ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2016 р. Справа № 922/1424/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.
при секретарі Міракові Г.А.,
за участю:
прокурора - Волика О.Г. - на підставі службового посвідчення від 26.08.2015р. №035279;

Міністерства оборони України Фівкіна П.М. - на підставі довіреності від 30.12.2015р. №220/815/д;

Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова - не з`явився;

1-го відповідача - Берро Н.А. на підставі довіреності від 30.12.2015р. № 08-11/7818/2-15;

2-го відповідача Фоміна Р.Б. на підставі довіреності від 25.12.2015р. №5;

третьої особи - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Міністерства оборони України, м. Київ, (вх.№2009 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 30.06.2016р. у справі №922/1424/16

за позовом: Військового прокурора Харківського гарнізону в м. Харків в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, м. Харків,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів: Харківського університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба, м. Харків,

до 1-го відповідача: Харківської міської ради, м. Харків,

до 2-го відповідача: Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив" Сапсан", м. Харків,

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016р. військовий прокурор Харківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно - експлуатаційного відділу міста Харкова звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради та Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив" Сапсан" в якому просив суд:

- визнати недійсними пункти 9.1, 9.2 додатку 1 до рішення Харківської міської ради №151/10 від 23.06.2010 року;

- визнати недійсним державний акт серії ЯЯ №206699 від 07.10.2010р. на право власності на земельну ділянку ;

-зобов`язати Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив Сапсан повернути державі в особі квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків шляхом складання акту прийому - передачі земельну ділянку пл. 0,3886 га по вул. Динамівська, 1, кадастровий номер :07:002:0023.

Як зазначає прокурор, оскаржуване рішення прийнято всупереч положенням статей 12 ,20 Земельного кодексу України, у зв`язку з тим, що земельна ділянка надана Обслуговуючому кооперативу Житлово-будівельний кооператив Сапсан кадастровий номер :07:002:0023 пл. 0,3886га по вул. Динамівська, 1, є складовою частиною земельної ділянки площею 1,15 га розташованої за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 75 (ріг вул.Сумської та вул.Динамівської), постійним землекористувачем якої є Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова на підставі рішень виконавчого комітету Харківської міської ради №17/241с від 26.06.1951р., від 12.12.1984р. №427/27с та державного акту на право постійного користування землею серії Б№045927.

Крім того, зазначає, що про порушення вимог чинного законодавства відповідачами прокурор дізнався лише на початку 2016 року в ході здійснення заходів представницького характеру по захисту інтересів держави в особі позивачів у сфері земельних відносин з відповідей Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області від 01.02.2016р., 18.02.2016р. та архівного відділу Харківської міської ради від 23.02.2016р.

Харківською міською радою подано до місцевого господарського суду заяву про застосування строку позовної давності, обґрунтовуючи їх тим, що згідно витягу з протоколу 45 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 23.06.2010р. №151/10 на сесії Харківської міської ради був присутній прокурор; листом від 19.07.2010р. Харківською міською радою до прокуратури міста Харкова було направлено рішення 45 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 23.06.2010р. (т.1 а.с.195).

Рішенням господарського суду Харківської області від 30.06.2016р. у справі №922/1424/16 (суддя Прохоров С.А.) відмовлено повністю в задоволенні позову Військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно - експлуатаційного відділу міста Харкова, на тій підставі що прокурором не доведено належними та допустимими доказами підтвердження використання спірної земельної ділянки як Міністерством оборони України та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова, документів, які б у відповідності до Земельного кодексу України від 21.10.2001р. посвідчували право держави, Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харкова на користування земельною ділянкою наданою у власність ОК "ЖБК "Сапсан".

Задовольняючи заяву 1-го відповідача - Харківської міської ради, про сплив позовної давності та, відповідно, про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів; у зв`язку із обізнаністю з 23.07.2010р. Прокурора міста Харкова про прийняття оскаржуваного рішення Харківської міської ради, початок перебігу строку позовної давності починає свій перебіг не з дати здійснення прокурором перевірки оскаржуваного рішення, а з дати, коли прокурору стало відомо про існування оскаржуваного рішення, вважає, що строк позовної давності за вимогами щодо оскарження цього рішення сплинув 24.06.2013р.

Міністерство оборони України з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 30.06.2016р. у справі №922/1424/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарським судом першої інстанції не було досліджено тих обставин, що згоди на припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 0,3886га по вул. Динамівській, 1, (яка є складовою частиною земельної ділянки військового містечка №94) або передачу її в оренду будь-яким суб`єктам господарювання Міністерством оборони України не надавалась, отже рішення Харківської міської ради від 23.06.2010р. №151/10, яким вказану земельну ділянку було переведено з земель оборони до земель житлової та громадської забудови та надано ОК "ЖБК "Сапсан", не відповідає чинним на час його прийняття вимогам закону. Крім того , зазначає, що про порушення вимог чинного законодавства відповідачами прокурор дізнався лише на початку 2016р. в ході здійснення заходів представницького характеру по захисту інтересів держави в особі позивачів у сфері земельних відносин з відповідей Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області від 01.02.2016р., 18.02.2016р. та архівного відділу Харківської міської ради від 23.02.2016р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 25.07.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 31.08.2016р.; відстрочено Міністерству оборони України строк сплати судового збору за подання апеляційної скарги до 31.08.2016р., зобов`язано Міністерство оборони України надати докази сплати судового збору.

18.08.2016р. 2-им відповідачем - Обслуговуючим кооперативом "ЖБК" Сапсан" подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх. №8177), в якому просить у задоволенні апеляційної скарги Міністерства оборони України відмовити, рішення господарського суду Харківської області від 30.06.2016р. у справі №922/1424/16 залишити без змін.

29.08.2016р. 2-им відповідачем - Обслуговуючим кооперативом "ЖБК" Сапсан" подано до апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з участю його представника в іншому судовому засіданні (вх. №8419).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 31.08.2016р. у справі №922/1424/16 відкладено розгляд справи на 21.09.2016р.; зобов`язано прокурора, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова та Харківський університет Повітряних Сил ім. І. Кожедуба, надати належним чином засвідчену копію статуту Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова; належним чином засвідчену копію статуту Харківського університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба. Також представником апелянта у судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 31.08.2016р.було надано оригінал платіжного доручення про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 30.06.2016р. у справі № 922/1424/16 в розмірі 4 547,40грн. (вх.№8520 від 31.08.2016р.).

31.08.2016р. 1-им відповідачем Харківською міською радою подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.8519), в якому просить у задоволенні апеляційної скарги Міністерства оборони України відмовити, рішення господарського суду Харківської області від 30.06.2016р. у справі №922/1424/16 залишити без змін.

12.09.2016р. Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова на виконання вимог ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 31.08.2016р. подано до апеляційного господарського суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів (вх.№8963), а саме: копії Положення про Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова у редакції 2013р., копії Витягу із наказу Міністерства оборони України начальника квартирно експлуатаційного відділу м. Харків (по особовому складу) від 03.02.2003р. №1 про переформування Харківської квартирно-експлуатаційної частини району Північного оперативного командування у Харківський квартирно-експлуатаційний відділ.

14.09.2016р. Харківським університетом Повітряних Сил ім. І. Кожедуба на виконання вимог ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 31.08.2016р. подано до апеляційного господарського суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів (вх.№9076), а саме: копії Наказу Міністерства оборони України від 01.09.2016р. №456 про затвердження Статуту Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба; копії Статуту Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба.

20.09.2016р. 2-им відповідачем - Обслуговуючим кооперативом "ЖБК" Сапсан" подано до апеляційного господарського суду клопотання про продовження строку розгляду апеляційної скарги та відкладення розгляду справи, у зв`язку з участю його представника в іншому судовому засіданні (вх. №9521).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.09.2016р. у справі №922/1424/16 відкладено розгляд справи на 06.10.2016р.; задоволено клопотання 2-го відповідача - Обслуговуючого кооперативу "ЖБК" Сапсан" про продовження строку розгляду скарги; продовжено строк розгляду апеляційної скарги на 15 днів; задоволено клопотання прокурора та зобов`язано Харківську міську раду, Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив" Сапсан" надати технічну документацію із землеустрою (проекти землеустрою), висновки експертиз (експертів), експертиз землевпорядної документації, правовстановлюючі документи на будівлю літ "А-5" (свідоцтво на право власності, технічні паспорти), що перебувала на спірній земельній ділянці загальною площею 0,3886га, за адресою: м. Харків, вул. Динамівська, 1 (ріг вул. Сумської/вул. Динамівської), та яка була надана ОК "ЖБК" Сапсан" у власність для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови на підставі рішення 45 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об`єктів містобудування" від 23.06.2015р. №151/10; письмові пояснення та докази в обґрунтування, на підставі яких документів було прийнято оспорюване рішення 45 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об`єктів містобудування" від 23.06.2015р. №151/10.

26.09.2016р. Харківським університетом Повітряних Сил ім. І. Кожедуба подано до апеляційного господарського суду клопотання (вх.№9735), в якому просить долучити до матеріалів справи довідку №350/176/25-20/41 від 21.09.2016р. видану начальником Харківського університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба відповідно до якої, згідно вимог директиви начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 25.03.1993р. №ДГЦ -045 на базі трьох військових установ, у тому числі: Харківського вищого військового командного інженерного училища ракетних військ імені маршала Радянського Союзу Крилова М.І. 01.08.1993р. сформований Харківський військовий університет. Харківський військовий університет розформований 30.12.2004р. згідно вимог директиви Міністра оборони України від 12.10.2004р. №312/1/025. Правонаступником Харківського військового університету визначено Харківський університет Повітряних сил ім. І. Кожедуба.

Колегією суддів встановлено, що Харківський університет повітряних сил імені Івана Кожедуба перейменовано у Харківський національний університет повітряних сил імені Івана Кожедуба та продовжує розгляд справи з урахуванням зазначеного.

03.10.2016р. Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова подано до апеляційного господарського суду клопотання (вх.№9915), в якому просить долучити до матеріалів справи витяг з наказу начальника КЕВ м. Харкова №1 від 03.02.2003р. та довідку про переформування Харківської КЕЧ району в квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова.

06.10.2016р. 2-им відповідачем - Обслуговуючим кооперативом "ЖБК" Сапсан" на виконання вимог ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 21.09.2016р. подано до апеляційного господарського суду додаткові пояснення (вх.№10105), в яких зазначає, що оригінали технічної документації із землеустрою , на підставі яких було прийнято спірне рішення Харківської міської ради від 23.06.2010р. №151/10, знаходяться в Харківській міській раді, в зв`язку чим не має можливості надати витребувані судом документи. Також зазначає, що проекти відведення земельних ділянок не підлягали обов`язковій державній землевпорядній експертизі, а отже відповідна експертиза при розробленні проекту відведення земельної ділянки ОК "ЖБК" Сапсан" проведена не була.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 06.10.2016р. представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення господарського суду Харківської області від 30.06.2016р. у справі №922/1424/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Прокурор також підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення господарського суду Харківської області від 30.06.2016р. у справі №922/1424/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник 1-го відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 30.06.2016р. у справі № 922/1424/16- без змін.

Представник 2-го відповідача проти задоволення апеляційної скарги також заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 30.06.2016р. у справі № 922/1424/16- без змін.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, зважаючи на те, що сторони були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи (т.1 а.с.142), а також, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції представників сторін не тягне за собою перенесення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

За приписами статті 2 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час звернення військового прокурора Харківського гарнізону до суду з позовом), земельними відносинами є суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, суб`єктами в яких виступають громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об`єктами землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі статтею 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно преамбули Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" цей Закон відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частинами 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

За приписами статті 12 Земельного кодексу України (у редакції чинній на момент прийняття оспорюваного рішення), до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Статтею 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Приписами статті 20 Земельного кодексу України встановлено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

За приписами статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється зокрема шляхом визнання угоди недійсною та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є вимога військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно експлуатаційного відділу м. Харкова - про визнання недійсними пунктів 9.1, 9.2 додатку 1 до рішення Харківської міської ради №151/10 від 23.06.2010 року; визнання недійсним державного акту серії ЯЯ №206699 від 07.10.2010р. на право власності на земельну ділянку та зобов`язання ОК ЖБК Сапсан повернути державі в особі квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків шляхом складання акту прийому - передачі земельну ділянку пл. 0,3886 га по вул. Динамівська, 1, кадастровий номер :07:002:0023, з посиланням на приписи статей 12, 20 Земельного кодексу України, положення Законів України "Про Збройні Сили України" та "Про правовий режим майна в Збройних Силах України", з огляду на зарахування спірної земельної ділянки яка використовувалась Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова за цільовим призначенням для потреб оборони для розміщення та функціонування Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба згідно з вимогами чинного земельного законодавства України, до земель громадської та житлової забудови з подальшою передачею земельної ділянки Обслуговуючому кооперативу Житлово-будівельний кооператив Сапсан, за відсутності відповідного законодавчо встановленого погодження уповноваженого на розпорядження землею оборони органу, що є порушенням міською радою компетенції.

Як вбачається із матеріалів справи, у 1985році виконавчим комітетом Харківської міської ради народних депутатів на підставі рішення Харківської міської ради народних депутатів від 12.12.1984р. №472/27с КЕЧ Харківського району міста Харкова було видано Державний акт на право постійного користування землею серії Б№045927 (т.1 а.с.29-31), яким посвідчено право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 3 га 4850м32, земля надана для трьох об`єктів ХВВКІУ ім. Крилова, що згідно плану землекористування складеного на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів №472/241с від 12.12.1984р. (т.1 а.с.33), розташована за адресою: м. Харків, ріг вулиці Сумської та вул. Динамівської.

Згідно директиви командувача військами Північного оперативного командування від 12.12.2012р. №16/1/016 КЕЧ Харківського району міста Харкова переформовано у Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова (т.2 а.с.138-139).

Крім того, згідно директиви начальника Генерального штабу Збройних від 25.05.1993р. №ДГШ-045 на базі трьох військових установ, у тому числі Харківського військового командного інженерного училища ракетних військ імені маршала Радянського Союзу Крилова М.І. 01.08.1993р. сформований Харківський військовий університет, розформовано 30.12.2004р. згідно вимоги директиви Міністра оборони України від 12.10.2004р. №312/1/025, правонаступником Харківського військового університету визначено Харківський університет Повітряних Сил (т.2 а.с.133-134),

Колегія суддів зазначає, що відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками) від 22.09.2005 р. №5-рп/2005 (справа №1-17/2005) використання терміна "набувають", що означає "ставати власником чого-небудь, здобувати що-небудь", після набрання чинності статтею 92 Кодексу особи, які користуються землею на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, не зобов`язані вчиняти дії, пов`язані із переоформленням їх права постійного користування.

Отже, вищезазначений державний акт на право постійного користування землею серії Б№045927 є чинним, та на даний час КЕВ м. Харкова є постійним землекористувачем земельної ділянки військового містечка №94 пл. 1,15га, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 75 (ріг вул. Сумської та вул. Динамівської) на підставі рішень Харківської міської ради №17/241с від 26.06.1951 року, №472/27с від 12.12.1984р., державного акту на право постійного користування землею серії Б №р.

З матеріалів справи вбачається, що пунктом 1 рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 22.11.2000р. №1627 було надано дозвіл військовій частині А- 1206 на проектування та реконструкцію приміщень учбового корпусу №94/1 по вул. Динамівській, 1 під житловий будинок з метою подальшого розподілу серед черговиків Харківського військового університету та військових частин ППО України, у зв`язку з чим припинено Харківському військовому університету за його добровільною відмовою (лист від 14.11.2000р. №3649/96 (т.1 а.с.147) право користування земельною ділянкою площею 0.6 га по вул. Динамівській, 1 та надано її військовій частині А -1206 у тимчасове користування строком до 01.12.2002р. на період реконструкції, згідно з проектом відводу.

З наявного в матеріалах справи розпорядження заступника головнокомандувача військ ППО Збройних сил України з розквартирування військ та капітального будівництва - начальника управління полковника С.М.Данілович від 30.04.2002р. № 181/9/3-333 «Про передачу будівель №6 та №1 у військовому містечку №94 з балансу ХВУ на баланс військової частини А-1206» (т.1 а.с.79) (надалі - розпорядження) вбачається, що згідно з наказом начальника Харківського гарнізону від 10.03.2000р. №43, була спланована реконструкція будівель № 94/6, №94/1 в житлові будинки для військовослужбовців Харківського військового Університету та військових частин ППО, що дислокуються у місті Харкові. Також, пунктом 1 зазначеного рішення було запропоновано начальнику Харківського військового університету будівлі №94/60 та №94/1 з балансу ХВУ передати набаланс військової частини А 1206, як замовника по проектуванню та реконструкції приміщення їдальні та учбового корпусу в житлові будинки з оформленням відповідних документів.
В подальшому, після укладення та виконання низки договорів та угод на проведення даної реконструкції (т.1 а.с.80-82, 83-84,85,86,87) забудовник - АТЗТ "Куряжський ДБК" передав Міністерству оборони України на праві власності житло в м. Харкові в обмін на частку в праві власності будівлі літ. А-5, загальною площею 7 653,кв.м.
Згідно наявної в матеріалах справи довідки Комунального підприємства Харківське міське бюро технічної інвентаризації від 16.02.2016р. № 108/3 (т.1 а.с.104), станом на 30.12.2012р. згідно матеріалів інвентаризаційної справи на об`єкти нерухомого майна обліковані в м. Харкові за адресою вул. Динамівка, 1, літ. А-5 загальною площею 7 653,кв.м.:

- первинна технічна інвентаризація була проведена згідно замовлення військової частини НОМЕР_1 від 13.06.2002р.

- первинна реєстрація права власності проводилась згідно заяви від АТЗТ "Куряжський ДБК" вих. №15 від 15.08.2006р. (на підставі рішення господарського суду Харківської області від 26.07.2006р. у справі №29/310-06 (т.1 а.с.105-107),витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.08.2006р. (т.1 а.с.108);

- згідно договору купівлі-продажу від 24.02.2009р. посвідченого ПН ХМНО Грішаковою О.В., р№ 962, право власності на нежитлову будівлю літ. «А-5» загальною площею 7653,8 квм. перейшло до ОСОБА_1 ( т.1.а.с.110-112), витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.09.2009р. (т.1 а.с.112 на звороті);

- згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 26.03.2010р. у справі №2-10119/2010 (т.1 а.с. 113-114),, право власності на нежитлову будівлю літ.«А-5» загальною площею 7653,8 кв.м. перейшло до Чечіної Діани Валеріївни (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.04.2010р. (т.1 а.с.115);

- згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.04.2010р. б/н виданого виконавчим комітетом Харківської міської ради, право власності на нежитлову будівлю «А-5» загальною площею 7653,8 кв.м. перейшло до ТОВ «Земаргумент» (на підставі акту приймання передачі вкладу до статутного (складеного) капіталу ТОВ "Земаргумент" від 20.04.2010р. (т.1 а.с.116), витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.04.2010р. (т.1 а.с.97);

- згідно договору купівлі-продажу від 23.04.2010р. посвідченого ПН ХМНО Гавриловою С.А., р№ 1453 (т.1 а.с.119-120), та акту прийому-передачі від 23.04.2010р. право власності на нежитлову будівлю літ.«А-5» загальною площею 7653,8 кв.м. перейшло до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Сапсан» (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.04.2010р. (т.1.а.с.119);

- 27.05.2011р. реєстрацію права власності на нежитлову будівлю літ."А-5" загальною площею 7653,8 кв.м. по вул. Динамівській, 1 анульовано, згідно заяви Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Сапсан" вих. № 25 від 23.05.2011р. на підставі статті 349 Цивільного кодексу України, пункту 3.13 "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав масності на нерухоме майно", у зв`язку зі зносом (лист виконавчого комітету Харківської міської ради Департаменту економіки та комунального майна Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" від 27.05.2011р. №2391221 (т.1 а.с.123)

Разом з тим, рішенням 45 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 23.06.2010р. №151/10 Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об`єктів містобудування припинення та надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель та споруд (далі Рішення) надано юридичним та фізичним особам, зазначеним у додатках, земельні ділянки (пункту 2 Рішення) (т. 1 а.с.37).

Відповідно до пункту 9 Додатку 1 до Рішення ОК "ЖБК "Сапсан" (надалі- кооператив), підпунктом 9.1 якого переведено земельну ділянку загальною площею 0,3886га по вул. Динамівській, 1 з земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення земель житлової та громадської забудови до земель житлової та громадської забудови; підпунктом 9.2. надано ОК "ЖБК "Сапсан" у власність земельну ділянку, за рахунок земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,3886 га для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови, з урахуванням знесення нежитлової будівлі літ А-5 по вул. Динамівській, 1. Будівництво виконати до 01.06.2012р. (т.1 а.с.38)

На підставі вказаного рішення ОК "ЖБК "Сапсан" було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЯ №206699, відповідно до якого ОК "ЖБК "Сапсан" є власником земельної ділянки площею 0,3886га, що розташована по вул. Динамівській, 1, м. Харків.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття оспорюваного рішення) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

За приписами статті 65 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття оспорюваного рішення) землями промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності.

Порядок використання земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення встановлюється законом.

Статтею 77 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття оспорюваного рішення) визначено, що землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України.

Землі оборони можуть перебувати у державній та комунальній власності.

Навколо військових та інших оборонних об`єктів у разі необхідності створюються захисні, охоронні та інші зони з особливими умовами користування.

Порядок використання земель оборони встановлюється законом.
Статтею 1 Закону України "Про використання земель оборони" та статтею 14 Закону України "Про Збройні Сили України" визначено, що землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України (військові частини).

До земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування (стаття 38 Земельного кодексу України).

Статтею 3 Закону України "Про правовий режим майна в Збройних Силах України" встановлено, що військове майно, в тому числі і земельні ділянки, закріплюються за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною воно набуває статусу військового майна, яке повинно використовуватись лише за його цільовим та функціональним призначенням.

Отже, передана оскаржуваним рішенням у власність Кооперативу земельна ділянка відноситься виключно до земель оборони, які не можуть передаватись до земель комунальної власності.

З аналізу приписів вказаних правових норм випливає, що наявність чи відсутність у землекористувача документів (КЕЧ харківського району міста Харкова) на користування земельною ділянкою не змінює її правового статусу, оскільки його вже визначено законом.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний суд України у постанові від 06.07.2015.р. у справі №3 -399-55.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає передчасними висновки суду першої інстанції щодо відсутності доказів, які б підтверджували право держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харкова на користування земельною ділянкою наданою у власність Кооперативу, оскільки правовий статус земельної ділянки на момент прийняття оскаржуваного рішення було визначено Законом.

За приписами Законів України "Про оборону України" та "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" Міністерство оборони України є уповноваженим державою органом управління військовим майном.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про оборону України" передбачено, що Міністерство оборони України як центральний орган виконавчої влади забезпечує проведення в життя державної політики у сфері оборони, функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність і підготовку Збройних Сил України до здійснення покладених на них функцій і завдань.

Відповідно до статті 141 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла у спірний період) підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Згідно з частинами 3, 4 статті 142 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла у спірний період) припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки; власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Пунктами 44, 45 та 50 Положення "Про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями", затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 483 від 22.12.1997р., передбачено, що землі, які виділені в користування Міністерству оборони України, забороняється займати для будівництва індивідуальних і кооперативних житлових будинків, гаражів, інших господарських будівель, а також під дачі та садово-городні ділянки. Передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва - начальником Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України. Оформлення передачі земель місцевим органам влади здійснюють землекористувачі спільно з квартирно-експлуатаційною частиною, відділенням морської інженерної служби Військово-Морських Сил України, на обліку яких знаходяться земельні ділянки в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Отже, виходячи з вимог чинних нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини, істотною передумовою для припинення права постійного користування землями оборони, що закріплені за структурними одиницями Збройних Сил України, та подальшої передачі цієї ділянки у власність або користування третім особам є отримання на це згоди Міністра оборони України.
Крім того, Законом України Про розмежування земель державної та комунальної власності, встановлено, що при розмежуванні земель державної та комунальної власності не можуть передаватися до земель комунальної власності, зокрема, землі оборони, крім земельних ділянок під об`єктами соціально-культурного, виробничого та житлового призначення (абзаци 1, 3 частини 1 статті 6); при розмежуванні земель державної та комунальної власності віднесення земельних ділянок, площа яких відповідає даним земельно-кадастрової документації, до земель державної чи комунальної власності, визначення меж цих ділянок проводяться на підставі цих даних (частина 1 статті 11).

За змістом частини 1 статті 84 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі оборони, крім земельних ділянок під об`єктами соціально-культурного, виробничого та житлового призначення (пункт "б" частини 3 статті 84 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Частиною 2 статті 84 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент прийняття Харківською міською радою рішення №151/10 від 23.06.2010р.) передбачено, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державний органів приватизації відповідно до закону.

Отже, у комунальній власності можуть бути лише землі оборони під об`єктами соціально-культурного, виробничого та житлового призначення, всі інші земельні ділянки є державним майном і можуть перебувати тільки у державній власності.

Колегія суддів також враховує, що Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова не відносяться до об`єктів соціально-культурного, виробничого та житлового призначення, з урахуванням такого принципу розмежування земель державної та комунальної власності, як забезпечення безпеки держави, зазначена земельна ділянка, загальною площею 0,3886га по вул. Динамівській, 1 у місті Харкові, яка була надана кооперативу, та відноситься виключно до земель оборони, які не можуть передаватися до земель комунальної власності, суб`єктом права власності на яку є держава, а сам лише факт використання вказаної земельної ділянки юридичними особами для обслуговування нерухомого майна, яке належить їм на праві власності, не може бути підставою для припинення права постійного користування Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова землею, яка належить державі.

Судова колегія також зауважує, що вважає передчасними висновки суду першої інстанції щодо відсутності у Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова права на спірну земельну ділянку, яку згідно з Державним актом на право постійного користування землею серії Б№045927 було надано Харківській квартирно-експлуатаційній частині району, з огляду на те, що згідно директиви командувача військами Північного оперативного командування від 12.12.2012р. №16/1/016 переформовано у Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова (довідка Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова від 26.09.2016р. № 4792) (т.2 а.с.139), отже Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова є правонаступником Харківської квартирно-експлуатаційної частини району.

Однак господарським судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення зазначених обставин досліджено не було.

З урахуванням вищезазначених норм законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що вищенаведеним державним актом на право постійного користування землею серії Б №045927 у 1985р., додатком до якого є План землекористування складений на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів №472/241с від 12.12.1984р. (т.1 а.с.33), були розмежовані межі земельної ділянки, до якої входить земельна ділянка площею 0,3886га, розташована за адресою: м. Харків, вул. Динамівська, 1, відноситься до земель оборони та є державною власністю.
Проте, матеріали справи не містять доказів надання згоди Міністром оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва - начальником Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України на припинення права постійного користування земельною ділянкою, площею 0,3886га в місті Харкові по вул. Динамівській, 1.

Крім того, у судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 06.10.2016р. представники Харківської міської ради та ОК "ЖБК "Сапсан" не заперечували того, що уповноваженими посадовими особами Міністерства оборони України згоди на припинення права постійного користування спірною земельною ділянкою не надавалося та вважають, що така згода не була потрібна..

Судова колегія також зауважує, що застосування практики Європейського суду з прав людини у даній справі щодо позбавлення кооперативу права власності на набуте майно з огляду на наявність імовірних порушень при передачі земельної ділянки у власність з боку органу місцевого самоврядування є недоречним, з огляду на те, що при прийнятті оспорюваного рішення, порушення вимог законодавства мало місце з обох сторін, як зі сторони Харківської міської ради, яка не мала на це законних повноважень так і зі сторони кооперативу, яким було підготовлено документацію для прийняття відповідного рішення.

Частиною 1 статті 21 Цивільного кодексу України встановлено, що суд визнає незаконними та скасовую правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує права або інтереси.

Згідно пункту 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Враховуючи вищевикладене, та що згоди на припинення права постійного користування земельною ділянкою, площею 0,3386га по вул. Динамівській, 1 у місті Харкові, Міністром оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва начальником Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних сил України не надавалось, колегія суддів приходить до висновку, що у Харківської міської ради були відсутні правові підстави для прийняття пункту 9.1 додатку 1 до рішення 45 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 23.06.2010р. №151/10 в частині переведення земельної ділянки загальною площею 0,3886га по вул. Динамівській, 1 з земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення земель житлової та громадської забудови до земель житлової та громадської забудови та пункту 9.2. додатку 1 до рішення 45 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 23.06.2010р. №151/10, яким надано ОК "ЖБК "Сапсан" у власність земельну ділянку, за рахунок земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,3886 га для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови, з урахуванням знесення нежитлової будівлі літ "А-5" по вул. Динамівській, 1 та відповідно вважає обґрунтованими і правомірними позовні вимоги Військового прокурора Харківського гарнізону в частині визнання недійсним пунктів 9.1., 9.2. рішення Харківської міської ради від 23.06.2010р. №151/10.

В силу приписів статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Пунктом 2.3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" роз`яснено, що державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій. У спорах, пов`язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування. Разом з тим господарським судам слід враховувати, що право, посвідчене державними актами, є похідним від відповідного рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи в користування, а тому, з огляду на приписи частини першої статті 16 Цивільного кодексу України та статті 152 Земельного кодексу України, захист прав осіб на земельні ділянки не може здійснюватися лише шляхом визнання відповідного державного акта недійсним, якщо рішення, на підставі якого видано цей державний акт, не визнано недійсним у встановленому порядку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (стаття 155 Земельного кодексу України).

Аналіз наведених норм дає підстави для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення Харківської міської ради від 23.06.2010р. №151/10.

Такої правової позиції дотримується Верховний суд України у постанові від 26.09.2016р. у справі №6-30цс12.
Враховуючи вищенаведене та встановлення судом апеляційної інстанції обставин відсутності в Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельному кооперативу "Сапсан" на момент прийняття рішення Харківської міської ради від 23.12.2009 року № 324/09 права на отримання спірної земельної ділянки у власність, порушення у зв`язку із такою передачею прав та охоронюваних законом інтересів держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харкова, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованими і правомірними позовні вимоги Військового прокурора Харківського гарнізону в частині визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЯ №206699 від 07.10.2010р., розташовану у місті Харкові по вул. Динамівській, 1 , з кадастровим номером :07:002:0023 та зобов`язання Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив Сапсан повернути державі в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків шляхом складання акту прийому - передачі земельну ділянку пл. 0,3886 га по вул. Динамівська, 1, кадастровий номер :07:002:0023.

Як вбачається із матеріалів справи, 1-им відповідачем - Харківською міською радою було заявлено клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності (т.1 а.с.186-194).

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

У відповідності до пункту 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 року Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів, за змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосовувати наслідки спливу позовної давності, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин 3,4 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушено, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатись до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права.

При цьому норма частини першої статті 261 Цивільного кодексу України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

За приписами частинами 1, 2, 4 статті 29 Господарського процесуального кодексу України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який бере участь у справі, несе обов`язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що норми закону встановлені частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України про початок перебігу позовної давності, встановлені для особи, права або інтереси якої порушено, поширюються і на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний суд України у постановах від 27.05.2014р. у справі №3-23гс14 та від 23.12.2014р. у справі №916/2414/13, від 29.10.2014р. у справі №6-152цс14 та від 01.07.2015р. у справі №6-178цс15.
Як зазначає в позовній заяві військовий прокурор Харківського гарнізону, про оскаржуване рішення Харківської міської ради №151/10 від 23.06.2010р., державний акт на право власності на спірну земельну ділянку серії ЯЯ №206699 від 07.10.2010р. та їх точні реквізити йому стало відомо лише на початку 2016р. в ході здійснення заходів представницького характеру по захисту інтересів держави в особі позивачів у сфері земельних відносин з відповідей Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області від 01.02.2016р. (т.1 а.с.127), 18.02.2016р. (т.1 а.с.128) та архівного відділу Харківської міської ради від 23.02.2016р.(т.1 а.с.131).

Колегія суддів також зауважує, що відповідно до наказу Генерального прокурора України "Про особливості діяльності прокуратур з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері" від 12.07.2012р. №12гн, відповідачі не були суб`єктами, піднаглядними органам військової прокуратури України, що додатково унеможливлювало своєчасне виявлення, опротестування та оскарження спірного рішення та державного акту на право власності на земельну ділянку військовим прокурором.

Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів у розумінні статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, на підтвердження того, що Міністерству Оборони України та Квартирно-експлуатаційному відділу міста Харкова було відомо про порушення їх прав до звернення військового прокурора Харківського гарнізону з відповідним позовом до місцевого господарського суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що військовим прокурором Харківського гарнізону у даній справі не було пропущено строки позовної давності для звернення з відповідним позовом та відмовляє в задоволенні заяви 1-го відповідача - Харківської міської ради про застосування строків позовної давності.

Оскільки місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Міністерства оборони України підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Харківської області від 30.06.2016р. у справі №922/1424/16 підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд апеляційної інстанції керується положеннями статті 49 Господарського процесуального кодексу України та покладає судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги на відповідачів, з вини яких спір доведено до суду.

Судовий збір за подання позовної заяви було сплачено Харківським національним університетом Повітряних Сил ім. І. Кожедуба, отже відповідно відповідачами має бути відшкодовано судові витрати за подання позовної заяви на користь Харківського національного університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба.

Судовий збір за подання апеляційної скарги було сплачено Міністерством оборони України, отже відповідно відповідачами має бути відшкодовано судові витрати за подання апеляційної скарги на користь Міністерства оборони України.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. 3 ч. 1 ст. 104, ст. 105, Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 30.06.2016р. у справі №922/1424/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним пункти 9.1.,9.2. додатку 1 до Рішення 45 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об`єктів містобудування" від 23.06.2010р. №151/10, якими було переведено земельну ділянку загальною площею 0,3886га по вул. Динамівській, 1 з земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, земель житлової та громадської забудови до земель комунальної житлової та громадської забудови та надано Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив" Сапсан" у власність земельну ділянку за рахунок земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,3886га для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови, з урахуванням знесення нежитлової будівлі літ "А-5" по вул. Динамівській, 1.

Визнати недійсним виданий Обслуговуючому кооперативу "Житлово-будівельний кооператив" Сапсан" державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :07:002:0023 серії ЯЯ №206699 від 07.10.2010р.

Зобов`язати Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив" Сапсан" повернути державі в особі квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків шляхом складання акту прийому - передачі земельну ділянку пл. 0,3886 га по вул. Динамівська, 1, м.Харків кадастровий номер :07:002:0023.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив" Сапсан" (61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, 1, ) на користь Харківського національного університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба (61023, м. Харків, вул. Сумська, 77/79, ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 067,00грн.

Стягнути з Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, код ЄДРПОУ 04059243) на користь Харківського національного університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба (61023, м. Харків, вул. Сумська, 77/79, ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 067,00грн.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив" Сапсан" (61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, 1, ) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр.Повітрофлотський, 6, ) судовий збір у розмірі 2273,70грн. за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, код ЄДРПОУ 04059243) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6, ) судовий збір у розмірі 2 273,70грн. за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні судові накази.

Повний текст постанови складено 10 "жовтня" 2016р. (08,09 "жовтня" 2016р. вихідні дні).

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Плахов О.В.

Суддя Шутенко І.А.