ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 р. Справа № 909/803/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Цюх Г. З., секретаря судового засідання Ломей Л. Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с. Розточки, Долинський район, Івано-Франківська область, 77535

до відповідача: Оболонської сільської ради, вул.Шевченка, 64, с. Оболоня, Долинський район, Івано-Франківська область, 77550

про стягнення заборгованості в сумі 10526,21 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - адвокат, посвідчення № 952 від 11.09.12р.,

від відповідача: не з"явилися,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася в господарський суд Івано-Франківської області з позовом до Оболонської сільської ради про стягнення заборгованості в сумі 10526,21 грн., в тому числі 6800 грн. основного боргу, 3386,4 грн. інфляційних та 339,81 грн. - 3% річних.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 26.09.16 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 11.10.16.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач в засідання суду не з"явився, направив суду заяву №483 від 07.10.16 (вх.№14051/16 від 11.10.16, в якій позовні вимоги визнав, а справу просив розглядати без його участі.

Відповідно до ч.3 ст.22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

За таких обставин, згідно ст.75 ГПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами, враховуючи, що у суду є всі необхідні докази для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши зібрані докази відповідно до приписів ст.43 ГПК України, з"ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, судом з"ясовано наступне.

На виконання умов договору сторін про закупівлю послуги з організації гарячого харчування від 02.01.14, позивач надав відповідачу послуги з організації гарячого харчування, що підтверджуєтья наявними в матеріалах справи звітами про харчування за січень-грудень 2014 року, за які відповідач не розрахувався, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 6800 грн. Вказана заборгованість підтверджується актом звіряння розрахунків від 12.05.15 (а.с.18).

Відповідно до ст.15-16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.1. договору передбачено, що оплата здійснюється щомісяця не пізніше трьох банківських днів з дня поступлення коштів на розрахунковий рахунок відділу освіти на підставі звіту за місяць завіреного печаткою директора навчального закладу.

В силу приписів ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищенаведене та визнання позову відповідачем, суд вважає позовну вимогу щодо стягнення 6800 грн. заборгованості за надані послуги обгрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Обгрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення 3386,4 грн. інфляційних та 339,81 грн. - 3% річних оскільки відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правильність нарахування інфляційних та 3% річних судом перевірено

Також позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача 1500 грн. витрат на послуги адвоката.

Відповідно до ст.44 Господарського процесуального кодексу України, до складу судових витрат входить, зокрема, оплата послуг адвоката. В контексті цієї норми, судові витрати за участю адвоката при розгляді справи підлягають відшкодуванню за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи в суді, платіжного доручення або іншого фінансового документа, який підтверджує сплату відповідних послуг.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивачем понесені витрати на оплату послуг адвоката в сумі 1500 грн. по розгляду даної справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи договір про надання правової допомоги від 04.02.16, квитанції від 03.10.16 про оплату наданих послуг на суму 1500 грн., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №952 громадянином ОСОБА_2

За таких обставин, суд вважає за правильне понесені позивачем витрати на оплату послуг адвоката в сумі 1500 грн. віднести на відповідача.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Згідно із ч.1, 2 ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, на нього відповідно до приписів, встановлених ст.49 ГПК України, слід покласти судові витрати, а саме: 1378 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.124,129 Конституції України, ст.ст. 179, 193, 218, 230 ГК України, ст.ст. 509, 526, 530, 610, 612,692, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст.33, 34, 43, 49,75, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Оболонської сільської ради про стягнення 10526,21 грн. заборгованості - задоволити.

Стягнути з Оболонської сільської ради (вул.Шевченка, 64, с. Оболоня, Долинський район, Івано-Франківська область, 77550, код 04356030) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (с. Розточки, Долинський район, Івано-Франківська область, 77535, код НОМЕР_1) - 6800 (шість тисяч вісімсот) грн. основного боргу, 3386 (три тисячі триста вісімдесят шість) грн. 40 коп. інфляційних, 339 (триста тридцять дев"ять) грн. 81 коп. - 3% річних, 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору та 1500 (одну тисячу п"ятсот) грн. 00 коп. витрат на послуги адвоката.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

повне рішення складено 12.10.16

Суддя Г.З. Цюх