Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "13" жовтня 2016 р. Справа № 906/819/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Давидюка В.К.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - дов. №8485 від 01.03.16р.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" (м. Львів)

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (м. Малин, Житомирська область)

про стягнення 20425,85 грн.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 20425,85 грн. заборгованості за договором про надання овердрафту №244/03/15 від 31.03.15р., з яких 19632,88 грн. - сума основного боргу, 786,91 грн. - пеня за прострочення кредиту, 5,77 грн. - пеня по прострочених відсотках та 0,29 грн. - пеня по комісії за адміністрування кредиту.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Просив суд задовольнити позов.

Відповідач в засідання суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно і належним чином, про що свідчить підпис відповідача на поштовому повідомленні про вручення ухвали суду.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст. 75 ГПК України.

Суд дослідив в судовому засіданні документи, а саме: договір про надання овердрафту №244/03/15 від 31.03.15р., розрахунки суми боргу, банківські виписки, меморіальний ордер, вимогу, довідки, витяги з ЄДР та інші.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

31.03.15р. сторонами був укладений договір про надання овердрафту №244/03/15 (а.с.11-16), відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати у власність відповідачу (позичальнику) грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов'язався повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним (п.1 договору).

Максимальний ліміт заборгованості по овердрафту становить 20000,00 грн. (п. 2.1 договору).

Відповідно п. 2.2. договору, процентна ставка становить 34 % річних.

Згідно з п. 2.2.1. договору, в разі невиконання вимог, передбачених у п. 2.5.1. цього договору, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється з розрахунку на 2,0% (два процентних пункти) вище діючої, починаючи з 1-го числа наступного місяця після місяця, в якому було не дотримано цієї умови.

За надання овердрафту позичальник сплачує Банку комісії визначені п.2.3 договору (п. 3.1 договору).

Пунктом 3.2. договору сторони визначили, що проценти за користування овердрафтом нараховуються щоденно на суму заборгованості по овердрафту за методом "факт/360" (фактична кількість днів у місяці, але умовно, 360 днів у році), за ставкою, вказаною у п.2.2. цього договору з урахуванням строку користування овердрафтом з моменту надання овердрафту.

У відповідності до п.2.9 договору, датою надання овердрафту вважається дата виникнення на поточному рахунку позичальника дебетового сальдо (проведення платежів понад залишок коштів на поточному рахунку).

Дата остаточного повернення овердрафту 30.03.2016р. (п.2.4 договору).

На виконання умов даного договору позивач надав відповідачу овердрафт, що підтверджується банківською випискою про рух коштів по рахунку відповідача за період з 31.03.15р. по 11.08.16р. (а.с. 19-32).

Пунктом 4.1 договору сторони визначили, що позичальник зобов'язаний повернути банку овердрафт у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього

Проте, відповідач свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків і комісії в повному обсязі не виконав.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

11.07.16р. позивач направив відповідачеві повідомлення-вимогу про сплату боргу №08/07/16-264 від 08.07.16р. (а.с.35-36).

Відповідач відповіді на зазначену вимогу не надав, суму боргу не сплатив.

Таким чином, станом на день звернення з позовом до суду та на день розгляду справи в суді за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем в сумі 19632,88 грн., яку останній і просить суд стягнути в позовній заяві.

Суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині, з огляду на наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі договору про надання овердрафту №244/03/15 від 31.03.15р.

Частиною 1 ст.193 ГК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Такі ж положення містить ст.526 ЦК України.

Згідно ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання.

Як передбачено частиною 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач не виконав передбаченого договором зобов'язання щодо повернення кредиту в повному обсязі та у встановлений договором строк.

Тому, з врахуванням наведеного вище, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 19632,88 грн. основного боргу суд вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 786,91 грн. пені за прострочення кредиту, 5,77 грн. пені по прострочених відсотках та 0,29 грн. пені по комісії за адміністрування кредиту.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610, п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, що включає його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені).

Згідно п.2.6 договору, пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором становить 0,03% за кожен день прострочки від простроченої / несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період прострочки, за весь час прострочки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч.1 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Перевіривши розрахунки вказаних зобов'язань, суд вважає, що пеня нарахована правильно та відповідно до вимог чинного законодавства і підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати боргу суду не надав, в судове засідання не з'явився.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, 11601, Житомирська область, м. Малин, вул. Винниченка, 73, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк", 79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78,

- 19632,88 грн. - основного боргу;

- 786,91 грн. - пені за прострочення кредиту;

- 5,77 грн. - пені по прострочених відсотках;

- 0,29 грн. - пені по комісії за адміністрування кредиту;

- 1378,00 грн. - витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 18/10/16/

Суддя Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу (рек. з пов. про вручення)