РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016Справа №910/14496/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Атлантіс»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Роял Медіа»
простягнення 2529,68 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

від позивачаМиненко О.А. - представник
від відповідачане з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Атлантіс» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял Медіа» 11385,14 грн.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки №361ОП/Ки від 17.08.2015 в частині здійснення розрахунків за поставлений товар, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 9656,02 грн. Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 1095,66 грн, 15% річних у розмірі 462,08 грн та інфляційні втрати у розмірі 171,38 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/14496/16 та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2016 розгляд справи було відкладено на 29.09.2016.

28.09.2016 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 2529,68 грн, з яких: 1031,94 грн основної заборгованості за договором поставки №361ОП/Ки від 17.08.2015, 1095,66 грн пені, 462,08 грн 15% річних та 171,38 грн інфляційних втрат.

В судове засідання, призначене на 29.09.2016, представник позивача з'явився, подану заяву підтримав.

У відповідності до положень ст. 22 Господарського процесуального кодексу України заява позивача про зменшення позовних вимог приймається судом до розгляду.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, відзив на позов не надав.

За змістом ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 03067, м.Київ, вулиця Гарматна, будинок 29/31, на яку були відправлені ухвали суду, підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в тому числі Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 23.08.2016 та вказано у позові.

Як зазначено в абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.08.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлантіс» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Роял Медіа» (покупець) було укладено договір поставки №361ОП/Ки (надалі - Договір), за умовами якого постачальник зобов'язується у зумовлені строки передавати (поставляти) у власність покупця алкогольну продукцію відповідно до узгоджених (прийнятих до виконання) постачальником замовлень покупця, а покупець зобов'язується приймати вказаний товар у власність і сплачувати за нього зумовлену даним договором грошову суму.

Найменування та асортимент товару, який поставляється за даним договором, визначається специфікацією (додаток №1). Зазначення певного виду товару в специфікації саме по собі не передбачає обов'язку покупця замовляти чи купувати цей товар та обов'язку постачальника поставляти такий товар.

Відповідно до п. 2.1 Договору, постачальник зобов'язується поставити товар згідно Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс" в редакції 2000 року на умовах DDP (в торгову точку покупця). Місце призначення поставки товару - згідно замовлень покупця - в межах місць призначення зазначених в додатку №2.

Згідно з п. 3.1. Договору загальна сума договору, визначається виходячи з цін на товар, асортименту та загальної кількості товару, що поставляється.

У відповідності до п. 3.2. Договору ціна товару, що поставляється за кожною окремою поставкою, узгоджується сторонами додатково. Узгодження здійснюється шляхом направлення постачальником покупцю на виконання процедури узгодження замовлення покупця, видаткової накладної в електронному вигляді із зазначенням цін товарів, що поставляються, та подальшим погодженням покупцем зазначеної ціни, або відмови від її погодження. Погодження ціни, або відмова від її погодження, здійснюється у зручний для сторони формі.

Право власності на товар від постачальника до покупця переходить в момент підписання сторонами оформленої накладної. Приймання товару здійснюється по кількості відповідно до транспортних та товаросупровідних документів постачальника. Підписуючи видаткові накладні та приймаючи товар, покупець підтверджує, що поставка товару відбулась відповідно до попередньо узгодженого сторонами асортименту та кількості товару по даній поставці (п.п.6.1, 6.2, 6.5 Договору).

За правовою природою укладений між сторонами Договір є договором поставки.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

На виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 10270,68 грн, що підтверджується видатковими накладними №2476 від 24.02.2016 на суму 4756,02 грн та №3448 від 16.03.2016 на суму 5514,66 грн, які підписані представниками сторін та скріплені печатками, а також відповідними товарно-транспортними накладними.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктами 7.1, 7.2 Договору визначено, що покупець зобов'язаний оплатити поставлений постачальником товар протягом 35 календарних днів з моменту передання товару покупцю. Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та приписів п. 7.1 Договору строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по сплаті вартості поставленого товару станом на момент розгляду справи настав.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідачем своїх зобов'язань з оплати вартості поставленого товару належним чином виконано не було, а було здійснено часткову оплату на суму 9238,74 грн. Решта вартості поставленого товару (у розмірі 1031,94 грн) оплачена відповідачем не була, у зв'язку з чим в останнього перед позивачем утворилась заборгованість.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту існування заборгованості у розмірі 1031,94 грн не спростовано, доказів її погашення в добровільному порядку не надано.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1031,94 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 1095,66 грн, 15% річних у розмірі 462,08 грн та інфляційні втрати у розмірі 171,38 грн.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що сума пені та 15% річних нараховані позивачем за період прострочення з 31.03.2016 по 05.08.2016 щодо оплати товару, поставленого згідно видаткової накладної № 2476 від 24.02.2016, та за період з 22.04.2016 по 05.08.2016 щодо оплати товару, поставленого згідно видаткової накладної №3448 від 16.03.2016. При здійсненні розрахунку враховано проведені відповідачем часткові проплати.

Суму інфляційних втрат, які позивач просить стягнути з відповідача, нараховано за прострочення виконання зобов'язання з оплати товару, поставленого на підставі видаткової накладної № 2476 від 24.02.2016 (на суму 4756,02 грн), за період прострочення з 31.03.2016 по 24.05.2016.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно із положень ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є пеня.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Пунктом 9.3 Договору встановлено, що у випадку несвоєчасної оплати поставленого товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За умовами п. 9.3 Договору, покупець сплачує постачальнику 15 % річних у випадку прострочення оплати поставленого товару на 10 і більше календарних днів.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання з оплати поставленого на підставі Договору товару і період прострочення становить більше 10 календарних днів, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 1095,66 грн, 15% річних у розмірі 462,08 грн та інфляційних втрат у розмірі 171,38 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, перевіреним судом.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Роял Медіа» (03067, м.Київ, вулиця Гарматна, будинок 29/31, ідентифікаційний код 36939311) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлантіс» (52500, Дніпропетровська обл., місто Синельникове, вулиця Космічна, будинок 1, ідентифікаційний код 30012937) заборгованість у розмірі 1031 (одна тисяча тридцять одна) грн 94 коп., пеню у розмірі 1095 (одна тисяча дев'яносто п'ять) грн 66 коп., 15% річних у розмірі 462 (чотириста шістдесят дві) грн 08 коп., інфляційні втрати у розмірі 171 (сто сімдесят одна) грн 38 коп. та судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 10.10.2016

Суддя Ю.М. Смирнова