ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2016 р. Справа № 911/2552/16

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Департаменту охорони здоровя виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Центр Фармація, Київська обл., м. Вишгород

про стягнення 20523,94 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Центр Фармація, Київська обл., м. Вишгород

до Департаменту охорони здоровя виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), м. Київ

про стягнення 156285,11 грн.

за участю представників

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1 (дов. № 2 від 17.03.2016 р.);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Департамент охорони здоровя виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі позивач за первісним позовом) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Центр Фармація (далі відповідач за первісним позовом) про стягнення 20523,94 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач за первісним позовом посилається на порушення відповідачем за первісним позовом умов договору № 31 від 04.11.2014 р. про закупівлю товарів за державні кошти в частині своєчасної поставки товарів. У звязку з неналежним виконанням відповідачем за первісним позовом п. 6.3.1 договору щодо своєчасної поставки товару позивачем на підставі п. 7.2. договору нараховано 20523,94 грн. штрафних санкцій. Також, позивач просить визнати причину пропуску строку подання позову до суду поважною та поновити строк позовної давності, посилаючись на те, що відповідно до Положення про Департамент охорони здоровя виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) затвердженого Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13.12.2013 р. № 2254 Департамент охорони здоровя виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) утримується за рахунок коштів бюджету міста Києва, а оскільки у бюджеті міста Києва на 2014-2015 роки кошти на сплату судового збору не були передбачені, позивач не мав змоги сплатити судовий збір.

26.08.2016 р. до господарського суду Київської області від відповідача за первісним позовом надійшли заперечення № 470 від 26.08.2016 р. на позовну заяву, в яких останній просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу в підтвердження того, яким саме чином були надані заявки на постачання відповідачу (яким саме засобом) та на який саме день, від дати складання заявки, її отримав відповідач. Щодо доводів позивача щодо неможливості звернутися до суду для стягнення штрафних санкцій за відсутності у бюджеті коштів для сплати судового збору, то відповідач вважає, що вони є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

26.08.2016 р. до господарського суду Київської області від відповідача за первісним позовом надійшла заява № 469 від 26.08.2016 р., в якій відповідач просить застосувати позовну давність до вимог про стягнення штрафних санкцій та відмовити у задоволенні позову.

26.08.2016 р. до господарського суду Київської області до початку розгляду спору по суті надійшла зустрічна позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Центр Фармація до Департаменту охорони здоровя виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення 156285,11 грн., з яких: 9927,37 грн. 3% річних та 146357,74 грн. інфляційних втрат. В обґрунтування зустрічного позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем за зустрічним позовом зобовязань за договором № 31 від 04.11.2014 р. про закупівлю товарів за державні кошти в частині своєчасної оплати за поставлений товар. У звязку з чим позивачем за зустрічним позовом на підставі ст. 625 ЦК України нараховано 9927,37 грн. 3% річних та 146357,74 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.08.2016 р. зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Центр Фармація до Департаменту охорони здоровя виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення 156285,11 грн. прийнято для сумісного розгляду з первісним позовом у справі № 911/2552/16.

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні 25.08.2016 р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, у судове засідання 13.09.2016 р. не зявився у звязку з участю представника позивача у іншому судовому засіданні. У судові засідання 27.09.2016 р. та 06.10.2016 р. представник позивача не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 747.

Представник відповідача за первісним позовом у судове засідання 25.08.2016 р. не зявився, а у судових засіданнях 13.09.2016 р., 27.09.2016 р. та 06.10.2016 р. проти первісного позову заперечував з підстав, викладених у запереченнях, а позовні вимоги зустрічного позову підтримав, з підстав викладених у позові.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

04.11.2014 р. між Департаментом охорони здоровя виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю Бізнес Центр Фармація (учасник) було укладено договір № 31 про закупівлю товарів за державні кошти (далі договір), відповідно до п.1.1. якого учасник зобовязується у 2014 році поставити замовнику, а замовник прийняти та оплатити ліки (інсулін та його аналоги), 21.20.1, зазначені у специфікації (додаток 1) (далі товари).

30.12.2014 р. між сторонами підписано додаткову угоду № 1, в якій п. 3.1. договору та специфікацію викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 1.2. договору найменування, кількість, ціна за одиницю та загальна сума товарів зазначені у специфікації (додаток 1).

Згідно з п. 3.1. договору (в редакції додаткової угоди № 1) сума цього договору становить 3393757,15 грн.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що розрахунки за договором проводяться відповідно до ст. 49 Бюджетного кодексу України шляхом оплати замовником вартості товарів, зазначених у специфікації до цього договору, після їх отримання та згідно предявленої учасником видаткової накладної.

У разі затримки бюджетного фінансування, розрахунки проводяться протягом 5 банківських днів з дати отримання замовником на свій реєстраційний рахунок бюджетного призначення на фінансування закупівлі за вказаним напрямом (п. 4.2. договору).

Відповідно до п. 5.1. договору строк поставки товарів: 2 дні від дати письмової заявки замовника.

Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2014 р. та до повного виконання сторонами своїх зобовязань за ним (п.п. 10.1. договору).

30.12.2014 р. сторонами підписано специфікацію (додаток 1 до договору), в якій сторони узгодили найменування предмету закупівлі/товару; торгівельну назву товару; виробника, країну; одиницю виміру; кількість; ціну за одиницю товару без ПДВ; ПДВ за одиницю товару; ціну за одиницю з ПДВ; загальну вартість, грн. з ПДВ; загальну вартість пропозиції: 3393757,15 грн. у тому числі ПДВ: 222021,50 грн.

Позивачем за первісним позовом було складено письмову заявку № 061-498/08-ккт від 06.11.2014 р. на постачання товарів, яка отримана відповідачем, що підтверджується підписом представника відповідача на заявці.

За заявкою № 061-498/08-ккт від 06.11.2014 р. відповідачем за первісним позовом було поставлено позивачу товар за видатковими накладними № 29883-ТОВ від 10.11.2014 р. на суму 528320,53 грн. та № 30949-ТОВ від 13.11.2014 р. на суму 1349082,75 грн.

Позивачем за первісним позовом було складено письмову заявку № 061-581/ккт від 08.12.2014 р. на постачання товарів, яка отримана відповідачем, що підтверджується підписом представника відповідача на заявці.

За заявкою № 061-581/ккт від 08.12.2014 р. відповідачем за первісним позовом було поставлено позивачу товар за видатковими накладними № 35203-ТОВ від 09.12.2014 р. на суму 325489,19 грн. та № 38005-ТОВ від 30.12.2014 р. на суму 1135358,70 грн.

Також, на виконання умов договору відповідачем за первісним позовом було поставлено позивачу товар за видатковою накладною № 36572-ТОВ від 18.12.2014 р. на суму 55505,98 грн.

Позивачем за первісним позовом було здійснено оплату поставленого товару на загальну суму 3393757,15 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками по рахунку відповідача та платіжними дорученнями № 397 від 02.02.2015 р. на суму 1349082,75 грн., № 396 від 02.02.2015 р. на суму на суму 528320,53 грн., № 617 від 09.02.2015 р. на суму 325489,19 грн., № 794 від 13.02.2015 р. на суму 55505,98 грн. та № 795 від 13.02.2015 р. на суму 1135358,70 грн.

Як вбачається з банківських виписок по рахунку відповідача за первісним позовом, оплати позивачем за первісним позовом були здійснені несвоєчасно.

З матеріалів справи вбачається, що товар за видатковими накладними № 30949-ТОВ від 13.11.2014 р. на суму 1349082,75 грн. та № 38005-ТОВ від 30.12.2014 р. на суму 1135358,70 грн. було поставлено відповідачем з порушенням строку, передбаченого п. 5.1. договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з приписами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем за первісним позовом умов договору, позивач на підставі п. 7.2. договору просить стягнути з відповідача 20523,94 грн. штрафних санкцій, які по методиці розрахунку позивача є пенею, нарахованих на суму непоставленого товару за видатковою накладною № 30949-ТОВ від 13.11.2014 р. на суму 1349082,75 грн. за період з 11.11.2014 р. по 13.11.2014 р. та за видатковою накладною № 38005-ТОВ від 30.12.2014 р. на суму 1135358,70 грн. за період з 11.12.2014 р. по 30.12.2014 р.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 7.2. договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобовязань учасник сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару за кожний день прострочення.

Проте, наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій є невірним, оскільки позивачем невірно визначено дати закінчення періодів нарахування штрафних санкцій з огляду на те, що день поставки не включається в період прострочення виконання зобовязань.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума штрафних санкцій, нарахованих на суму несвоєчасно поставленого товару за видатковою накладною № 30949-ТОВ від 13.11.2014 р. на суму 1349082,75 грн. за період з 11.11.2014 р. по 12.11.2014 р. та за видатковою накладною № 38005-ТОВ від 30.12.2014 р. на суму 1135358,70 грн. за період з 11.12.2014 р. по 29.12.2014 р. становить 18396,30 грн.

У заяві № 469 від 26.08.2016 р. відповідач за первісним позовом зазначає, що позивачем пропущено строк позовної давності, визначений ч. 2 ст. 258 ЦК України, у звязку з чим просить суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні первісного позову.

Частиною 1 статті 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення ним рішення.

В силу ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою 05.08.2016 р., що підтверджується конвертом, в якому надійшла позовна заява до господарського суду Київської області.

Відповідно до п. 4.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов'язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін.

Строк позовної давності за вимогою про стягнення штрафних санкцій за останній день, визначеного позивачем періоду їх нарахування, з урахуванням встановленої судом кінцевої дати прострочення (29.12.2014 р.), сплив 29.12.2015 р.

Отже, позивачем пропущено строк позовної давності за вказаною вимогою.

В позовній заяві позивач за первісним позовом просить визнати причини пропуску строку подання позовові поважними та поновити строк позовної давності, оскільки у бюджеті м. Києва на 2014 2015 роки кошти на сплату судового збору не були передбачені, позивач не мав змоги сплатити судовий збір.

Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до абз. 2 п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Проте, зазначені позивачем обставини не є виключними, а причини пропуску не є поважними.

Отже, вимога позивача за первісним позовом про стягнення 20523,94 грн. штрафних санкцій, нарахованих на суму товару за видатковою накладною № 30949-ТОВ від 13.11.2014 р. на суму 1349082,75 грн. за період з 11.11.2014 р. по 13.11.2014 р. та за видатковою накладною № 38005-ТОВ від 30.12.2014 р. на суму 1135358,70 грн. за період з 11.12.2014 р. по 30.12.2014 р. не підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем за зустрічним позовом умов договору в частині своєчасної оплати, позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом 9927,37 грн. 3% річних, нарахованих на прострочену заборгованість відповідача за кожною видатковою накладною окремо за загальний період з 11.12.2014 р. по 12.02.2015 р.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума 3% річних, нарахованих на прострочену заборгованість відповідача за кожною видатковою накладною окремо за загальний період з 11.12.2014 р. по 12.02.2015 р., становить 9975,38 грн., проте стягненню з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача підлягає 9927,37 грн. 3% річних в межах заявлених позовних вимог.

Також, позивач за зустрічним позовом просить стягнути з відповідача 146357,74 грн. інфляційних втрат, нарахованих на прострочену заборгованість відповідача за видатковими накладними № 29883-ТОВ від 10.11.2014 р. на суму 528320,53 грн., № 30949-ТОВ від 13.11.2014 р. на суму 1349082,75 грн., № 35203-ТОВ від 09.12.2014 р. на суму 325489,19 грн. за загальний період з 11.12.2014 р. по 08.02.2015 р.

Відповідно до абзаців 2, 3 п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Судом встановлено, що позивачем за зустрічним позовом неправомірно нараховано інфляційні втрати за період, що становить менше місяця.

Відповідно до вірного розрахунку здійсненого судом, сума інфляційних втрат, нарахованих на прострочену заборгованість відповідача за видатковими накладними № 29883-ТОВ від 10.11.2014 р. на суму 528320,53 грн. та № 30949-ТОВ від 13.11.2014 р. на суму 1349082,75 грн. за січень 2015 р., становить 58199,51 грн.

Суд відмовляє позивачу за зустрічним позовом в частині стягнення з відповідача 30090,16 грн. інфляційних втрат, нарахованих на прострочену заборгованість відповідача за видатковою накладною № 35203-ТОВ від 09.12.2014 р. на суму 325489,19 грн., оскільки заборгованість існувала менше повного календарного місяця.

Відтак, вимога позивача за зустрічним позовом про стягнення з відповідача 146357,74 грн. інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню у сумі 58199,51 грн.

Судовий збір за первісним позовом відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладається судом на позивача за первісним позовом.

Судовий збір за зустрічним позовом відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні первісного позову відмовити повністю.

2. Зустрічний позов задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту охорони здоровя виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 19, код 02012906) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Центр Фармація (07300, Київська обл., Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Шолуденка, буд. 18, код 30177378) 9927,37 грн. (девять тисяч девятсот двадцять сім грн. 37 коп.) 3% річних, 58199,51 грн. (пятдесят вісім тисяч сто девяносто девять грн. 51 коп.) інфляційних втрат та 1021,90 грн. (одну тисячу двадцять одну грн. 90 коп.) судового збору.

3. В задоволенні іншої частини зустрічного позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 17.10.2016 р.

Суддя О.О. Рябцева