номер провадження справи 18/34/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2016 справа № 908/794/16

за позовом Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вулиця 40 років Радянської України, 72-А)

до відповідача-1 комунального підприємства Димитрівський комунгосп (70534, Запорізька область, Оріхівський район, с. Димитрове, вул. Адміністративна, 1)

до відповідача-2 Димитрівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області (70534, Запорізька область, Оріхівський район, селище Зарічне, вулиця Адміністративна, буд. 1)

про стягнення 78527,14 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 1699/12 від 20.05.16, головний спеціаліст-юрисконсульт;

від відповідача-1: ОСОБА_2, довіреність № наказ №3-к від 04.01.12, директор;

від відповідача-2: ОСОБА_3, довіреність № посвідчення № б/н від 09.11.15, голова;

від Управління Держгеокадастру у Пологівському районі Запорізької області: ОСОБА_4, довіреність № б/н від 01.04.16, головний спеціаліст-юрисконсульт;

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.04.2016 р. у справі № 908/794/16 ухвалу господарського суду Запорізької області від 30.03.2016 р. про повернення без розгляду позовної заяви Державної екологічної інспекції у Запорізькій області на підставі ст. 58, п. 5 ст. 63 ГПК України скасовано, позовні матеріали № 908/794/16 повернуті до господарського суду Запорізької області для вирішення питання щодо їх прийняття.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.05.2016 р., враховуючи п. 2.3.43 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, позовні матеріали № 908/794/16 передані судді Носівець В.В.

Ухвалою суду від 12.05.2016 року порушено провадження у справі № 908/794/16 за позовом Державної екологічної інспекції у Запорізькій області до КП Димитрівський комунгосп про стягнення 78527,14 грн., присвоєно справі номер провадження 18/34/16, судове засідання призначене на 09 червня 2016 року. В судовому засіданні оголошувалася перерва до 16.06.2016 р., розгляд справи відкладався на 27.07.2016 р., 26.09.2016 р. Строк вирішення спору продовжувався. До участі у справі залучено відповідача-2 Димитрівську сільську раду Оріхівського району Запорізької області.

За клопотанням представника позивача з 26.09.2016 р. судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг бази даних Діловодство спеціалізованого суду.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 26.09.2016 р.

Позивач підтримав вимоги з підстав, викладених у позові. В обґрунтування вимог вказує, що у період з 21.03.2013 р. по 29.03.2013 р. інспекцією проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства КП «Димитрівський комунгосп», за результатами якої складено акт перевірки. В ході перевірки встановлено факт забруднення земельної ділянки. Спеціалістами здійснено відбір проб ґрунтів на вказаній земельній ділянці. За результатами вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів встановлено наднормативний вміст забруднюючих речовин. Показники вимірювань встановлено Протоколом № 6 вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 29.03.2013 р. Також під час проведення перевірки встановлено факт порушення природоохоронного законодавства, яке полягало в засміченні земельних ресурсів комунально-побутовими та будівельними відходами, які розташовані на відкритому ґрунті на території Димитрівської сільської ради загальною площею 16625,00 кв. м. Вказане є порушення порушенням ст. 35, 45 Закону України «Про охорону земель» та ст. 33 Закону України «Про відходи». Під час перевірки встановлено, що за період з 01.01.2013 р. по 23.01.2013 р. відповідач здійснював забір води з підземного водонасосного горизонту (артезіанської свердловини № 8) без дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням вимог ст. 44, 49 Водного кодексу України. За вказаний період забрано та використано 1772 м.куб. води згідно інформації відповідача. Порушення зафiксованi актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 29.03.2013 року. Відповідно до «Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства», затвердженого Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України № 171 вiд 27.10.l997, розмір шкоди заподіяної державі вiдповiдачем, зумовленої засміченням земельних ресурсів складає 53200 грн., а розмір шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів становить 7 грн. 04 коп. Відповідно до «Методики розрахунку розміру відшкодування збитків заподіяних державі, внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів», затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України № 389 вiд 20.07.2009 р., за період з 01.01.2013 по 23.01.2013 розмір шкоди, заподіяної державі відповідачем, внаслідок забору підземних вод без дозволу на спеціальне водокористування становить 25320 грн. 10 коп. Таким чином, загальний розмір шкоди, спричиненої державі порушенням природоохоронного законодавства відповідачем, складає 78527 грн. 14 коп., яку позивач просить стягнути відповідно до ст. 35 Закону України «Про охорону земель», ст. ст. 167, 211 Земельного кодексу, ст.ст. 44, 49, 49, 110, 111 Водного кодексу України, ст. ст. 47, 69 ГПК України «Про охорону навколишнього середовища».

Відповідач-1 КП «Димитрівський комунгосп» заявлені позовні вимоги не визнав. Згідно пояснень відповідача-1 місце для розміщення твердих побутових відходів виділене та використовувалось Димитрівською птахофабрикою з кінця 70-х років минулого століття на землі, придатній для вирощування сільськогосподарських культур та випасу худоби, місце звалища було обваловане. До 2001 року на дане звалище побутові відходи вивозились трактором комунальної служби птахофабрики. Після ліквідації Димитрівської птахофабрики обєкти комунальної власності передані до Димитрівської сільської ради. У 2001 році передача комунальних обєктів до КП «Димитрівський комунгосп» проведена згідно актів приймання-передачі, без іншої документації, у господарське відання. Земля, на якій розміщені передані обєкти комунальної власності та звалище, в господарське відання комунгоспу не передавалась і в оренду не здавалась. Місцем розташування побутових відходів, що вивозяться від населення, рішенням сільської ради визначена звалище, утворене Димитрівською птахофабрикою.

Відповідач-2 - Димитрівська сільська рада - письмовий відзив на позов не надав суду, заявлені позовні вимоги не визнав. В обґрунтування заперечень представник пояснив, що Димитрівська сільська рада не має визначеного у передбаченому законом порядку місця для вивезення та утилізації побутових відходів населення, використовує з цією метою як попереднє місце вивозу побутових відходів звалище Димитрівської птахофабрики з кінця 70-х років 20 століття. Невивезення побутових відходів тягне за собою інші негативні наслідки, що також карається діючим законодавством.

Ухвалою суду від 23.08.2016 р. в судове засідання викликався представник Управління Держгеокадастру у Пологівському районі для надання пояснень та/або документальної інформації щодо власника або землекористувача земельної ділянки на території Димитрівської сільської ради, на яку вивозяться відходи від населення сел. Димитрове, про цільове призначення (категорію) земельної ділянки, про індивідуальні ідентифікуючи ознаки земельної ділянки (кадастровий номер, місце розташування, розпорядник, час розмежування тощо).

В судовому засіданні 26.09.2016 р. представник Управління Держгеокадастру у Пологівському районі пояснив, що земельна ділянка, на яку вивозилися відходи від населення сел. Димитрове комунальним підприємством «Димитрівський комунгосп», згідно схеми відноситься до земель сільськогосподарського призначення колишньої колективної власності ВАТ «Димитрівське» як не витребувані (неоформлені) земельні ділянки (паї) та є власністю членів колишнього ВАТ «Димитрівське».

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив:

Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Комунальним підприємством «Димитрівський комунгосп». За результатами перевірки складено Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 21.03.2013 29.03.2013 р. Пiд час проведення перевiрки, встановлено, що на підприємстві в період з 01.01.2013 р. по 23.01.2013 р. був відсутній дозвіл на спеціальне водокористування. Також встановлено, що підприємством не здійснюються заходи щодо запобiгання забрудненню земель хiмiчними i радюактивними речовинами, вiдходами, стiчними водами, а саме зафiксовано псування земель (несанкцiоноване розмiщення вiдходiв, за межами населеного пункту, різного морфологiчного складу (комунально-побутові та будiвельнi вiдходи) на вiдкритому ґрунті на території Димитрівської сільської ради), загальною площею 16625,0 кв. м., обєм - 6650.0 куб. м. (довжина - 95,0 м., ширина-175,0 м., висота - 0,4 м.), що є порушенням ст. 7 Закону України «Про вiдходи», ст.ст. 91, 96, 164, 167 Земельного кодексу України, ст.ст. 35, 45, 46 Закону України «Про охорону земель».

Крім того, перевіркою встановлено, що відповідачем-1 не додержуються екологічні

нормативи при використанні та охороні земель, а саме допущено забруднення земель відповідно до протоколу № 6 вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 29.03.2013 р., встановлено перевищення нормативу гранично допустимих концентрацій (ГДК) забруднюючих речовин - кобальту та цинку (вiдповiдно до Додатку).

За наслідками виявлених порушень природоохоронного законодавства інспектором Державної екологічної інспекції в Запорізькій на підставі Протоколу № 001780 від 21.03.2013 р. та протоколу № 001775 від 26.03.2013 р. про адміністративне правопорушення винесено Постанову № 000117/01/07 від 29.03.2013 р. про накладення адміністративного стягнення в сумі 1190 грн. на директора КП «Димитрівський комунгосп» за порушення ст. 44 Закону України «Про відходи». Інспекцією внесено відповідачу-1 Припис № 37/07-В від 05.04.2013 р. про усунення виявлених недоліків, який прийнято до виконання директором КП «Димитрівський комунгосп».

Предметом даного спору є стягнення шкоди, заподіяної державі внаслідок засмічення земель в розмірі 53200 грн.; шкоди, заподіяної державі від забруднення земель в розмірі 7 грн. 04 коп. та шкоди, заподіяної держави внаслідок самовільного використання водних ресурсів без дозволу на спеціальне водокористування за період з 01.01.2013 р. по 23.01.2013р.

Згідно зі статтею 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обовязкових екологічних вимог, серед яких є й здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища тощо. Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Як свідчать вивчені матеріали, з акту обстеження засмічення земельної ділянки б/н від 21.03.2013, складеного до акта перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, вбачається, що під час перевірки зафіксовано, що КП «Димитрівський комунгосп» вивозить відходи від населення сел. Димитрове різного морфологічного складу (комунально-побутові та будівельні відходи) на земельну ділянку, що находиться на території Димитрівської сільської ради. Відходи розміщуються на відкритому ґрунті загальною площею16625 кв.м., середньої висотою 0,4 м., обємом 6650 куб. м. (довжина 95 м., ширина 175 м., висота 0,4 м) (а.с. 37). Копію акту 21.03.2013 р. вручено директорку КП «Димитрівський комунгосп», про що свідчить підпис в акті.

Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області проводилося вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів, відібраних відповідно до акту відбору ґрунтів та відходів № 31 від 26.03.2013 р., про що складено протокол № 6 від 26.03.2013 р. В протоколі № 6 зазначено про встановлення перевищення нормативу гранично допустимих концентрацій (ГДК) забруднюючих речовин кобальту та цинку.

На підставі вказаних вище актів та у відповідності до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища № 149 від 04.04.2007, здійснено:

- розрахунок шкоди, заподіяної державі внаслідок засмічення земельної ділянки комунально-побутовими та будівельними відходами, розмір якої згідно розрахунку склав 53200 грн.;

- розрахунок шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, внаслідок забруднення земельної ділянки, розмір якої згідно розрахунку склав 7,04 грн.

Судом встановлено, що КП Димитрівський комунгосп створено за рішенням Димитрівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області пятого скликання вісімнадцятої сесії № 5 від 02.06.2001 р. для обслуговування соціальної сфери і житла, яке передається на баланс Димитрівської сільської ради.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.06.2016 р. № НОМЕР_1 Димитрівська сільська рада Оріхівського району Запорізької області є засновником КП Димитрівський комунгосп.

Рішенням Димитрівської сільської ради № 9 від 23.01.2008 р. визначено КП Димитрівський комунгосп виконавцем таких видів комунальних послуг: водопостачання, водовідведення, вивезення твердих побутових відходів. Рішенням Димитрівської сільської ради № 4 від 21.03.2007 р. визначено для КП Димитрівський комунгосп попереднє місце вивозу побутових відходів.

Згідно пояснень відповідача-1 місце для розміщення твердих побутових відходів виділене та використовувалось Димитрівською птахофабрикою з кінця 70-х років минулого століття на землі, придатній для вирощування сільськогосподарських культур та випасу худоби, місце звалища було обваловане. До 2001 року на дане звалище побутові відходи вивозились трактором комунальної служби птахофабрики. Після ліквідації Димитрівської птахофабрики обєкти комунальної власності передані до Димитрівської сільської ради. У 2001 році передача комунальних обєктів до КП Димитрівський комунгосп проведена згідно актів приймання-передачі, без іншої документації, у господарське відання. Земля, на якій розміщені передані обєкти комунальної власності та звалище, в господарське відання комунгоспу не передавалась і в оренду не здавалась.

Як повідомлено Управлінням Держгеокадастру у Пологівському районі, земельна ділянка, на яку вивозилися відходи від населення сел. Димитрове комунальним підприємством «Димитрівський комунгосп», згідно схеми відноситься до земель сільськогосподарського призначення колишньої колективної власності ВАТ «Димитрівське» як не витребувані (неоформлені) земельні ділянки (паї) та є власністю членів колишнього ВАТ «Димитрівське».

Із пояснень представників відповідача-1 та відповідача-2 слідує, що земельна ділянка, на яку вивозилися побутові відходи, не облаштована та не оформлена як сміттєзвалище.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про охорону земель" власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані зокрема: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку та забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бурянами, чагарниками і дрібноліссям.

Відповідно до п. 2 Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України № 171 в 27.10.1997 (з наступними змінами та доповненнями) забруднення земель - це накопичення в ґрунтах і ґрунтових водах внаслідок антропогенного впливу пестицидів і агрохімікатів, важких металів, радіонуклідів та інших речовин, вміст яких перевищує природний фон, що призводить до їх кількісних або якісних змін.

Згідно пп.пп. 3.1., 3.2, 3.3. Методики землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені негативні кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності чи впливу інших чинників. При цьому зміни можуть бути зумовлені не тільки появою в зоні аерації нових шкодочинних речовин, яких раніше не було, а і збільшенням вмісту речовин, що перевищує їх граничнодопустиму концентрацію, які характерні для складу незабрудненого ґрунту або у порівнянні з даними агрохімічного паспорта (для земель сільськогосподарського призначення). Землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища. Факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель.

Матеріалами справи підтверджується, що під час проведення перевірки дотримання відповідачем-1 вимог природоохоронного законодавства виявлено, зокрема, факт забруднення та засмічення земельної ділянки. Зазначений факт зафіксовано в акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 21.03.2013 р., в акті відбору проб ґрунтів, відходів № 31 від 26.03.2013 р. та в протоколі вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів № 6 від 29.03.2013 р.

Згідно протоколу вимірювань № 6 від 29.03.2013 р. земельна ділянка зазнала змін показників складу та властивостей ґрунту, а саме: встановлення перевищення гранично допустимих концентрацій (ГДК) забруднюючих речовин кобальту та цинку (фактична концентрація кобальту в ґрунті склала 5,89 мг/кг при нормованому вмісті 5,0 мг/кг; фактична концентрація цинку в ґрунті склала 24,23 мг/кг при нормованому вмісті 23,0 мг/кг)

Таким чином, суд дійшов висновку, що факт забруднення та засмічення земельної ділянки внаслідок незаконних дій відповідача-1, підтверджується актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 21.03.2013 р., № 31 від 26.03.2013 р. та в протоколі вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів № 6 від 29.03.2013 р., які є документами-носіями доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Відповідно до пп. 4.1. п. 4 Методики розміри шкоди обчислюються уповноваженими особами, що здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства, на основі актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення земель, протягом шести місяців з дня виявлення порушення.

Розмір шкоди від забруднення земель визначається за формулою відповідно до п. 4.6. Методики. Розмір шкоди від засмічення визначається за формулою відповідно до п. 5.5. Методики. Згідно п.п. 5.6 Методики довідку про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що зазнала засмічення, надають територіальні органи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Розрахунок здійснено з додержанням вимог природоохоронного законодавства, на підставі лабораторних вимірювань, результати яких зафіксовано в протоколі вимірювань № 6 від 29.03.2013 та у відповідності до вимог зазначеної вище Методики.

З огляду на викладене, судом встановлено, що відповідач-1, в порушення вимог ст. 35 Закону України "Про охорону земель", допустив забруднення земельної ділянки.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про охорону земель" юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Також, судом встановлено, що під час проведення перевірки Інспекцією встановлено, що підприємство «Димитрівський комунгосп» здійснює спеціальне водокористування на підставі дозволу № 6145/Зап, виданого Держуправлінням охорони навколишнього природного середовища на термін з 24.01.2013 р. по 31.12.2013 р.; в період з 01.01.2013 р. по 23.01.2013 р. був відсутній дозвіл на спеціальне водокористування, що є порушенням статтей 48, 49 Водного кодексу України. Постановою про накладення адміністративного стягнення від 21.03.2013 р. на директора КП «Димитрівський комунгосп» за вчинення правопорушень, передбачених ст. ст. 44, 48 Водного кодексу України, накладено штраф. У звязку із зазначеним порушенням Інспекцією, відповідно до розділу 9 Методики № 389, здійснено розрахунок розміру збитків, завданих державі внаслідок використання водних ресурсів без дозволу на спеціальне водокористування за період з 01.01.2013 р. по 23.01.2013 р., який склав 25320 грн. 10 коп.,

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів.

В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Статтею 1 Водного кодексу України визначено, що забір води це вилучення води з водного обєкта для використання за допомогою технічних пристроїв або без них. В той же час, забір води з водних обєктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні обєкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів є спеціальним водокористуванням згідно з ч. 1 ст. 48 Водного кодексу України .

В силу п. 9 ч. 1 ст. 44, ст. 49 Водного кодексу України водокористувачі зобовязані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування (п. 6 ч. 3 ст. 110 Водного кодексу України ).

Так, ст. 111 Водного кодексу України передбачає, що підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобовязані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних від збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обовязку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Судом встановлено, що відповідачем-1, без наявності дозволу на спеціальне водокористування в період з 01.01.2013 р. по 23.01.2013 р. здійснювався забір води. Суд зазначає, що порядок визначення розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів встановлено Методикою № 389.

Як підтверджується матеріалами справи, розрахунок заявлених до стягнення збитків здійснювався Інспекцією за формулою Зсам = 100 х W х ОСОБА_1. Відповідно до п. 9.1. Методики №389 зазначена формула застосовується для розрахунку розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води).

Положеннями статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлена відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в тому числі зобов'язання підприємств відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушень. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

У відповідності до приписів статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Підстави відповідальності за заподіяння шкоди, передбачені статтями 1166 та 1187 ЦК України, застосовуються і при вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Особливості застосування цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду можуть бути передбачені спеціальними законами, які регулюють питання охорони певного виду такого середовища.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, суд виходить з того, що як у випадках порушення зобов'язання за договором, так і за зобов'язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, цивільне законодавство (статті 614 та 1166 ЦК України) передбачає презумпцію вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доказувати наявність вини відповідача у заподіянні шкоди. Навпаки, на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу правопорушення: протиправної поведінки; шкоди (збитків); причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відтак встановлено, що оскільки відповідач-1 діяв неправомірно, то на виконання вимог чинного законодавства повинен бути притягнутий до відповідальності за вчинене ним правопорушення, тобто має відшкодувати завдану його протиправними діями шкоду, у зв'язку з чим суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача-1 53200 грн. та 7 грн. 04 коп. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу засміченням та забрудненням земельної ділянки, та 25320 грн. 10 коп. шкоди, заподіяної самовільним використанням водних ресурсів без дозволу на спеціальне водокористування.

Оцінивши у сукупності зібрані у справі письмові докази, пояснення представників сторін та встановлені обставини, судом встановлено наявність правових підстав для покладання на КП «Димитрівський комунгосп» відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, за умов доведеності вини відповідача-1, в розмірі 78527 грн. 14 коп., внаслідок чого позовні вимоги задовольняються за рахунок відповідача-1.

В задоволенні позову до відповідача-2 відмовляється внаслідок відсутності його вини.

Судові витрати покладаються на відповідача-1.

На підставі викладеного, ст. ст. 1166 ЦК України, Закону України «Про охорону навколишнього середовища», керуючись ст. ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити за рахунок КП «Димитрівський комунгосп».

2. Стягнути з комунального підприємства Димитрівський комунгосп (70534, Запорізька область, Оріхівський район, с. Димитрове, вул. Адміністративна, 1, ідентифікаційний код 31533805) на користь Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вулиця 40 років Радянської України, 72-А, ідентифікаційний код 38025388) 78527,10 грн. (сімдесят вісім тисяч пятсот двадцять сім грн. 10 коп.) шкоди шляхом зарахування до місцевого бюджету Димитрівської сільської ради Запорізької області (р/р 02016, , МФО 813015, код бюджетної класифікації 24062100, одержувач УДКСУ у Оріхівському районі Запорізької області). Видати наказ.

3. Стягнути з комунального підприємства Димитрівський комунгосп (70534, Запорізька область, Оріхівський район, с. Димитрове, вул. Адміністративна, 1, ідентифікаційний код 31533805) на користь Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вулиця 40 років Радянської України, 72-А, ідентифікаційний номер 38025388) 1378,00 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім грн.) судового збору. Видати наказ.

4. В позові до Димитрівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 04 жовтня 2016 р.

Суддя В.В. Носівець