ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.10.16р. Справа № 904/4813/16
За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, (с. Горького, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область)

до Дочірнього підприємства "Вільногірський елеватор" ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Зернопром", (м. Вільногірськ, Дніпропетровська область)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ПС Інжиніринг", (м. Дніпро)

про стягнення 444 000,00 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_3 - адвокат, дог. №96 від 03.08.15р., ОСОБА_1 - директор

Відповідача - не з'явився

Третьої особи - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просив стягнути з Відповідача 444 000,00 грн. вартості переданого на зберігання, але не повернутого зерна.

03.08.16р. від Позивача надійшла доповнена та уточнена позовна заява, в якій Позивач просить стягнути з Відповідача 444 000,00 грн. вартості переданого на зберігання, але не повернутого зерна та пеню за несвоєчасне повернення у сумі 25 936,06 грн.

09.08.16р. керівником апарату винесено розпорядження №565 "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи" у зв'язку з перебуванням судді Дубініна І.Ю. на лікарняному.

На підставі Положення про автоматизовану систему документообігу суду справу №904/4813/16 передано на розгляд судді Юзікову С.Г.

Ухвалою від 12.08.16р. справу прийнято до свого провадження суддею Юзіковим С.Г.

12.09.16р. від Позивача надійшла доповнена та уточнена позовна заява, в якій Позивач просить стягнути з Відповідача 444 000,00 грн. вартості переданого на зберігання, але не повернутого зерна та пеню за несвоєчасне повернення у сумі 37 969,98 грн., а всього 481 969,98 грн.

04.10.16р. від Позивача надійшла заява про зміну предмету позову, у якій Позивач просить стягнути з Відповідача передане на зберігання, але не повернуте зерно насіння соняшника у кількості 40 т, якість якого відповідає наступним показникам: вологість 8 %, олійна домішка 15 %, сміттєва домішка 3 %, вартість якого становить 452 000,00 грн. на момент закінчення договору складського зберігання зерна № 28 від 15.10.15р., та стягнути 50 287,94 грн. пені. До заяви Позивач надав копію інформаційної довідки (оригінал оглянуто в судовому засіданні) Дніпропетровської торгово-промислової палати від 03.10.16р. № 1588/07-24, за якою вартість 1 т насіння соняшнику в період з 27.05.16р. по 10.06.16р. становила 11 300,00 11 500,00 грн.

У судовому засіданні Позивач повідомив, що автомобільний транспорт для відвантаження насіння соняшнику на ДП "Вільногірський елеватор" ТОВ "ЗЕРНОПРОМ" він не направляв, оскільки на його звернення від 13.04.16р. та від 20.05.16р., адресовані ДП "Вільногірський елеватор" ТОВ "ЗЕРНОПРОМ", з метою узгодження точної дати відвантаження спірного ОСОБА_4, Відповідач відповіді не надав.

Відповідач та Третя особа у судове засідання не зявилися, явку повноважних представників у жодне судове засідання не забезпечили.

Відповідач відзив на позов, документи витребувані судом чи доказів відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав.

Відповідач про засідання суду повідомлявся належно, на адресу, вказану у позові, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 682 та поштові повернення № 700 та 884 з відміткою поштової установи "за закінченням терміну зберігання".

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15.10.15р. сторонами укладено Договір №28 складського зберігання зерна (далі Договір), за п.1.1. якого ОСОБА_4 (Позивач) за умовами цього Договору зобовязався передати, а Зерновий склад (Відповідач) зобовязався прийняти на зберігання зернові, зернобобові та олійні культури врожаю 2015 року (далі ОСОБА_4) та в установлений строк повернути їх ОСОБА_4 або особі, зазначеній ним як одержувача, відповідно до якісних показників, передбачених цим Договором.

Відповідно до п.3.7. Договору ОСОБА_4 доставляє та відвантажує зерно із Зернового складу автомобільним або залізничним транспортом. ОСОБА_5 та розвантаження з транспорту здійснюється згідно з Інструкцією про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах, затвердженої Наказом Міністерства аграрної політики України №661 від 13.10.08р. (далі Інструкція).

За 10 днів до передбачуваної дати відвантаження ОСОБА_4 подає письмову заяву (лист-клопотання), в якій повинно зазначатися найменування культури, її кількість, якість за класом, група згідно зі стандартами, вид транспорту, залізнична станція призначення, реквізити одержувача, дата відвантаження (п.3.8. Договору).

ОСОБА_6 Поклажодавцем на іншого власника проводиться Зерновим складом за письмовим клопотанням ОСОБА_4 (п.3.9. Договору).

Відвантаження та переоформлення ОСОБА_4 проводиться в кількості та за якістю в межах класу, групи за стандартами, що зазначені в складському документі на ОСОБА_4, виданому при прийманні ОСОБА_4 на зберігання за мінусом втрат, повязаних з природними втратами та втратами при поліпшенні якості ОСОБА_4 (п.3.12. Договору).

Наказ на відвантаження ОСОБА_4 оформлює бухгалтерія Зернового складу після надання Поклажодавцем або його представником за довіреністю письмової заяви про відвантаження або переоформлення ОСОБА_4, оригіналів складських документів та довіреності. Оформлення документів на відвантаження ОСОБА_4 проводиться в присутності представника ОСОБА_4, уповноваженого довіреністю. Наявності документа, що засвідчує особу представника, є обовязковою.

Зерно вважається відвантаженим Зерновим складом з моменту видання товаротранспортної накладної. Зерно вважається переоформленим Зерновим складом з моменту видання та підписання сторонами Акту прийому-передачі на ОСОБА_4 та складського документу (п.3.13. Договору).

ОСОБА_4 має право переоформити право власності на ОСОБА_4 (п.5.14. Договору).

ОСОБА_4 має право встановити строк зберігання ОСОБА_4 з урахуванням умов цього Договору та мети своєї діяльності, але не пізніше 31 травня 2016 року (п.5.17. Договору).

Відповідно до п.7.4. Договору Зерновий склад, у разі несвоєчасного відвантаження ОСОБА_4, повинен сплатити на користь ОСОБА_4 пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості не відвантаженого ОСОБА_4 за кожен прострочений день за ринковими цінами ОСОБА_4 на момент його відвантаження.

13.04.16р. Позивач направив на адресу Відповідача лист-клопотання про узгодження дати відвантаження зерна. Позивач запропонував дату відвантаження - 21.04.16р., але не пізніше 23.04.16р.

Клопотання Позивача Відповідач одержав 14.04.16р., що підтверджується описом вкладення в цінний лист та повідомленням про вручення.

За даними Позивача, Відповідач відповіді на наведене клопотання не надав, ОСОБА_4 не відвантажив.

20.05.16р. Позивач направив Відповідачеві повідомлення про намір забрати раніше переданий на зберігання товар, після закінчення строку дії договору зберігання. Позивач запропонував Відповідачеві провести з ним звірку взаєморозрахунків шляхом направлення йому акту звірки, в разі наявності у нього заборгованості направити відповідний рахунок, визначити дату передачі зерна, яка в будь-якому випадку повинна бути не пізніше 30.05.16р. (останній день строку зберігання).

Наведене повідомлення Відповідач одержав 27.05.16р., що підтверджується описом вкладення в цінний лист та повідомленням про вручення.

За даними Позивача, Відповідач відповіді на дане повідомлення не надав, зерно зі зберігання не повернув.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.942 ЦК України зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Частиною 1 ст. 944 ЦК України встановлено, що зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі.

Відповідно ч.1 ст. 949 ЦК України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Згідно з ст. 24 Закону України " Про зерно та ринок зерна України" зерновий склад зобов'язаний вживати усіх заходів, передбачених цим Законом, нормативно-правовими актами, договором складського зберігання зерна, для забезпечення схоронності зерна, переданого йому на зберігання.

ОСОБА_4 зерна зобов'язаний забрати зерно у зернового складу після закінчення строку зберігання зерна (ч.1. ст. 31 Закону України " Про зерно та ринок зерна України" ).

Частиною 2 ст. 31 Закону України " Про зерно та ринок зерна України" встановлено, що зерновий склад зобов'язаний письмово за сім днів до закінчення строку зберігання зерна попередити поклажодавця зерна про закінчення строку зберігання зерна та запропонувати термін витребування зерна.

Відповідно до ч.2 ст. 32 Закону України " Про зерно та ринок зерна України" зерновий склад зобов'язаний повернути поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач, зерно у стані, передбаченому договором складського зберігання та законодавством.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На час розгляду справи, Відповідач ОСОБА_7 виконання зобовязань за Договором чи інших доказів відсутності боргу, доказів втрат зерна, повязаних з природними втратами та втратами при поліпшенні якості зерна, суду не надав.

04.10.16р. від Позивача надійшла заява про зміну предмету позову, у якій Позивач просить суд стягнути з Відповідача передане на зберігання, але не повернуте зерно насіння соняшника у кількості 40 т, якість якого відповідає наступним показникам: вологість 8 %, олійна домішка 15 %, сміттєва домішка 3 %, вартість якого становить 452 000,00 грн. на момент закінчення договору складського зберігання зерна № 28 від 15.10.15р., та стягнути 50 287,94 грн. пені. До заяви Позивач надав копію інформаційної довідки (оригінал оглянуто в судовому засіданні) Дніпропетровської торгово-промислової палати від 03.10.16р. № 1588/07-24, за якою вартість 1 т насіння соняшнику в період з 27.05.16р. по 10.06.16р. становила 11 300,00 11 500,00 грн.

Перевіривши доводи та розрахунки Позивача, надані документи, які свідчать про укладання Договору, виконання Договору Позивачем (передачею зерна на зберігання Відповідачеві та запит на повернення зерна) і не виконання Договору Відповдіачаем, суд погоджується з позицією Позивача.

Також Позивач просить стягнути з Відповідача судові витрати, до яких включив витрати на сплату судового збору й витрати на оплату послуг адвоката - 2 000,00 грн.

На підтвердження судових витрат Позивач надав докази сплати судового збору й меморіальний ордер №@2PL965596 від 23.06.16р. про сплату витрат на правову допомогу, у графі "призначення платежу" якого зазначено: "Согласно дополнительному приложению № 2 к договору об оказании правовой помощи адвокатом № 93 от 03.08.15, ОСОБА_8", при цьому, з меморіального ордеру не вбачається, що платником був саме Позивач чи інша особа за його дорученням та рахунок.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, шляхом стягнення з Відповідача переданого Позивачем на зберігання, але не повернутого зерна - насіння соняшнику у кількості 40 т, якість якого має відповідати наступним показникам: вологість 8 %, олійна домішка 15 %, сміттєва домішка 3 % та вартість якого складає 452 000,00 грн. на момент закінчення договору складського зберігання зерна № 28 від 15.10.15р. та 50 287,94 грн. пені.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Витрати на оплату адвокатських послуг не підтверджені належними документами, тому не підлягають відшкодуванню.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати. Позивач при звернені з позовом, з урахуванням заяв про зміну позовних вимог, сплатив 7 535,15 грн. судового збору, а виходячи із ціни позову мав сплатити 7534,32 грн., тобто переплата становить 0,83 грн.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Вільногірський елеватор" ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Зернопром", 51700, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Привокзальна, 1-А (код 35986706) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, 52052, АДРЕСА_1 (код НОМЕР_1) передане на зберігання, але не повернуте зерно - насіння соняшнику у кількості 40 т, якість якого має відповідати наступним показникам: вологість 8 %, олійна домішка 15 %, сміттєва домішка 3 % та вартість якого складає 452 000,00 грн. на момент закінчення договору складського зберігання зерна № 28 від 15.10.15р.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Вільногірський елеватор" ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Зернопром", 51700, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Привокзальна, 1-А (код 35986706) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, 52052, АДРЕСА_1 (код НОМЕР_1) 50 287,94 грн. пені, 7 534,32 грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено ______________