ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2016 р.Справа № 922/2619/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

при секретарі судового засідання Шаповалову О.В.

розглянувши справу

за позовом Українського державного науково-дослідного інституту "Ресурс", м. Київ 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву, м. Київ
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення 32073,15 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_2 від 05.12.2001; Тютюник О.А., свідоцтво №1203 від 14.06.2004 (адвокат);

3-я особа - не з'явилась

ВСТАНОВИВ:

Український державний науково-дослідний інститут "Ресурс" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 32073,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, зокрема на те, що відповідачем не було сплачено позивачу орендну плату за жовтень - в розмірі 5047,83 грн. та листопад - в розмірі 4633,50 грн. за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №6443 від 29.03.2013, а тому заборгованість за вказаним договором з урахуванням штрафних санкцій становить 22776,55 грн., а також позивачем заявлено вимогу про стягнення боргу за договором №02/2015 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг наймачу від 22.01.2015 у розмірі 9296,60 грн. з урахуванням штрафних санкцій та переоцінки землі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08 серпня 2016 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 02 вересня 2016 року о 10:30 годині.

Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 вересня 2016 року розгляд справи відкладено на 20 вересня 2016 р. о 11:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20 вересня 2016 року розгляд справи відкладено на 28 вересня 2016 р. о 11:00 год.

Представник відповідача через канцелярію суду 28.09.2016 надав відзив на позовну заяву (вх. №31959), який долучений судом до матеріалів справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти задоволення позову, зокрема посилаючись на те, що позивач не є стороною за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №6443 від 29.03.2013, а тому не має права вимоги до відповідача, крім того, відповідач не займав приміщення за адресою: АДРЕСА_2 з серпня 2015 року. Також, відповідач зазначає, що позивачем невірно розраховано розмір інфляційних втрат, а саме заявлено до стягнення не лише інфляційне збільшення заборгованості, а і повторно заявлено до стягнення суму заборгованості, на яку таке інфляційне збільшення нараховано. Щодо позовних вимог заявлених за договором №02/2015 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг наймачу від 22.01.2015 у розмірі 9296,60 грн., також заперечує, оскільки вважає, що строк виконання зобов'язань не настав, адже акти здачі-приймання робіт не виготовлялись та не підписувались відповідачем, послуги за даним договором не надавалися.

Також, представник відповідача через канцелярію суду 28.09.2016 надав клопотання (вх. №31982) про долучення до матеріалів справи додаткових документів, зазначених у додатку, які долучені судом до матеріалів справи.

Позивач в призначене судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно діючого законодавства.

Третя особа в призначене судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно діючого законодавства.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення відповідача та його представника, суд встановив наступне.

29.03.2013 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (надалі - Орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі - Орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 6443 (надалі - Договір оренди).

Відповідно до п. 1.1, п. 1.2, п. 1.3 Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частину нежитлового приміщення (далі - Майно) загальною площею 57,90 кв.м, на першому поверсі будівлі, реєстровий НОМЕР_3) " розташованої за адресою: АДРЕСА_2, що перебуває на балансі Українського державного науково-дослідного інституту нанобіотехнологій та ресурсозбереження, , яке було перейменовано на Український державний науково-дослідний інститут "Ресурс" (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на "30" вересня 2012 р. і становить 460819,00 грн. без ПДВ. Майно передається в оренду з метою розміщення бару, що здійснює продаж товарів підакцизної групи. Стан Майна на момент укладення договору, визначається в акті приймання - передавання за узгодженим висновком Балансоутримувача і Орендаря.

Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами цього Договору та акта приймання - передавання Майна. Передача Майна в оренду не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на це Майно. Власником Майна залишається держава, а Орендар користується ним протягом строку оренди (п.2.1. п.2.2. Договору).

Відповідно до п.3.1. Договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - вересень 2012р. 5760,24 грн. Орендна плата за перший місяць оренди березень 2013 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за жовтень, листопад, грудень 2012р., січень, лютий, березень 2013р.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. У разі користування Майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування (п.3.3., п.3.4. Договору).

Згідно з п.3.6. Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70 % до 30 % щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до п.3.7. Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

Орендар зобов'язується, зокрема, використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього договору. Своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату. Здійснювати витрати, пов'язані з утриманням орендованого Майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього Договору укласти з Балансоутримувачем орендованого Майна договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого Майна та надання комунальних послуг Орендарю (п.п. 5.1, 5.3, 5.11 Договору).

Відповідно до п. 10.1 Договору, цей договір укладено строком на 2 (два) роки та 11 (одинадцять) місяців, що діє з 29 березня 2013 року до 29 лютого 2016 року включно.

Відповідно до Акту приймання-передавання орендованого майна за адресою: АДРЕСА_2 (підписаного сторонами 29 березня 2013 року), Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву передало, а Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 прийняла в строкове платне користування нерухоме майно загальною площею 57,90 кв.м на першому поверсі будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, що перебуває на балансі позивача.

17 грудня 2015 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було укладено Договір № 6443/01 про припинення договору оренди № 6443 від 29.03.2013, відповідно до якого, за взаємною згодою Орендодавця та Орендаря Договір вважається припиненим з 27 листопада 2015 року.

За актом приймання-передачі (повернення) нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 від 27.11.2015 відповідач повернув орендоване майно.

Проте, відповідачем не було сплачено орендну плату на користь Балансоутримувача (позивача) за жовтень 2015 р. - в розмірі 5047,83 грн. та за листопад 2015 р.- в розмірі 4633,50 грн., у зв'язку з чим виникла заборгованість по сплаті орендної плати на загальну суму 9681,33 грн.

На час розгляду справи, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем існуючої суми заборгованості в розмірі 9681,33 грн. в добровільному порядку.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст. 173 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як свідчать матеріали справи, між сторонами виникли зобов'язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору оренди.

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності; до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням передбачених цим Кодексом особливостей.

В силу ст. 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності; розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч.1 ст.286 Господарського кодексу України).

Частинами 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших активів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи те, що відповідачем в установленому порядку не спростовано обставини, на які посилається позивач стосовно неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором щодо своєчасної сплати орендної плати за жовтень 2015 року та листопад 2015 року, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача боргу у розмірі 9681,33 грн. нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення пені у сумі 2572,98 грн. нарахованої за період з 16.11.2015 по 24.07.2016, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарську-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченим кодексом, іншими законами та договором.

За змістом статті 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Згідно частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статтей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 3.7 Договору сторони визначили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців. Проте законом або договором можуть бути передбачені інші умови нарахування.

Інші умови нарахування передбачені у п.3.7 Договору - "уключаючи день оплати".

У п. 1.12. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" від 17.12.2013 р. за № 14 господарським судам роз`яснено, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши правомірність та правильність нарахування позивачем пені, судом встановлено, що розмір пені, нарахованої на суму боргу по орендній платі за жовтень 2015 р. у розмірі 5047,83 грн. складає - 1423,59 грн. та розмір пені, нарахованої на суму боргу по орендній платі за листопад 2015 у розмірі 4633,50 грн. складає - 1139,17 грн.

Таким чином, суд здійснивши перерахунок пені встановив, що позовні вимоги в частині стягнення пені, нарахованої на суму боргу по орендній платі за жовтень та листопад 2015 р. підлягають задоволенню в сумі 2562,76 грн.

Позовні вимоги в решті частині заявленої до стягнення пені, нарахованої на суму боргу по орендній платі за жовтень та листопад 2015 р. в сумі 5,11 грн. не підлягають задоволенню, оскільки заявлені до відповідача безпідставно.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму боргу по орендній платі за жовтень та листопад 2015 р., суд виходить з наступного.

Згідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи порушення відповідачем свого грошового зобов'язання за договором, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 3% річних в сумі 189,10 грн., а відтак позов в цій частині підлягає задоволенню.

Стосовно заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат, нарахованих на суму боргу по орендній платі за жовтень та листопад 2015 р. у розмірі 10338,25 грн., суд зазначає наступне.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат, розрахованих станом на червень 2016 та встановлено, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню в розмірі 656,92 грн.

В решті частині позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат в сумі 9681,33 грн. слід відмовити, у зв'язку з безпідставністю її нарахування, оскільки позивачем дану суму боргу по орендній платі заявлено до стягнення окремо та судом задоволено позовну вимогу в частині стягнення суми боргу по сплаті орендної плати, а відтак стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції матиме подвійне стягнення.

Суд, розглянувши позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті вартості експлуатаційних послуг за жовтень, листопад 2015 року на загальну суму 589,58 грн., по відшкодуванню земельного податку за період вересень-листопад 2015 року в сумі 2692,09 грн., пені, нарахованої за прострочення оплати експлуатаційних послуг за жовтень, листопад 2015 року в сумі 159,46 грн., 3% річних, нарахованих за прострочення оплати експлуатаційних послуг за жовтень, листопад 2015 року в сумі 11,73 грн., інфляційних втрат, нарахованих за прострочення оплати експлуатаційних послуг за жовтень, листопад 2015 року в сумі 629,31 грн., пені, нарахованої за прострочення відшкодування земельного податку за період вересень-листопад 2015 року в сумі 768,4 грн., 3% річних, нарахованих за прострочення відшкодування земельного податку за період вересень-листопад 2015 року в сумі 56,29 грн., інфляційних втрат, нарахованих за прострочення відшкодування земельного податку за період вересень-листопад 2015 року в сумі 2867,98 грн., а також коштів внаслідок переоцінки землі за липень - жовтень 2015 р. в сумі 1521,76 грн., відмовляє в їх задоволенні виходячи з наступного.

22 січня 2015 року між позивачем (надалі - Балансоутримувач) та відповідачем (надалі - Орендар) було укладено договір № 02/2015 про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг наймачу (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору балансоутримувач забезпечує обслуговування та експлуатацію будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Казимира Малевича, 84 (надалі - Будівля), загальною площею 5939,20 кв.м., а також утримання прибудинкової території, а Орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ними площі в цій Будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим Договором.

Згідно з п.1.2. Договору Орендар користується приміщеннями загальною площею 57,90 кв.м., що знаходиться на першому поверсі будівлі головного корпусу. Орендоване приміщення використовується для розміщення бару, що здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Відповідно до п.2.1. Договору оплата послуг проводиться у національній грошовій одиниці на розрахунковий рахунок балансоутримувача на підставі актів здачі-приймання наданих послуг та відповідних рахунків, протягом 10 днів після їх надання.

Згідно з п.2.2.2. Договору відповідач відшкодовує позивачу вартість експлуатаційних послуг, що включає утримання обслуговуючого персоналу та визначається щомісяця за формулою наведеною у цьому пункті Договору. Всього місячна вартість експлуатаційних послуг становить 294,79 грн., в т.ч. ПДВ 49,13 грн. і перераховується Орендарем на розрахунковий рахунок 2962 в УДКСУ у Голосіївському районі м. Києва.

Відповідно до п.2.2.3. Договору Орендар відшкодовує балансоутримувачу суму сплаченого податку на землю відповідно до чинного законодавства пропорційно до займаної площі шляхом перерахування коштів Орендарем на розрахунковий рахунок 2962 в УДКСУ у Голосіївському районі м. Києва.

Згідно з п.2.3. Договору за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги та експлуатаційні витрати Орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Як зазначає позивач, відповідачем були порушені умови Договору та не було сплачено витрати за експлуатаційні послуги за жовтень 2015 р. в сумі 294,79 грн., за листопад 2015 р. в сумі 294,79 грн., відшкодування суми земельного податку за вересень 2015 р. в сумі 810,24 грн., за жовтень 2015 р. в сумі 810,24 грн., за листопад 2015 р. в сумі 1071,61 грн.

Крім того, позивач керуючись Рішенням Київської міської ради від 03.07.2014 № 23/23 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва" здійснив переоцінку землі за липень - жовтень 2015 р., відповідно до якої, до сплати відповідачу також належить 1521,76 грн.

Проте, відповідач в судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву заперечував проти позову, з тих підстав, що послуги позивачем не надавались за даним договором в листопаді та жовтні 2015 року, акти здачі - приймання наданих послуг також відповідачу на підписання не надавались, а тому вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги те, що матеріалами справи не підтверджено надання відповідачу на підписання актів здачі-приймання наданих послуг та відповідних рахунків, суд вважає, що строк виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором не настав, а відтак позивачем не доведено порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати наданих послуг за договором № 02/2015 про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг наймачу, у зв'язку з чим позов в частині стягнення заборгованості по сплаті вартості експлуатаційних послуг за жовтень, листопад 2015 року на загальну суму 589,58 грн., по відшкодуванню земельного податку за період вересень-листопад 2015 року в сумі 2692,09 грн., пені, нарахованої за прострочення оплати експлуатаційних послуг за жовтень, листопад 2015 року в сумі 159,46 грн., 3% річних, нарахованих за прострочення оплати експлуатаційних послуг за жовтень, листопад 2015 року в сумі 11,73 грн., інфляційних втрат, нарахованих за прострочення оплати експлуатаційних послуг за жовтень, листопад 2015 року в сумі 629,31 грн., пені, нарахованої за прострочення відшкодування земельного податку за період вересень-листопад 2015 року в сумі 768,4 грн., 3% річних, нарахованих за прострочення відшкодування земельного податку за період вересень-листопад 2015 року в сумі 56,29 грн., інфляційних втрат, нарахованих за прострочення відшкодування земельного податку за період вересень-листопад 2015 року в сумі 2867,98 грн., а також коштів внаслідок переоцінки землі за липень - жовтень 2015 р. в сумі 1521,76 грн. не підлягає задоволенню.

Позивачем надані акти здачі - приймання робіт (наданих послуг) згідно договору №02/2015 від 22.01.2015 (а.с.63 - 65, 67-68), проте дані акти не були підписані з боку відповідача, доказів направлення чи отримання даних актів відповідачем матеріали справи не містять.

Доводи позивача стосовно того, що позивач не використовував нежитлові приміщення з серпня 2015 року спростовуються матеріалами справи, а тому суд їх відхиляє як безпідставні. Крім того, позивач є балансоутримувачем нежитлових приміщень, які були передані в оренду відповідачу за вищезазначеним договором оренди, а тому позивач має право на захист свого порушеного права, у зв'язку з несплатою належних йому орендних платежів та є належним позивачем у цій справі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 950,23 грн.

З огляду на наведене, відповідно до ст.ст. 173, 193, 230, 286 Господарського кодексу України, ст.ст. 6, 509, 525-526, 530, 626, 627, 762, 901 Цивільного України та керуючись статтями ст. ст. 1, 4, 12, 26, 32, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково в сумі 13090,11 грн.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Українського державного науково-дослідного інституту "Ресурс" (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд.84, ) суму заборгованості у розмірі 13090,11 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 950,23 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог в сумі 18983,04 грн. відмовити.

Повне рішення складено 03.10.2016 р.

Суддя І.О. Чистякова