ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2016 р. Справа № 917/1214/16

За позовом керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області, 39200, Полтавська область, м. Кобеляки, вул. Касьяна, 37 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області, 36014, Полтавська область, м. Полтава, вул.. Небесної сотні, 1/23

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Українське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта" (вул. Хрещатик, 22, м. Київ, 01001) в особі Полтавської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (вул. 1100-річчя м. Полтава, буд.2, м. Полтава, 36000)

про : (1) стягнення 7 694,32 грн.,

(2) розірвання договору № 121/13-Н оренди нерухомого майна, що є державною власністю, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській області та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 від 19.12.2013 р.,

(3) зобов'язання фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 повернути балансоутримувачу Полтавській дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" з оренди державне майно, а саме - нежитлові приміщення площею 50,9 кв.м., які розташовані за адресою: вул. Шевченка, 48/36 в м. Кобеляки, та знаходиться на балансі Полтавської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта"

Суддя Мацко О.С.

Представники:

від позивача: Левішко Т.В., довіреність №3 від 05.01.2016р.

від відповідача: ОСОБА_4 (особа без повноважень), ОСОБА_1

від прокуратури: Снісаренко Ю.Л., посв. №035939 від 05.10.2015р.

від третьої особи: Селецький О.В., дов. № 12-75 від 11.05.2016р.

06.10.2016 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

СУТЬ СПРАВИ: Розглядається позовна заява керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про:

1) стягнення 7 694,32 грн., з яких: 6880,85 грн. заборгованість з орендної плати згідно Договору оренди №121/13-н від 19.12.2013 року, 813,47 грн. пені (в редакції заяви про збільшення позовних вимог від 14.09.2016р. № ел5683вих-16, вх№ 11441 від 15.09.2016р.);

2) розірвання договору № 121/13-Н оренди нерухомого майна, що є державною власністю, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській області та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 від 19.12.2013 р.,

3) зобов'язання фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 повернути балансоутримувачу - Полтавській дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" з оренди державне майно, а саме - нежитлові приміщення площею 50,9 кв.м., які розташовані за адресою : вул. Шевченка, 48/36 в м. Кобеляки, та знаходяться на балансі Полтавської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта".

Представники позивача та прокуратури підтримали позов з мотивів, зазначених у позовній заяві з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 14.09.2016р. № ел5683вих-16 (вх№ 11441 від 15.09.2016р.). Відповідач відзив на позов не надав, в судовому засіданні проти позову не заперечує, суму боргу визнав. Повідомив, що він неодноразово звертався до третьої особи з пропозиціями переукласти договрі оренди на інших умовах (зокрема, зменшивши площу орендованого приміщення), однак договір переукладений так і не був.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, третьої особи та прокуратури, оцінивши надані докази, суд встановив:

19.12.2013 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській області (надалі - позивач, орендодавець) та Приватним підприємцем ОСОБА_1 (надалі - відповідач, орендар) було укладено Договір оренди № 121/13-Н нерухомого майна, що належить до державної власності (надалі - Договір).

До укладеного договору сторони уклали додаткову угоду № 1 від 09.02.2015 року (а.с. 18-20).

При цьому, сторони узгодили, зокрема, наступне:

- розділ 1.Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне майно - нежитлові приміщення, реєстровий номер (за даними Єдиного реєстру об'єктів державної власності) НОМЕР_2, розміщене за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 50,9 кв.м., що перебуває на балансі Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 31 грудня 2013 року і становить за незалежною оцінкою 114 000,00 грн.

- п.2.1. Передача об'єкта оренди у користування Орендаря здійснюється одночасно з підписанням сторонами договору та оформлюється актом приймання-передачі, який є невід'ємною частиною договору. В акті приймання-передачі вказується вартісна характеристика об'єкта оренди на момент передачі майна Орендарю.

- п.3.1. Орендна плата визначена на підставі ОСОБА_4 розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року №786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - грудень 2014 року 862,11 грн.

- п. 3.2. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розмішується на веб-сайті Фонду державного майна України.

- п.3.3. Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

- п.3.5. Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.3. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

- 3.8. У разі несплати орендарем орендної плати протягом встановленого п. 3.3. терміну понад один місяць, орендодавець відмовляється від договору оренди та договір оренди є розірваним з моменту письмового попередження орендаря.

- п.3.9. У разі припинення (розірвання) договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дати закінчення договору оренди включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє Орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу.

- п. 4.3.8. У разі припинення або розірвання договору повернути в останній день дії цього договору орендоване майно у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Балансоутримувачу збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

- п. 7.2. За несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню в розмірі подвійної ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

- п. 8.1. Строк дії договору 2 (два) роки 11 місяців. Договір діє по 19 листопада 2016 року включно.

- п.9.1. Дія договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; банкрутства орендаря; ліквідації Орендаря - юридичної особи; у разі смерті орендаря (якщо орендар є фізична особа); внаслідок умов, передбачених п. 8.3.1 договору.

- п.10.3. У разі припинення або розірвання договору оренди майно протягом останнього дня дії договору повертається Орендарем за участю Балансоутримувача. У разі, якщо Орендар затримав повернення майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження.

- п.10.4. Взаємовідносини Сторін, не врегульовані цим договорм регулюються чинним законодавством України.

Договір погоджено з балансоутримувачем - Полтавською дирекцією Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта".

Як зазначає у позові позивач та не заперечує відповідач, у відповідності до умов вказаного договору відповідачу було передано в строкове платне користування державне майно - нежитлові приміщення, реєстровий номер (за даними Єдиного реєстру об'єктів державної власності) НОМЕР_2, розміщене за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 50,9 кв.м., що перебуває на балансі Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 31 грудня 2013 року і становить за незалежною оцінкою 114 000,00 грн.

Факт передачі вказаного майна відповідачем не заперечується та підтверджується актом приймання-передачі від 19.12.2013 р., що підписаний позивачем, відповідачем та балансоутримувачем та скріплений їх печатками.

Позивач стверджує, що відповідач орендні платежі, зокрема 70%, що у відповідності до п.3.6 договору мають бути перераховані до державного бюджету, за період з січня 2016 року по липень 2016 року не сплатив, у зв'язку з чим за ним рахується заборгованість у розмірі 6 880,85 грн.

Також позивач заявив до стягнення з відповідача 813,47 грн. пені за період з 16.01.2016р. по 07.09.2016 року на підставі п. 7.2 договору оренди №121/13-н від 19.12.2013 року (в ред. заяви про збільшення позовних вимог від 14.09.2016р., яка прийнята до розгляду згідно ухвали від 15.09.2016р.).

При винесенні рішення суд входив з наступного:

Спірне приміщення є державним майном, і спір щодо нього повинен вирішуватися відповідно до Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній республіці Крим або перебуває в комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 2, ст. 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до п. 3 ст. 285 Господарського кодексу України та п. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (із змінами та доповненнями) орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, одностороння відмова від договору оренди в силу п. 1 ст. 291 Господарського кодексу України та п. 1 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не допускається.

Відповідно п. 1, п. 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, на момент пред'явлення позову та розгляду справи, відповідач свої зобов'язання за договором оренди №121/13-н від 19.12.2013 року щодо сплати орендних платежів (70% до державного бюджету) не виконав, заборгованість по орендній платі за період з січня 2016 року по липень 2016 року у розмірі 6880,85 грн. не сплатив.

За даних обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за оренду нежитлового приміщення в сумі 6880,85 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими, визнані відповідачем та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за договором (ст. 610 Цивільного кодексу України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 Цивільного кодексу України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог про застосування до відповідача господарської санкцій у вигляді пені, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи з наведених вище норм права, перебіг періоду прострочення відповідачем грошового зобов'язання за договором починається з першого дня, за терміном, коли зобов'язання мало бути виконано, а також виходячи з припису ч. 6 ст. 232 ГК України, пеня нараховується за шість місяців прострочення виконання зобов'язання, починаючи з першого дня такого прострочення.

Сторони у п. 3.5, 7.2 договору узгодили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.3. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

Позивач ставить вимогу про стягнення 813,47 грн. пені за період з 16.01.2016р. по 07.09.2016 року.

З огляду на узгодження сторонами у договорі положення щодо нарахування штрафних санкцій, факт прострочення відповідачем оплати орендних платежів, відсутність заперечень з боку відповідача щодо правильності здійснених позивачем розрахунків, судом задовольняються вимоги про стягнення пені в повному обсязі.

Позивачем також заявлено вимогу про розірвання договору оренди №121/13-н від 19.12.2013 року.

Відповідно до ст.782 ЦК України наймодавець має право відмовитись від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Як передбачено в п.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року №12 „Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" відмова наймодавця від договору найму, можливість якої передбачена частиною першою статті 782 ЦК України, є правом, а не обов'язком наймодавця, яке може бути реалізоване в позасудовому порядку. Наявність зазначеного права не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою про розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) належних платежів.

У вирішенні відповідних спорів господарським судам слід встановлювати, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково. При цьому погашення орендарем заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки законодавець пов'язує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" підставою для дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду може бути невиконання сторонами своїх зобов'язань.

Судом встановлено, що відповідачем взагалі не сплачувались орендні платежі починаючи з період з січня 2016 року по липень 2016 року, а відтак наявні правові підстави для розірвання договору.

Відповідно до п. 9.1.2 договору чинність цього договору достроково припиняється, зокрема, внаслідок за взаємною згодою Сторін або за рішенням суду.

З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що договір оренди №121/13-н від 19.12.2013 року слід розірвати у зв'язку з порушенням відповідачем умов договору та норм чинного законодавства.

Вимога позивача про зобов'язання відповідача повернути орендоване майно балансоутримувачу задоволенню підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, яка цілком кореспондується зі ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі припинення договору найму наймач зобов"язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана.

Відповідно до ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно із положеннями п.п. 10.2 договору, у разі припинення або розірвання цього відповідач-орендар протягом останнього дня дії договору повертає майно Балансоутримувачу.

У разі, якщо Орендар затримав повернення майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження, майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання Сторонами акта приймання-передавання. Обов'язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на Орендаря.

Оскільки суд прийшов до висновку, що договір оренди №121/13-н від 19.12.2013 року, укладений між позивачем та відповідачем слід розірвати, відповідач зобов'язаний повернути орендовані приміщення.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст.33,43, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області 6880,85 грн. заборгованість з орендної плати згідно Договору оренди №121/13-н від 19.12.2013 року, 813,47 грн. пені на рахунок № 0160 УДКСУ у Кобеляцькому районі Полтавської області, код за , банк одержувача: ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019, код бюджетної класифікації: 22080300, символу 094.

3. Розірвати Договір оренди № 121/13-Н нерухомого майна, що належить до державної власності, укладений між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській області та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1.

4. Зобов'язати Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) повернути державне майно - нежитлові приміщення, реєстровий номер (за даними Єдиного реєстру об'єктів державної власності) НОМЕР_2, розміщене за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 50,9 кв.м., що перебуває на балансі Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта» балансоутримувачу - Полтавській дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (вул. 1100-річчя м. Полтава, буд.2, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 21061678).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.10.2016 р.

Суддя О.С.Мацко