КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2016 р. Справа№ 910/6679/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Лоджистікс»

на рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2016 р.

у справі №910/6679/16 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тефія»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Лоджистікс»

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тефія» звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Лоджистікс» про стягнення з відповідача 18874,49 грн. основного боргу, 2284,47 грн. 3% річних та 26264,52 грн. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.05.2016 р. позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 18874,49 грн. основного боргу, 2284,47 грн. 3% річних, 26264,52 грн. інфляційних втрат та 1378,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Через відділ інформаційного забезпечення суду відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з відрядженням директора.

Колегія суддів, враховуючи обмежені строки розгляду справи апеляційним господарським судом, встановлені ст. 102 ГПК України, не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. Господарський процесуальний кодекс України не обмежує суб'єкта господарювання у можливості залучення декількох осіб для участі у справі в якості представника. Відповідачем не надано доказів неможливості представництва інтересів останнього у суді іншими особами.

Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а строки розгляду апеляційної скарги обмежені ст. 102 ГПК України, колегія суддів, вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку без участі представників сторін.

Колегія суддів зазначає, що ухвалою від 15.09.2016 р. явка сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Зважаючи на те, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

01.02.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тєфія» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Лоджистікс» (орендар) був укладений договір оренди №0102-01/14, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає орендареві за плату у користування наступне обладнання: стійка 8 м. - 286 шт., траверса 1800 - 38 шт., траверса 2700 - 1885 шт., траверса 3600 - 162 шт.

Згідно п. 3.2 договору, підписання акта приймання-передачі свідчить про фактичну передачу майна в оренду.

Відповідно п.5.1 договору, орендна плата вираховується шляхом індексації орендної ставки у відношенні до вартості долара США у гривні, установленої НБУ на місяць що оплачується, до вартості долара США у гривні, установленої НБУ на дату укладання договору.

Орендна ставка по договору сторонами погоджена в розмірі 33982,20 грн.

За перший місяць оренди індекс складає 1.

Нарахування орендної плати починається з дати прийняття майна і за перший місяць оренди повинна бути сплачена на рахунок орендодавця протягом трьох днів з дня підписання цього договору.

За наступні місяці строк виконання зобов'язання по оплаті сторони погодили не пізніше 5 числа поточного оплачуваного місяця оренди.

Договір вступає в дію з дати його укладання і діяв до 01.08.2014 р. (п.4.1. договору).

За актом приймання-передачі від 01.02.2014 р. позивач передав, а відповідач прийняв у користування обладнання, що перелічене у п. 1.1 договору оренди.

Додатковою угодою від 28.02.2014 р. про внесення змін до договору сторони доповнивши п.1.1. договору, визначили, що з 01.03.2014 р. предметом оренди є: стійка 8м. - 143 шт., траверса 1800 - 22 шт., траверс 2700 - 976 шт., траверс 3600 - 84 шт.

Згідно п. 2 додаткової угоди від 28.02.2014 р., орендна ставка з 01.03.2014 р. складає 21794,35 грн.

За актом приймання-передачі від 28.02.2014 р. відповідач передав, а позивач прийняв наступне обладнання: стійка 8м. - 143 шт., траверса 1800 - 16 шт., траверс 2700 - 909 шт., траверс 3600 - 78 шт.

Додатковою угодою від 15.05.2014 р. про внесення змін до договору сторони доповнивши п.1.1. договору, визначили, що з 15.05.2014 р. предметом оренди є стійка 8м. - 195 шт., траверса 1800 - 22 шт., траверс 2700 - 1328 шт., траверс 3600 - 116 шт.

Згідно п. 3 додаткової угоди від 15.05.2014 р., орендна ставка з 15.05.2014 р. складає 30189,78 грн. Починаючи з 01.06.2014 р. індекс ДО1 складає співвідношення вартості долара США в гривні, установленої НБУ на 1 число місяця що оплачується, до вартості долара США у гривні, установленої НБУ на 01.06.2014 р.

За актом приймання-передачі від 15.05.2014 р. позивач передав, а відповідач прийняв наступне обладнання: стійка 8м. - 52 шт., траверс 2700 - 352 шт., траверс 3600 - 32 шт.

Додатковою угодою від 30.05.2014 р. про внесення змін до договору сторони, доповнивши п.1.1. договору, визначили що з 01.06.2014 р. предметом оренди є: стійка 8м. - 195 шт., траверса 1800 - 22 шт., траверс 2700 - 1328 шт., траверс 3600 - 136 шт.

Згідно п. 2 додаткової угодою від 30.05.2014 р., орендна ставка з 01.06.2014 р. складає 31753,40 грн.

За актом приймання-передачі від 01.06.2014 р. позивач передав, а відповідач прийняв наступне обладнання: траверс 3600 - 20 шт.

Додатковою угодою від 01.08.2014 р. про внесення змін до договору оренди сторони продовжили строк договору до 31.08.2014 р. включно.

Додатковою угодою від 29.08.2014 р. про внесення змін до договору оренди сторони доповнивши п.1.1. договору, визначили що з 01.09.2014 р. предметом оренди є стійка 8м. - 104 шт., траверса 1800 - 2 шт., траверс 2700 - 804 шт., траверс 3600 - 74 шт.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди від 29.08.2014 р. орендна ставка з 01.09.2014 р. складає 21664,63 грн.

Згідно п. 2 додаткової угоди від 29.08.2014 р., строк договору продовжено до 22.09.2014 р. включно.

Згідно п. 2 додаткової угодою від 29.08.2014 р. орендна ставка з 01.09.2014 р. складає 21664,33 грн.

За актом приймання-передачі від 31.08.2014 р. відповідач передав, а позивач прийняв наступне обладнання: стійка 8м. - 91 шт., траверса 1800 - 20 шт., траверс 2700 - 524 шт., траверс 3600 - 62 шт.

Додатковою угодою від 01.09.2014 р. про внесення змін до договору оренди сторони погодили розмір орендної ставка з 01.09.2014 р. - 35679,63 грн; строк договору продовжено до 29.09.2014 р. включно.

За актом приймання-передачі від 29.09.2014 р. відповідач передав, а позивач прийняв наступне обладнання: стійка 8м. - 130 шт., траверса 1800 - 22 шт., траверс 2700 - 976 шт., траверс 3600 - 104 шт.

Як зазначав позивач, відповідач порушував зобов'язання за договором, щодо своєчасної сплати орендних платежів, зокрема: згідно акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №43/03/О від 31.03.2014 р. розмір орендної плати за лютий 2014 року становить 33982,20 грн., яку сплачену відповідачем: 22.04.2014 р. - 3982,20 грн., 30.04.2014 р. - 12000,00 грн, 06.05.2014 р. - 18000,00 грн.; згідно акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №46/03/О від 31.03.2014 р. розмір орендної плати за березень 2014 року становить 21925,12 грн, яку сплачену відповідачем 22.04.2014 р.; згідно акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №34/04/О від 31.04.2014 р. розмір орендної плати за квітень 2014 року становить 22407,48 грн., яку сплачену відповідачем 15.05.2014 р.; згідно акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №СУ/05/92 від 31.05.2014 р. розмір орендної плати за травень 2014 року становить 23146,92 грн., яку сплачену відповідачем: 18.06.2014 р. - 10000,00 грн., 20.06.2014 р. - 13146,92 грн.; згідно акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №СУ/06/26 від 02.06.2014 р. розмір орендної плати за травень 2014 року становить 3862,22 грн., яку сплачену відповідачем 14.07.2014 р.; орендна плата за червень 2014 року в розмірі 31753,40 грн. була сплачена позивачем 14.07.2014 р.; згідно акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №СУ/07/32 від 31.07.2014 р. розмір орендної плати за липень 2014 року становить 32070,94 грн., яку сплачену відповідачем 07.08.2014 р.; згідно акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №СУ/08/31 від 31.08.2014 р. розмір орендної плати за серпень 2014 року становить 33316,96 грн., яку сплачену відповідачем 26.12.2014 р. - 5000,00 грн.; 21.01.2015 р. - 5000,00 грн., 27.02.2015 р. - 15000,00 грн.; 30.03.2015 р. - 8316,96 грн.; згідно акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №СУ/09/20 від 22.09.2014 р. розмір орендної плати за вересень 2014 року становить 21664,33 грн., яку сплачену відповідачем частково в розмірі 9683,04 грн. - 30.03.2015; згідно акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №СУ/09/21 від 29.09.2014 р. розмір орендної плати за вересень 2014 року становить 6893,20 грн., яку відповідачем не сплачено.

Таким чином заборгованість відповідача за договором оренди №0102-01/14 від 01.02.2014 р. становить 18874,49 грн. (за вересень 2014 року).

Відповідно до акта звірки взаєморозрахунків 1011-15/01 станом на 31.10.2015 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 18874,49 грн.

Надіслана позивачем претензія №4/16 від 16.01.2016 р. про сплату заборгованості залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Судом встановлено, що на виконання умов договору оренди №0102-01/14 від 01.02.2014 р. та додаткових угод до нього, позивачем було надано в користування відповідачу майно, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі, яке було повернуто позивачу 29.09.2014 р.

Також судом встановлено, що відповідачем за період користування майном з 01.02.2014 р. по 29.09.2014 р. було порушено зобов'язання щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендних платежів, що підтверджується виписками банку по рахунку позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідача за договором оренди №0102-01/14 від 01.02.2014 р. становить 18874,49 грн. (за вересень 2014 року).

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 18874,49 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача за прострочення строків сплати орендних платежів 2284,47 грн. 3% річних та 26264,52 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідачем прострочено виконання свого обов'язку по своєчасній та в повному обсязі сплаті орендних платежів за договором оренди №0102-01/14 від 01.02.2014 р., що є підставами для застосування до відповідача господарських санкцій, обумовлених договором, та відповідальності за несвоєчасне виконання зобов'язання.

Здійснивши перерахунок трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню в сумі 2284,47 грн. та 26264,52 грн.

Щодо доводів відповідача в апеляційній скарзі про те, що ним була повністю сплачена сума заборгованості, платіжними дорученнями №1541 від 17.08.2016 р. та №1542 від 17.08.2016 р., то колегія суддів зазначає наступне.

Вказана сплата суми боргу була проведена відповідачем 17.08.2016 р., тобто вже після винесення судом першої інстанції оскаржуваного рішення від 13.05.2016 р., а відтак не може бути підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2016 р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Лоджистікс» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 13.05.2016 р. у справі №910/6679/16 залишити без змін.

Справу №910/6679/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк