ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2016 р. Справа № 914/1297/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Кузь В.Л.

суддів Бойко С.М.

Малех І.Б.

При секретарі судового засідання Петрик К.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги від 12.07.2016 ОСОБА_2, с.Груд, Житомирська область

на рішення Господарського суду Львівської області від 29.06.2016

у справі № 914/1297/16

за позовом: ОСОБА_2, с.Груд, Житомирська область;

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства Холдингова компанія "ЕКО-ДІМ", м.Львів

до відповідача-2: ОСОБА_3, м. Львів

до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "АМЕТРИН ", м.Львів

про: визнання правочину та рішення загальних зборів товариства недійсними.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_4 - представник

від відповідача -1 - ОСОБА_5 - представник.

від відповідачів 2,3 - не з'явилися;

Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.06.2016 у справі № 914/1297/16 (суддя Мазовіта А.Б.) в позові відмовлено.

Позивач не погодився з даним рішенням суду, просить переглянути його в порядку апеляційного провадження, скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не було враховано наступне:

- недотримання встановленої п. 5.4. статуту ТОВ «Аметрин» заборони відступлення частки третім особам може бути підставою для визнання договору про відступлення, купівлю-продаж або інше відчуження частки третій особі недійсним;

- оспорюваний правочин щодо відступлення частки третій особі впливає на обсяг та обов'язків учасника, оскільки позивач мав можливість на тих ж умовах безкоштовно отримати частину майна на свою користь, позивач виявив готовність і на даний час готовий оплатити номінальну вартість частки ОСОБА_3 у статутному фонді ТОВ «Аметрин» в розмірі 121 582,80 грн., а введення у склад учасників третіх осіб без попередньої згоди інших учасників порушує принцип добросовісності учасників, оскільки при вчинені таких дій ігнорується думка інших учасників;

- під час проведення загальних зборів учасників ТОВ «Аметрин», результати яких оформлені протоколом № 3/2016, з усіх винесених питань учасник товариства ОСОБА_2 проголосував проти.

Окрім цього, скаржник вказує НА те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу 29.06.2016, не пересвідчився чи позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи, так як ні позивач, ні уповноважений представник в період з 15.06.2016 на 29.06.2016 не отримували жодних документів про відкладення розгляду справи.

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 914/91297/16 розподілено до розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Кузь В.Л., суддя Желік М.Б. та суддя Бойко С.М.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 22.07.2016 розгляд апеляційної скарги призначено на 15.08.2016.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду № 485 від 12.08.2016 у зв'язку з відпусткою судді Желіка М.Б. зобов'язано провести автоматичну заміну складу колегії суддів у справі № 914/1297/16.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.08.2016 у зв'язку з відпусткою судді Желіка М.Б. у склад колегії суддів для розгляду справи № 914/1297/16 введено замість судді Желіка М.Б.- суддю Малех І.Б.

Відповідач-1 подав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд оскаржуване рішення залишити без з мін, а апеляційну скаргу без задоволення з підстав правомірності та обґрунтованості рішення суду.

Присутнім представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України, заяв про відвід суддів не надходило.

Присутні представники сторін навели у судовому засіданні свої доводи та заперечення з приводу поданої апеляційної скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК України у судовому засіданні 29.09.2016 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Львівської області від 29.06.2016 у справі № 914/1297/16 - відсутні, з огляду на наступне:

Відповідно до статуту ТОВ «Аметрин» (ідентифікаційний код 39677358) в редакції, затвердженій рішенням загальних зборів учасників від 26.02.2015 (протокол №1/2015) із змінами, затвердженими рішенням загальних зборів учасників від 12.03.2015 р. (протокол №2/2015), учасниками товариства є ОСОБА_3 із часткою у статутному капіталі товариства 90%, що становить у грошовому виразі 121 582 грн. 80 коп. та ОСОБА_2 із часткою у статутному капіталі товариства 10 %, що становить у грошовому виразі 13 509 грн. 20 коп.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 24.03.2016 між ОСОБА_3 (дарувальник) та ПАТ Холдингова компанія «ЕКО-ДІМ» (набувач) було укладено договір дарування частки у статутному капіталі ТОВ «Аметрин», за умовами якого дарувальник дарує (безоплатно передає у власність) набувачу, а набувач приймає в дар (приймає у власність) частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Аметрин» у розмірі 121 582 грн. 80 коп., що становить 90% статутного капіталу товариства.

04.05.2016 відбулися оспорені загальні збори Товариства з обмеженою відповідальністю «Аметрин», на яких були присутні учасник ОСОБА_3 , який володіє 90 % голосів та ОСОБА_2, який володіє 10 % голосів, з наступним порядком денним:

1) Обрання голови та секретаря зборів;

2) Про розгляд та затвердження результатів діяльності Товариства у 2015 році;

3) Про порядок розподілу прибутку (визначення порядку відшкодування збитків), що виникли за наслідками діяльності Товариства в 2015 році;

4)Про розгляд заяви директора Товариства ОСОБА_3 про його звільнення;

5)Про призначення нового директора Товариства;

6)Про затвердження умов праці посадових осіб Товариства;

7)Про розгляд та затвердження планів діяльності Товариства у 2016 році;

8)Про розгляд заяви засновника Товариства ОСОБА_3 про його вихід зі складу учасників Товариства;

9)Про вступ до складу учасників Товариства ПАТ Холдингова компанія «ЕКО-ДІМ»на підставі договору дарування частки у статутному капіталі Товариства;

10)Про затвердження розмірів вкладів учасників Товариства;

11)Про перехід Товариства на діяльність на підставі модельного статуту;

12)Про зміну місцезнаходження Товариства ;

13)Про особу, що уповноважується Товариством на здійснення дій щодо державної реєстрації рішень, що були прийняті.

Позивачем не ставилися вимоги про внесення змін чи доповнень до даного порядку денного. Про дату проведення та порядок денний даних зборів позивач був повідомлений, що ним і не заперечується.

За наслідками розгляду усіх питань були прийняті рішення, зокрема, по восьмому та дев'ятому пунктах порядку деннього були прийняті рішення про вихід зі складу засновників Товариства ОСОБА_3 відповідно до поданої ним заяви від 24.03.2016, про вступ ПАТ Холдингова компанія «ЕКО-ДІМ» до складу учасників ТОВ «Аметрин» на підставі укладеного договору дарування частки у статутному капіталі від 24.03.2016 та відображено наступний порядок розподілу голосів по цих двох питаннях: "за" - 90% голосів, "проти" - 10% голосів, "утрималось" - 0% голосів.

Вказані рішення оформлені протоколом № 3/2016 від 04.05.2016, який підписаний головою загальних зборів - ОСОБА_3 та секретарем загальних зборів ОСОБА_5

Звертаючись з позовом у даній справі, ОСОБА_2 свої вимоги обґрунтовував тим, що договір дарування від 24.03.2016, за яким учасник ТОВ «Аметрин» ОСОБА_3 подарував належну йому частку у розмірі 90% ПАТ Холдингова компанія «ЕКО-ДІМ», укладено навмисно, з метою приховування фактичних відносин купівлі-продажу. Укладення договору дарування зумовлене тим, щоб позивач, як учасник товариства, не скористався переважним правом придбання частки у статутному капіталі товариства, яка належала ОСОБА_3 Окрім того, позивач вважає, що ОСОБА_3 не мав права здійснювати відчуження своєї частки третім особам без згоди інших учасників товариства, оскільки таке обмеження передбачено статутом ТОВ «Аметрин». З огляду на викладене, позивач просить суд визнати недійсним договір дарування частки у статутному капіталі ТОВ «Аметрин», укладений 24.03.2016 між ОСОБА_3 та ПАТ Ходинговою компанією «ЕКО-ДІМ» та визнати недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Аметрин», яке оформлене протоколом №3/2006 від 04.05.2016.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Львівський апеляційний господарський суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду га наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 3 ЦК України встановлено, що засадами цивільного законодавства є свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, визнання правочину недійсним.

Відповідно до ст. 207 ГК України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частиною 6 ст. 203 ЦК України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У відповідності до ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

У п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що за удаваним правочином (стаття 235 ЦК) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин.

Як правильно встановлено судом першої інстанції позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів щодо здійснення сторонами спірного договору дарування грошових розрахунків чи в інший спосіб здійснити оплату за цим договором, тобто укладення його з метою приховання правочину купівлі-продажу, про що вказує позивач.

Посилання позивача про те, що йому відомо про обставину, що оплатності передачі за оспорюваним договором дарування відповідачу-1 частки в статутному капіталі ТОВ «Аметрин» не підтверджені жодними письмовими доказами, а тому не можуть бути оцінені судом під час вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Закону України «Про господарські товариства» учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства (ч. 2 ст. 53 Закону України «Про господарські товариства»).

Частина 3 статті 53 Закону України «Про господарські товариства» передбачає, що учасники товариства з обмеженою відповідальністю користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права.

Аналогічні положення закріплені частиною 2 статті 147 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право відчужити особам, які не належать до учасників цього товариства (третім особам), свою частку у статутному капіталі цього товариства або її частину у спосіб відмінний від купівлі-продажу, якщо статут цього товариства не містить прямої заборони на будь-яке відчуження учасником товариства його частки у статутному капіталі.

В пункті 4.6. постанови пленум Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» зазначено, що частина друга статті 147 ЦК України та частина друга статті 53 Закону України «Про господарські товариства» надає можливість передбачити в статуті товариства заборону на відчуження частки третім особам. Недотримання встановленої статутом заборони відступлення частки третім особам може бути підставою для визнання договору про відступлення, купівлю-продаж або інше відчуження частки третій особі недійсним. Будь-які інші способи обмеження права учасника на відчуження частки в статутному капіталі ТОВ, передбачені статутом, зокрема необхідність згоди інших учасників або товариства, не відповідають закону, а тому під час вирішення спору судом до уваги не беруться.

У п. 4.10. вищевказаної постанови зазначено, що учасник ТОВ має право на відчуження частки (її частини) у статутному капіталі третім особам за умови дотримання переважного права інших учасників товариства на придбання цієї частки. Оскільки у абзаці другому частини другої статті 147 ЦК України йдеться про переважне право на купівлю частки (її частини), переважне право не поширюється на відносини спадкування, правонаступництва, дарування, іншого безоплатного відчуження частки у статутному капіталі ТОВ або ТДВ, а також обмін цієї частки (її частини) на інше індивідуально визначене майно.

При цьому, судова колегія зазначає, що норми ст. 147 ЦК України та ст. 53 Закону України «Про господарські товариства» стосуються переважного права одного з учасників товариства на купівлю-продаж частки в статутному капіталі, а не на відступлення частки шляхом дарування.

Згідно з частиною четвертою статті 362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред'явити до суду позов про переведення на нього прав та обов'язків покупця. Наведена норма застосовується за аналогією до випадків порушення переважного права учасника ТОВ (ТДВ) на купівлю частки у статутному капіталі. При цьому судам слід мати на увазі, що ця норма застосовується до відповідних позовів учасників товариства лише з обмеженнями, передбаченими нею.

Відповідно до п. 5.4. статуту ТОВ «Аметрин» в редакції, затвердженій рішенням загальних зборів учасників від 26.02.2015 (протокол №1/2015) із змінами, затвердженими рішенням загальних зборів учасників від 12.03.2015 (протокол №2/2015), учасник товариства може за згодою решти учасників відступити свою частку (її частину) одному або декільком учасникам товариства, а також третім особам. Учасники товариства користуються переважним правом придбання частки (її частини) учасника, що її відступає, пропорційно їх часткам у статутному капіталі товариства або в іншому порядку за згодою (домовленістю) між учасниками. Передача частки (її частини) третім особам можлива лише після внесення вкладу учасником, що передає її, в повному обсязі. При передачі частки (її частини) третій особі відбувається одночасний перехід до неї всіх прав і обов'язків, які належали учаснику, що передав цю частку (її частину).

Статутом даного товариства не заборонена передача як така частки в статутному капіталі його учасника іншим особам.

Відповідно до цього, відсутні підстави визнавати оспорюваний договір дарування недійсним, що місцевим господарським судом встановлено цілком правомірно згідно з положеннями статуту ТОВ «Аметрин» та нормами чинного законодавства.

Також, судова колегія зазначає, що оспорюваний договір дарування від 24.03.2016 укладений між ОСОБА_3 та відповідачем-1, а не ОСОБА_6, як зазначено позивачем в прохальній частині позовної заяви.

Стосовно доводів скаржника про скасування судового рішення про відмову в позові в частині визнання недійсними рішення загальних зборів.

Згідно з ч. 5 ст. 98 ЦК України рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Відповідно до положень ч.ч. 2,3 ст. 59 Закону України «Про господарські товариства» при вирішенні питань порядку денного загальних зборів рішення вважається прийнятим,якщо за нього проголосує більшість, а з питань внесення змін до статуту товариства, в тому числі щодо зміни розміру його статутного капіталу рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості учасників товариства.

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону як при скликанні так і при проведенні загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства з огляду на безпосередню вказівку закону є прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення зборів та прийняття рішень, а також недотримання передбаченої законом процедури скликання і проведення зборів, що призвело до порушення прав та законних інтересів його учасників (постанова Верховного Суду України від 09.12.2014 у справі № 3-187гс14).

Враховуючи, що положеннями статуту ТОВ «Аметрин» не передбачено заборони учаснику (засновнику) відчужувати свою частку в статутному капіталі третім особам, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження оплатності відчуження частки ОСОБА_3 в статутному капіталі ТОВ «Аметрин» на користь відповідача-1 за договором дарування, з врахуванням того, що позивач не навів інших підстав, передбачених чинним законодавством України для визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Аметрин» в цілому, зокрема, щодо порядку скликання зборів та їх проведення (позивач був повідомлений про дату та порядок денний зборів, його представник приймав участь у голосуванні по питаннях порядку денного, кворум на зборах був забезпечений - приймали участь учасники зі 100 % голосів), суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання недійсними загальних зборів учасників ТОВ «Аметрин» в цілому, оформлених протоколом № 3/2006 від 04.05.2016, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо доводів скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального справа, судова колегія зазначає, що відповідно до матеріалів справи розгляд справи в суді першої інстанції за участі представників позивача та відповідача-1 був відкладений на 15.06.2016, проте 15.06.2016 позивач участі свого уповноваженого представника в судове засіданні не забезпечив та про причини неявки суд не повідомив.

Разом з цим, Львівський апеляційний господарський суд зазначає, що відповідно до ст. ст. 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" (який набрав чинності з 01.06.2006 року) кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень, в тому числі усіх ухвал суду, на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Причому, згідно зі ст. 11 цього Закону, не пізніше 01.06.2006 року забезпечено постійне внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень електронних копій судових рішень Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, апеляційних та місцевих адміністративних судів, апеляційних та місцевих господарських судів, апеляційних загальних судів, а внесення судових рішень місцевих загальних судів - не пізніше 1 січня 2007 року.

Таким чином, позивач мав можливість отримати інформацію про наступне після 15.06.2016 судове засідання. Окрім цього, Львівським апеляційним господарським судом встановлено, що ухвалу суду від 15.06.2016 про відкладення розгляду справи на 29.06.2016 було направлено сторонам 21.06.2016, що підтверджено повідомленням про вручення.

За таких обставин, розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, Львівський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду.

Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку відповідно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та відповідно до ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу від 12.07.2016 ОСОБА_2, с.Груд, Житомирська область залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Львівської області від 29.06.2016 у справі № 914/1297/16 залишити без змін.

3.Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 03.10.2016

Головуючий суддя Кузь В.Л.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Малех І.Б.