну адресу відповідача / вул. Леніна, 33, смт. Березанка, Березанський район, Миколаївська область, 57400/, отже він вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи.

Відповідач правом, передбаченим ст.59 Господарського процесуального кодексу України щодо надання відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову не скористався, вимоги ухвали господарського суду щодо надання відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не виконав.

Від третьої особи також не надходило пояснень по суті позову.

Згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Всі учасники процесу належним чином повідомлені про місце, дату та час судового розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд

встановив:

В ході перевірки прокуратурою Миколаївської області було встановлено, що службовими особами ДП «Очаківське ЛМГ» підготовлено та надано до Березанської райдержадміністрації лист від 07.04.2011 № 170 про добровільну відмову підприємства від права постійного користування земельною ділянкою, яка знаходиться в урочище «Рибаківка», кварталі 43, виділ 2 Березанського лісництва на площі 0,99 га для переведення її до земель запасу.

На підставі зазначеного листа Березанською райдержадміністрацією 13.07.2011р. відповідачем прийнято розпорядження № 415 про припинення права постійного користування ДП «Очаківське ЛМГ» зазначеною земельною ділянкою та переведення її до земель державної власності (запасу).

До Березанської райдержадміністрації надано аналогічні листи від 11.08.2011 за № 401-404 про добровільну відмову ДП «Очаківське ЛМГ» від права постійного користування земельними ділянками, розташованими в урочище «Рибаківка», зокрема кварталі 43, виділ 2 площею 0,21 га; кварталі 45, виділ 1, 2 площею 0,2 га; кварталі 43, виділ 4, кварталі 45, виділ 2 площею 0,99 га; кварталі 45, виділ 2 площею 0,1 га для переведення їх до земель запасу.

На підставі зазначених листів Березанською райдержадміністрацією 16.09.2011 прийнято розпорядження № 552 та № 553 про припинення права постійного користування ДП «Очаківське ЛМГ» зазначеними земельними ділянками загальною площею 1,5 га та переведення їх до земель державної власності (запасу).

У подальшому, за рахунок зазначених вище земель загальною площею 2,49 га, які перебували у постійному користуванні ДП «Очаківське ЛМГ», розпорядженням Березанської райдержадміністрації від 16.09.2011 № 554, із змінами, внесеними розпорядженням від 11.11.2011 № 680, надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 24 громадянам України загальною площею 2,4 га пісків у власність для рекреаційного призначення (індивідуальне дачне будівництво) із земель державної власності (запасу) в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району.

Розпорядженнями Березанської райдержадміністрації від 04.01.2012 №№ 5-29 затверджено відповідні проекти землеустрою та передано у власність громадянам зазначені вище земельні ділянки загальною площею 2,4 га для індивідуального дачного будівництва, тобто для цілей, не повязаних з веденням лісового господарства.

Позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наведеного.

Так, згідно з ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 3 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Очаківське державне лісомисливське господарство це підприємство , що засноване на державній власності, належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України (орган управління майном) та входить до сфери управління Миколаївського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Так, згідно державного акту на право постійного користування від 15.11.1964 у постійному користуванні ДП «Очаківське ЛМГ» перебуває 307,4 га земель державного лісового фонду, розташованих на території Рибаківської сільської ради.

До земель державного лісового фонду, які перебували у користуванні державного підприємства, належали і спірні земельні ділянки загальною площею 2,49 га.

Статтею 56 Земельного кодексу України визначено, що землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Земельні ділянки лісогосподарського призначення, відповідно до ст. 57 Лісового кодексу України, за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

Згідно пункту 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 № 5245-VI у державні власності залишаються земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук.

Зазначене свідчить, що землі, які перебувають у постійному користуванні державних підприємств, незалежно від їх місцезнаходження, належать до земель державної власності.

Статтею 141 Земельного кодексу України установлено, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова землекористувача.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 142 Земельного кодексу України, припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.

Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Частиною 5 статті 149 Земельного кодексу України передбачено, що районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання, ведення водного господарства, а також будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району.

При цьому, згідно ч. 6 статті 149 Земельного кодексу України передбачено, що обласні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами п'ятою, дев'ятою цієї статті.

Однак, усупереч вищевказаних вимог законодавства, за відсутності повноважень, Березанською райдержадміністрацією прийнято добровільні відмови державного підприємства від права постійного користування земельними ділянками державного лісового фонду загальною площею 2,49 га та зараховано останні до земель запасу.

Окрім того, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 №610-р «Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками» Державне агентство лісових ресурсів зобовязано зупинити прийняття рішень про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення.

Також, розпорядженням Кабінету Міністрів України № 318-р від 11.02.2010р. субєктів управління обєктами державної власності зобовязано не допускати погодження документів, прийняття рішень, на підставі яких може здійснюватися відчуження з державної власності земельних ділянок, наданих у постійне користування державним підприємствам, установам та організаціям до законодавчого врегулювання питання щодо визначення порядку їх відчуження.

Отже, ДП «Очаківське ЛМГ» взагалі не мало права відмовлятись від права постійного користування земельними ділянками загальною площею 2,49 га на користь Березанської райдержадміністрації, а остання була не вправі приймати розпорядження від 13.07.2011р. № 415 та від 16.09.2011 № 552, № 553 про припинення права постійного користування ДП «Очаківське ЛМГ» спірними земельними ділянками та переведення їх до земель державної власності (запасу), оскільки на той час не була їх власником.

З огляду на викладене, розпорядження Березанської райдержадміністрації від 13.07.2011 № 415 та від 16.09.2011 № 552, № 553 суперечать законодавству, порушують цивільні права та інтереси, що згідно ст.ст. 16, 21 Цивільного кодексу України, ст. 152 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 43, ст. 50 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» є підставою для визнання їх незаконними у судовому порядку.

Статтею 121 Конституції України на органи прокуратури покладена функція представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Право прокурора звертатися до суду в інтересах держави передбачено також ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Статтями 14 Конституції України та 373 Цивільного кодексу України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

За правилами статей 4, 5 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об'єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної чи комунальної власності.

Прийняття розпоряджень про припинення права постійного користування земельними ділянками та переведення їх до земель запасу позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) правомочностей власника землі. В цьому контексті в сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України).

Згідно з частинами другою та третьою статті 1, частиною першою та другою статті 7 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Ліси, які знаходяться в межах території України, є обєктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Лісовий кодекс України, в редакції, чинній на час прийняття Березанською райдержадміністрацією оспорюваних розпоряджень, також передбачав, що ліси України є її національним багатством, мають обмежене експлуатаційне значення і підлягають державному обліку та охороні. Переведення лісових земель до нелісових для використання у цілях, не повязаних з веденням лісового господарства, використанням лісових ресурсів і користуванням земельними ділянками лісового фонду для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей та проведення науково-дослідних робіт, провадиться за рішенням органів, які надають ці землі у користування відповідно до земельного законодавства.

Отже на підставі оспорюваних розпоряджень фактично відбулось незаконне вилучення та зміна цільового призначення 2,49 га земель лісогосподарського призначення, що в подальшому призвело до передачі у власність громадянам земельних ділянок із лісів державної власності.

Таким чином, дослідивши надані позивачем документальні докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 43 ГПК України, проаналізувавши норми діючого законодавства, які регулюють спірні відносини щодо фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення заявленних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати розпорядження Березанської районної державної адміністрації від 13.07.2011 № 415 про припинення права постійного користування ДП «Очаківське ЛМГ» земельною ділянкою площею 0,99 га солонців за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району в звязку з добровільною відмовою та переведення її до земель державної власності (запасу).

3. Визнати незаконним та скасувати розпорядження Березанської районної державної адміністрації від 16.09.2011 № 552 про припинення права постійного користування ДП «Очаківське ЛМГ» земельною ділянкою площею 0,99 га пісків за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району в звязку з добровільною відмовою та переведення її до земель державної власності (запасу).

4. Визнати незаконним та скасувати розпорядження Березанської районної державної адміністрації від 16.09.2011 № 553 про припинення права постійного користування ДП «Очаківське ЛМГ» земельною ділянкою площею 0,51 га солонців за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району в звязку з добровільною відмовою та переведення її до земель державної власності (запасу).

5. Стягнути з Березанської районної державної адміністрації (вул. Леніна, 33, смт. Березанка, Березанський район, Миколаївська область, 57400, 3) на користь прокуратури Миколаївської області (вул. Спаська 28, м. Миколаїв, 54030) судові витрати в сумі 4134,00 грн.

Видати наказ.

Рішення у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 17.10.2016 р.

Суддя Л.I. Васильєва