ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 жовтня 2016 р. Справа № 903/656/16

за позовом публічного акціонерного товариства Волиньобленерго в особі Володимир - Волинської філії

до відповідача: квартино експлуатаційний відділ міста Володимир Волинський, м. Володимир Волинський

про стягнення 125 251,65 грн.

Суддя Шум М. С.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №13/18-186 від 03.06.2016р.

від відповідача: н/з.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст.22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторони.

Суть спору: публічне акціонерне товариство Волиньобленерго в особі Володимир - Волинської філії звернулося з позовом до квартино експлуатаційного відділу міста Володимир Волинський, м. Володимир Волинський про стягнення 125 251,65 грн. з них 123 746,63 грн. - пені, 310,74 грн. - 3% річних та 1 194,28 грн. інфляційних.

Ухвалою суду від 14.09.2016р. порушено провадження та призначено справу до розгляду на 11.10.2016р.

В судовому засіданні 11.10.2016р. представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач вимоги ухвали суду від 14.09.2016р. не виконав, пояснень не подав, повноважного представника в судове засідання не направив, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 23.09.2016р. за №778.

Згідно витягу з ЄДР адреса відповідача м. Володимир - Волинський, вул. Академіка Глушкова, 1, куди і надсилалась ухвала суду.

Згідно з ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами (постанова пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. №18 із наступними змінами та доповненнями).

Неподання або несвоєчасне подання доказів з неповажних причин, спрямоване на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, враховуючи те, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, господарський суд, заслухавши пояснення представника позивача, визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, -

встановив:

5 листопада 2013 року між Володимир - Волинською філією ПАТ Волиньобленерго, правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «Волиньобленерго» та Квартино експлуатаційним відділом міста Володимир Волинський (далі - споживач) було укладено договір №521-0047 про постачання електроенергії (далі договір), згідно з умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі відповідно до умов цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами (п. 1. договору).

Згідно п. 2.2.3 договору споживач зобовязується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатками №2 Порядок розрахунків та №3 Порядок зняття показів засобів обліку електричної енергії.

Згідно п. 8.1 договору оплата електроенергії та інших платежів здійснюється споживачем самостійно шляхом перерахування коштів на відповідні розрахункові рахунки постачальника електроенергії в терміни, визначені додатком №2 Порядок розрахунків.

Остаточний розрахунок за всіма платежами - протягом трьох операційних (банківських) днів з дня отримання рахунків.

На виконання умов договору №521-0047 від 05.11.2013р. про постачання електричної енергії позивач поставив відповідачу електричну енергію, що підтверджується рахунками за електроенергію(а.с. 25-35), а відповідач оплату за спожиту електричну енергію проводив з порушенням строків, визначених договором, що підтверджується долученими до матеріалів справи банківськими виписками (а. с. 36-98).

Згідно п. 4.2.1. договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.2.3.-2.2.4. цього договору, з порушенням термінів, визначеним додатком №2 Порядок розрахунків, споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст. 193 ГК України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно із ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Нараховані позивачем 123 746,63грн. пені за період з 05.08.2015р. по 23.06.2016р. , підставні та підлягають до стягнення в силу п. 4.2.1 договору.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

З огляду на порушення відповідачем строку оплати електроенергії, встановленого п. 8.5. договору, до стягнення з відповідача підлягає нараховані позивачем 310,74 грн. 3% - річних та 1 194,28 грн. інфляційних.

При цьому судом було застосовано розрахунки пені, інфляційних втрат та 3% річних, здійснені за допомогою встановленої в господарському суді системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга Закон".

В силу ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що предявляються до доказів, визначені ст. 34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявні в матеріалах справи документи, господарський суд, оцінюючи докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку про те, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 1878,77 грн. відповідно до ст. 49 ГПК України слід віднести на нього.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з квартирно експлуатаційного відділу міста Володимир Волинський, (м. Володимир Волинський, вул. Академіка Глушкова 1, код 07516184) на користь публічного акціонерного товариства "Волиньобленерго" Володимир - Волинської філії (44700, м. Володимир - Волинський, вул. Цинкаловського, 26 код 00131512) 125 251,65 грн., з яких: 123 746,63 пені, 310,74 грн. - 3% річних, 1 194,28 грн. інфляційних та 1878,77грн. витрат по сплаті судового збору.

Повний текст рішення складено

17.10.2016

Суддя М. С. Шум