РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016Справа №910/14534/16

За позовомДержавної екологічної інспекції у Запорізькій області
доПублічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот»
простягнення 128133,71 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

від позивачаОСОБА_1 - представник (в режимі відеоконференції)
від відповідачаОСОБА_2 - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна екологічна інспекція у Запорізькій області звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» 128133,71 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в ході проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами Філією Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» «Запорізький річковий порт», державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища встановлено здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарним джерелом без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади, а тому позивач вказує на наявність підстав для стягнення з відповідача шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, в розмірі 128133,71 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/14534/16 та призначено розгляд справи на 07.09.2016.

В судовому засіданні 07.09.2016 оголошено перерву до 29.09.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2016 вирішено судове засідання, призначене на 29.09.2016, провести з використанням системи відеоконференцзв'язку.

В судове засідання, призначене на 19.09.2016, представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечував. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач вказує на необґрунтованість періоду нарахування шкоди, помилковість віднесення установки видобутку піску до стаціонарних джерел викидів, та недоведеність позивачем факту допущення відповідачем відповідного правопорушення та причинного зв'язку між порушенням та шкодою.

Також відповідач звернувся до суду з заявою про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

У період з 11.02.2014 по 19.02.2014 Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами Філією Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» «Запорізький річковий порт» за адресою: 69006, м.Запоріжжя, Ленінський район, вул. Леонова, буд.1-А.

За результатами перевірки встановлено, що на момент проведення перевірки Філією Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» «Запорізький річковий порт» здійснювались викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря неорганізованим джерелом №1 - установкою з видобутку піску - гідропісконавантажувача ГПН-15 при розробці Північно-Східної ділянки Червонодніпровського родовища будівельних пісків у акваторії Каховського водосховища в Запорізькому районі Запорізької області без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади.

19.02.2014 Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області за результатами вказаної перевірки складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, в якому зафіксовано факт виявлення порушення Публічним акціонерним товариством «Судноплавна компанія «Укррічфлот» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

25.02.2014 Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області винесено припис про усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки, яким зобов'язано відповідача отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин від установки з видобутку піску - гідропісконавантажувача ГПН-15 у строк до 25.04.2014.

08.07.2014 на виконання вказаного припису Публічним акціонерним товариством «Судноплавна компанія «Укррічфлот» отримано дозвіл №-125 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданий Департаментом екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації терміном дії на 10 років - з 08.07.2014 по 07.07.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у зв'язку із здійсненням відповідачем викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідач зобов'язаний відшкодувати завдані державі збитки, розмір яких згідно наведеного позивачем розрахунку становить 128133,71 грн.

За змістом ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

При цьому, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, судам необхідно встановити наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів складу цивільного правопорушення відповідальність не настає.

У відповідності до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зважаючи на те, що спірні правовідносини, пов'язані з нарахуванням позивачем збитків, завданих внаслідок викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади, такі правовідносини регулюються, зокрема, нормами Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Закону України «Про охорону атмосферного повітря», приписами Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища №639 від 10.12.2008.

Статтею 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин.

За приписами ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання.

У відповідності до ст. 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» про охорону атмосферного повітря» особи, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом.

Згідно зі ст. 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» про охорону атмосферного повітря» шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, складеного 19.02.2014 Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області, підтверджується факт порушення відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, а саме: ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», що полягає у здійсненні викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарним джерелом без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади.

Відповідно до п. 1.4 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженим наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 №464, акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Доказів скасування (визнання недійсним) вказаного акта у встановленому законодавством порядку відповідачем не надано, а відтак даний акт є належним та допустимим доказом вчинення відповідачем відповідного порушення природоохоронного законодавства.

Оскільки факт порушення відповідачем законодавства у сфері охорони атмосферного повітря підтверджується матеріалами справи та відповідачем належними та допустимими доказами в розумінні ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не спростовано, доводи позивача про наявність підстав для стягнення з відповідача шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, є обґрунтованими.

Однак, щодо розміру та періоду нарахування збитків, які підлягають стягненню, суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що розмір збитків було розраховано позивачем на підставі довідки Філії відповідача - «Запорізький річковий порт» від 08.09.2014 №12.2-13/74 щодо фактичних годин роботи стаціонарного джерела викидів філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» при розробці Північно-Східної ділянки Червонодніпровського родовища будівельних пісків за період з 01.12.2012 по 07.07.2014.

Враховуючи наведені у вказаній довідці відомості, позивач стверджує, що відповідач зобов'язаний відшкодувати завдані державі збитки за період з 01.12.2012 (початок використання джерела забруднення згідно наданої відповідачем довідки) по 07.07.2014 (момент усунення порушення) включно на загальну суму 128133,71 грн. Тобто, за твердженням позивача, збитки підлягають відшкодуванню за весь час роботи стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності дозволу.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання (юридичних і фізичних осіб) встановлено Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища №639 від 10.12.2008 (надалі - Методика).

За змістом п. 2.1.2 Методики, наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються, у тому числі, викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, уключаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства.

Розрахунок маси викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря здійснюється за встановленою Методикою формулою з урахуванням часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду.

В свою чергу, відповідно до п. 3.11 Методики час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Факт усунення порушення може бути підтверджений, зокрема отриманням дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (п. 3.12 Методики). Розрахунок розмірів відшкодування збитків здійснюється за формулою з урахуванням часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду (п. 4 Методики).

Судом встановлено, що порушення відповідачем вимог Закону України «Про охорону атмосферного повітря» зафіксовано в акті перевірки від 19.02.2014.

Зазначене порушення було усунено Публічним акціонерним товариством «Судноплавна компанія «Укррічфлот» 08.07.2014 (дата отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами).

Таким чином, оскільки розрахунок маси викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря здійснюється за встановленою Методикою формулою з урахуванням часу роботи джерела в режимі наднормативного викиду, а такий час визначається саме з моменту виявлення порушення до моменту його усунення (з урахуванням фактично відпрацьованого часу), суд дійшов висновку, що нарахування збитків, завданих відповідачем, є правомірним за період з 19.02.2014 (дата складення акта) по 08.07.2014 (дата усунення порушення), а не з 01.12.2012 як вказує позивач.

За розрахунком суду, за період з 19.02.2014 по 08.07.2014 розмір шкоди, завданої відповідачем державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, становить 75023,99 грн.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача шкоди, завданої внаслідок порушення природоохоронного законодавства, у розмірі 75023,99 грн, розрахованої за період з 19.02.2014 по 08.07.2014, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача решти заявленої до стягнення суми відшкодування (у розмірі 53109,72 грн), розрахованої за період з 01.12.2012 до 18.02.2014 (тобто до моменту виявлення порушення), є безпідставними, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Щодо заяви відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності, суд відзначає таке. Відповідач просить суд застосувати наслідки спливу строків позовної давності щодо вимог про стягнення шкоди, розрахованої за період з 01.12.2012 по 08.08.2013.

Аналіз наведених вище норм матеріального права дає підстави для висновку, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без відповідного дозволу є триваючим правопорушенням, а право на позов про стягнення шкоди, завданої таким правопорушенням, виникає кожен день з моменту виявлення до моменту його усунення.

Отже, момент виявлення порушення є початком перебігу строку позовної давності у таких спорах, що кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України.

Як зазначено в п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», за змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача збитків, розрахованих лише за період 19.02.2014 по 08.07.2014, з даним позовом до суду позивач звернувся 05.08.2016 (згідно штампу поштової установи; тобто в межах встановленого законодавством трирічного строку позовної давності щодо наведеного періоду), а у стягненні збитків, розрахованих за період з 01.12.2012 по 18.02.2014, судом відмовлено з підстав необґрунтованості, підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності щодо заявлених у даній справі вимог відсутні.

Аналогічну правову позицію щодо правомірності нарахування збитків, завданих в результаті здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без дозволу уповноваженого на те органу, є правомірним саме за період, починаючи з моменту виявлення порушення, а також щодо того, що початком перебігу строку позовної давності у таких спорах є момент виявлення порушення, наведено у постанові Верховного Суду України від 18.11.2015 у справі №917/2579/14.

Враховуючи викладене, позовні вимог підлягають частковому задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню шкода, завдана державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, у розмірі 75023,99 грн.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» (04071, м.Київ, вулиця Електриків, будинок 8, ідентифікаційний код 00017733) шкоду, завдану державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, у розмірі 75023 (сімдесят п'ять тисяч двадцять три) грн 99 коп. за такими реквізитами: р/р №0127, , МФО 813015, код бюджетної класифікації 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності», одержувач - управління Державної казначейської служби України у Запорізькому районі Запорізької області (Запорізька область, Запорізький район, с.Біленьке), банк - ГУ ДКСУ у Запорізькій області.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» (04071, м.Київ, вулиця Електриків, будинок 8, ідентифікаційний код 00017733) на користь Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (69035, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Незалежної України, будинок 72-А, ідентифікаційний код 38025388) судовий збір у розмірі 1125 (одна тисяча сто двадцять п'ять) грн 35 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 05.10.2016

Суддя Ю.М. Смирнова