ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 р. Справа № 909/773/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводі С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області, вул. А. Сахарова, 23 А, м. Івано-Франківськ, 76014,

до відповідача: Косівського районного підприємства "Райагроліс", вул. Незалежності, 48 б, с. Смодна, Косівський район, Івано-Франківська область, 78607,

про стягнення шкоди заподіяної державі внаслідок порушення норм лісового законодавства в сумі 27 947,73 грн.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - завідувач юридичного сектору, (доручення № 02-19/2102 від 29.12.2015 року; посвідчення серія ІФ № 043 від 01.03.2016 року)

від відповідача: ОСОБА_2 - представник, (доручення № 270 від 10.10.2016 року; паспорт серія КР № 431294 від 02.03.1999 року)

встановив: Державна екологічна інспекція в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулась до господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Косівського районного підприємства "Райагроліс" (далі - відповідач) про стягнення шкоди заподіяної державі внаслідок порушення норм лісового законодавства в сумі 27 947 грн.73 коп.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що згідно акту Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів від 11.12.2015 виявлено незаконну рубку 21 сухостійного дерева породи «ялина» діаметром пня - 37, 20, 30, 31, 22, 38, 22, 21, 20, 34, 35, 42, 28, 36, 32, 41, 33, 41, 16,43 см., в обсязі 12, 47 м. куб. у кварталі № 33 діл.56-57 Яворівського лісництва Косівського РП "Райагроліс", чим спричинено істотну шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 30 724 грн. 30 коп., з яких відповідач відшкодував частково, зокрема в сумі 2 776 грн. 57 коп., однак частина (2 7947 грн. 73 коп.) залишилась не відшкодованою.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві та просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав зазначених у письмовому відзиві на позовну заяву (вх. № 14047/16 від 11.10.2016 року). Свої заперечення мотивує тим, що позивачем не доведено, тобто у матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували, що лісгосп, як відповідач по справі, є суб"єктом цивільно-правової відповідальності і може бути притягнутим до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди. При цьому зазначає, що відповідно до п.1 ст.105 Лісового кодексу України за порушення лісового законодавства дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону несуть особи винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, вина яких встановлена в законному порядку.

Розглянувши документи і матеріали, подані позивачем та витребувані судом, заслухавши пояснення представників сторін дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 43 ГПК України, з"ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, із врахуванням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

11 грудня 2015 року Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області здійснено планову перевірку Косівського РП "Райагроліс", за результатами якої виявлено правопорушення останнього заподіяних внаслідок незаконної рубки, пошкодження дерев до ступення припинення та неприпинення росту та не очистки лісосіки та складено Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів.

21 грудня 2015 року Державною екологічною інспекція в Івано-Франківській області надіслано відповідачу по справі претензію №62/15 про сплату збитків за порушення норм лісового господарства.

Листом №21 від 26.01.2016 року Косівське РП "Райагроліс" добровільно відшкодувало шкоду в сумі 2 776 грн.57 коп.

За результатами перевірки посадову особу відповідача майстра лісу Косівського лісництва ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбаченого ст. 64 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в народному господарстві в даний період, зокрема, ліс та інша рослинність.

Як встановлено судом, на території лісового фонду Яворівського лісництва у кварталі 33 Косівського РП "Райагроліс" невстановленними особами вчинено самовільну рубку лісу, а саме 21 сухостійного дерев породи «ялина» діаметром пня - 37, 20, 30, 31, 22, 38, 22, 21, 20, 34, 35, 42, 28, 36, 32, 41, 33, 41, 16,43 см., в обсязі 12, 47 м. куб. За результатами проведеної перевірки складено акт, в якому встановлено, що у звязку із самовільною рубкою лісу завдано шкоду в сумі 30724,30 грн. з яких непогашеною залишилась шкода в сумі 2 7947,73 грн. Розрахунок завданої шкоди здійснено згідно з таксами для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення та неприпинення росту, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 р. № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Лісового кодексу України, постійні лісокористувачі зобов'язані, зокрема, забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; створювати сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.

Статтею 63 Лісового кодексу України встановлено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Відповідно до п. 5 ст. 64 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов'язані, зокрема, здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

Згідно статті 105 Лісового кодексу України, особи, винні у порушенні лісового законодавства, зокрема у: незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, порушенні порядку заготівлі та вивезення деревини, порушенні інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, несуть встановлену законом дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 107 цього Кодексу підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно зі ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законом. Відповідно до ст. 69 цього Закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Слід зазначити, що відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причиновий зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В деліктних правовідносинах на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях або бездіяльності (діях або бездіяльності його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

У вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства у випадках встановлення контролюючими органами при проведенні перевірок дотримання природоохоронного законодавства на підвідомчій лісовому господарству території факту правопорушення, вчиненого невстановленими особами, судам необхідно виходити з того, що обов'язки із: забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень; дотримання правил і норм використання лісових ресурсів; ведення лісового господарства на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснення використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення, відповідно до статті 19 Лісового кодексу України, покладено на постійних лісокористувачів (пункт 6.1.2. роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001р. № 02-5/744 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища").

Згідно ст. ст. 86, 89, 90 Лісового кодексу України організація і забезпечення охорони і захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

З посиланнями відповідача про те, що постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 р. № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» не передбачено відповідальності постійних лісокористувачів за незабезпечення збереження лісів і лісових насаджень, суд не погоджується, оскільки відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Факт незаконної порубки дерев, внаслідок чого лісу завдано шкоду, підтверджено складеним за наслідками перевірки актом від 11.12.15, які є чинними на час вирішення спору та підписані представником відповідача без жодних зауважень.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а також і постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні та не перешкоджанні їх працівниками незаконному вирубуванню лісових насаджень (пошкодженню дерев) внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обов'язків. Тобто проявом їх протиправної бездіяльності є незабезпечення працівниками постійних лісокористувачів охорони і захисту лісів, внаслідок чого відбувається вирубування дерев (пошкодження дерев) невстановленими особами. Відповідачем як лісокористувачем не забезпечено охорону і збереження закріплених за ним лісів та допущено їх незаконну рубку в кількості 21 дерева породи «ялиця» та «смерека», в обсязі 158, 62 м. куб., крім того відповідачем не надано суду жодних доказів вчинення ним дій щодо збереження та охорони лісів та недопущення самовільної рубки лісу, а відтак позовні вимоги є обгрунтовані та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по справі слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 41, 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" , ст. ст. 19, 63, 64, 86, 89, 90, 105, 107 Лісового кодексу України, ст. 1166 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32, 43, 49, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

задовольнити позов Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області до Косівського районного підприємства "Райагроліс" про стягнення шкоди заподіяної державі внаслідок порушення норм лісового законодавства в сумі 27 947 грн.73 коп.

Стягнути з Косівського районного підприємства "Райагроліс" (вул. Незалежності, 48 б, с. Смодна, Косівський район, Івано-Франківська область, 78607, код 13658480) на користь Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області (вул. А. Сахарова, 23 А, м. Івано-Франківськ, 76014, код 37952307) 27 947 грн. 73 коп. (двадцять сім тисяч дев"ятсот сорок сім гривень сімдесят три копійки) шкоди заподіяної державі внаслідок порушення норм лісового законодавства, яку перерахувати у Фонд охорони навколишнього природного середовища с. Снідавка Косівського району:р/р 0293, отримувач: УК у Косівському районі/с. Снідавка/24062100, Код , Банк отримувача: ГУК в Івано-Франківській області, МФО 836014.

Стягнути з Косівського районного підприємства "Райагроліс" (вул. Незалежності, 48 б, с. Смодна, Косівський район, Івано-Франківська область, 78607, код 13658480) на користь Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області (вул. А. Сахарова, 23 А, м. Івано-Франківськ, 76014, код 37952307) 1378 грн.00 коп. (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.10.16

Суддя Фанда О. М.