ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року Справа № 903/457/15

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Львов Б.Ю. і Селіваненко В.П.

розглянув касаційні скарги Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Луцьк та Волинської обласної ради, м. Луцьк,

на рішення господарського суду Волинської області від 18.05.2016

та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 01.08.2016

зі справи № 903/457/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛИЧИНА-ТАБАК" (далі - Товариство), м. Івано-Франківськ,

до Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення), м. Луцьк,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Волинська обласна рада (далі - Рада), м. Луцьк,

про визнання недійсним та скасування рішення.

Судове засідання проведено за участю представників:

позивача - Подоляк В.Г. предст. (дов. від 28.01.2016)

відповідача - Новицький М.З. предст. (дов. від 01.04.2016)

третьої особи - Слабенко С.І. предст. (дов. від 28.03.2016)

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Товариство звернулося до господарського суду Волинської області з позовом до Відділення визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 31.03.2015 № 10 у справі № 3-15 "Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу" (далі -Рішення АМК).

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням господарського суду Волинської області від 18.05.2016 у справі № 903/457/15 (суддя Костюк С.В.), яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 01.08.2016 (судді Крейбух О.Г. - головуючий, Демидюк О.О., Юрчук М.І.) позов задоволено повністю.

Прийняті судові рішення зі справи з посиланням, зокрема на приписи статей 3, 35, 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі -Закон № 2210) та статей 1, 2, 3, 4 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" (далі - Закон № 236/96) мотивовано наявністю передбачених законом підстав для визнання Рішення АМК недійсним.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Відділення просить судові рішення попередніх інстанцій зі справи скасувати, прийняти нове рішення про відмову в позові. Скаргу мотивовано прийняттям оскаржуваних судових рішень з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Рада просить судові рішення попередніх інстанцій зі справи скасувати, прийняти нове рішення про відмову в позові. Скаргу мотивовано прийняттям оскаржуваних судових рішень з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У відзивах на касаційні скарги Товариство просило залишити судові акти попередніх інстанцій без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду скарги.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм процесуального та матеріального права, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційних скарг з урахуванням такого.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що Рішенням АМК:

- визнано, що товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЛИЧИНА-ТАБАК" в період часу з 15.11.2013 по теперішній час неправомірно, всупереч приписам рішення Волинської обласної ради від 16.03.2004 № 10/8 "Про Положення про зміст, опис та порядок використання символіки області" (з подальшими змінами) використовує при виробництві та реалізації зображення герба Волині на етикетках продукції серії "Волинь", "Етнос Волинь Вірність традиціям" та "Етнос Полісся Вірність традиціям", що є порушенням, передбаченим статтею 1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" у вигляді вчинення дій у конкуренції, що суперечать торговим та іншим звичаям у господарській діяльності;

- за вчинення зазначеного порушення на Товариство накладено штраф у розмірі 34 000,00 грн.;

- зобов'язано Товариство припинити дії, кваліфіковані як недобросовісна конкуренція, у двохмісячний термін з дня отримання рішення.

Рішення АМК мотивовано, зокрема, такими фактичними даними:

- Товариство є суб'єктом господарювання, основним видом діяльності якого є виробництво та реалізація горілчаних виробів. У Волинській області представлене Луцькою філією (м. Луцьк, вул. Рівненська, 44), що не є юридичною особою та здійснює, зокрема оптову та роздрібну реалізацію горілок власного виробництва в асортименті;

- зображення герба Волині Товариством використовується з 15.11.2013 на етикетках продукції (горілки) серії "Етнос Волинь Вірність традиціям" та "Етнос Полісся Вірність традиціям" та має наступний вигляд: білий хрест, який розташований на червоному тлі прямокутного заокругленого внизу щита і торкається його країв;

- рішенням Волинської обласної ради від 16.03.2004 № 10/8 (зі змінами) затверджено "Положення про зміст, опис та порядок використання символіки області", згідно якого символікою області є, зокрема герб, що має наступний вигляд: "білий (срібний) Хрест, рівнораменний, який розташований на червоному тлі прямокутного заокругленого внизу щита і торкається його країв". Відповідно до пункту 3.7 Положення використання герба Волинської області в комерційних цілях здійснюється лише за дозволом обласної ради, за плату; згідно з пунктом 3.11 - без отримання даного дозволу використання забороняється;

- Товариство до початку виробництва горілок серії "Етнос Волинь Вірність традиціям" та "Етнос Полісся Вірність традиціям" зі спірними етикетками за отриманням дозволу Волинської обласної ради на використання герба Волині не зверталося; за результатами розгляду звернення Луцької філії Товариства від 25.07.2014 про надання такого дозволу під час пленарного голосування отримано відмову обласної ради у зв'язку з тим, що заявник не є товаровиробником Волинської області та з огляду на наявність власного спиртогорілчаного комбінату, який правомірно використовує герб Волині на власній продукції;

- у грудні 2014 зазначена горілчана продукція Товариства була наявна у роздрібному та оптовому продажі, зокрема у Волинській області;

- з метою припинення порушень законодавства про захист від недобросовісної конкуренції відповідно до приписів статті 12, пункту 10 частини п'ятої статті 14 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", статті 46 Закону № 2210 адміністративна колегія Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України листом від 18.12.2014 № 128 рекомендувала Товариству припинити дії з неправомірного використання зображення герба Волині на етикетках продукції серії "Етнос Волинь Вірність традиціям" та "Етнос Полісся Вірність традиціям", іншої продукції при їх виробництві та реалізації, які містять ознаки порушення, передбаченого приписами статті 1 Закону № 236/96 у вигляді вчинення дій у конкуренції, що суперечать торговим та іншим звичаям у господарській діяльності;

- Товариство надіслало на адресу Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України лист-відповідь від 16.01.2015 №16-01, в якому зазначило, що попередні зразки етикеток у Товариства відсутні та проводиться активна маркетингова стратегія щодо розроблення нових етикеток для маркування алкогольної продукції серії "ЕТНОС ВОЛИНЬ" та "ЕТНОС ПОЛІССЯ";

- депутат Волинської обласної ради Слабенко С.І. та Рада звернулися до територіального відділення з депутатським зверненням щодо невиконання Товариством приписів адміністративної колегії Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.12.2014 № 128 у повному обсязі у встановлений строк, на доказ чого додали фіскальні чеки десяти суб'єктів роздрібної торгівлі Волинської області, що свідчать про реалізацію горілок серії "Етнос Волинь Вірність традиціям" та "Етнос Полісся Вірність традиціям" в третій декаді січня 2015;

- 29.01.2015 листом № 26/1.34-142 Волинське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України направило запити до вказаних десяти суб'єктів роздрібної торгівлі з вимогою надати інформацію, зокрема щодо підтвердження фактів поставки/купівлі-продажу до роздрібної мережі зазначених горілок виробництва Товариства після 16.01.2015;

- на виконання вищезазначених запитів суб'єкти роздрібної торгівлі надали інформацію, що підтверджує факти поставки/купівлі-продажу до роздрібної мережі горілок "Етнос Волинь" та "Етнос Полісся" виробництва Товариства після 16.01.2015;

- у письмовому поясненні, наданому 13.03.2015 листом № 91-01 на відповідну вимогу голови Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України в ході проведення розслідування у справі Товариство повідомило, що ним отримано патент № 28729 на промисловий зразок "Етикетка", словесна частина якого містить зазначення "Етнос Волинь Вірність традиціям" із зображенням герба Волині у відповідності до вимог чинного законодавства України з дотриманням всіх відповідних погоджувальних процедур, а етикетка горілки "Етнос Полісся" не містить зображень герба Волині. Суб'єктом господарювання не визнано вчинення порушення, кваліфікованого територіальним відділенням Антимонопольного комітету України у даній справі як недобросовісна конкуренція.

Причиною виникнення спору стало питання стосовно наявності чи відсутності підстав для визнання Рішення АМК недійсним.

Відповідно до статті 1 Закону № 2210 економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Зміст конкурентної політики за законодавством України полягає зокрема і у захисті ринку від проявів недобросовісної конкуренції.

У відповідності до статті першої Закону № 236/96 недобросовісною конкуренцією є будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності. Недобросовісною конкуренцією є дії у конкуренції, зокрема визначені главами 2 - 4 цього Закону. Терміни, які вживаються для цілей цього Закону, визначені Законом України "Про захист економічної конкуренції".

Згідно з приписами статті 7 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин. Звичай може бути зафіксований у відповідному документі. Звичай, що суперечить договору або актам цивільного законодавства, у цивільних відносинах не застосовується.

Аналізуючи основи цивільного права слід виділяти такі характерні риси (ознаки) звичаю як джерела цивільного права: 1) звичай є загальновизнаним правилом поведінки, що склалося внаслідок неодноразового і тривалого однакового застосування; 2) не є обов'язковою фіксація звичаю в якихось документах, що прямо випливає зі змісту статті 7 ЦК України.

Умовами звичаю є: неврегульованість питання, що є предметом судового спору, в чинному законодавстві або договорі; відсутність суперечності з договором або актами цивільного законодавства (частина друга статті7 ЦК України).

Звичай є загальноприйнятим правилом поведінки, яке не виражене прямо ні в законі (нормативному акті), ні в договорі сторін, але не суперечить їм. Отже, звичаї діють у разі відсутності прямих приписів у нормативному акті або в договорі.

Звичай повинен бути усталеним правилом поведінки, тобто, досить визначеним за своїм змістом і широко застосовуваним у майновому обороті. Ознака усталеності передбачає, що звичай, внаслідок його багаторазового застосування, сприймається у суспільстві або у його значної частини як правило поведінки, якого дотримуються без додаткової формалізації, зокрема в силу історичних, національних, суспільних традицій.

Відповідно до пункту 90 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" від 17.10.2012 № 12 за приписом статті 1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" недобросовісною конкуренцією визнаються, крім дій у конкуренції, визначених главами 2 - 4 цього Закону, будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності.

Господарським судам у зв'язку з цим необхідно мати на увазі, що поняття звичаю відображено у статті 7 ЦК України, згідно з якою звичаєм слід вважати правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства (а також й іншими офіційними актами - Указами Президента України, постановами Кабінету Міністрів України, відомчими нормативно-правовими актами), але є усталеним у певній сфері цивільних відносин, причому звичай може бути зафіксований у відповідному документі.

Стосовно сфери інтелектуальної власності такі документи розробляються, зокрема, Всесвітньою організацією інтелектуальної власності.

Для встановлення того, що дії суб'єкта господарювання суперечать зазначеним правилам поведінки або іншим чесним звичаям у промислових і торговельних справах (частина перша статті 1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"), орган Антимонопольного комітету України в своєму рішенні за результатами розгляду справи має визначити, яке правило поведінки, що є звичаєм, порушене суб'єктом господарювання, та встановити зміст цього правила, а також послатися на докази, на підставі яких установлено його зміст. Обов'язок з доведення відповідних обставин у суді покладається на орган названого Комітету, а суд, зі свого боку, повинен здійснити оцінку пов'язаних з цим доказів з додержанням вимог статей 32 - 36, 43 ГПК. При цьому необхідно мати на увазі, що правила поведінки, унормовані ЦК України та іншими законодавчими актами, які регулюють питання захисту прав на об'єкти інтелектуальної власності, у тому числі й ті, що визначають справедливість, добросовісність та розумність як загальні засади цивільного законодавства, не підпадають під ознаки "чесних звичаїв у підприємницькій діяльності".

Відповідно до приписів статті 22 та пункту 14 статті 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальні громади сіл, селищ, міст можуть мати власну символіку (герб, прапор тощо), яка відображає їх історичні, культурні, соціально-економічні та інші місцеві особливості і традиції; з урахуванням пропозицій органів місцевого самоврядування сіл, селищ, міст, районними, обласними радами може бути затверджена символіка відповідного району, області; зміст, опис та порядок використання символіки територіальних громад сіл, селищ, міст, районів і областей визначаються відповідною радою згідно з законом.

Виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються, зокрема питання затвердження відповідно до закону Положення про зміст, опис та порядок використання символіки району, області.

Рішенням Волинської обласної ради від 16.03.2004 № 10/8 затверджено Положення про зміст, опис та порядок використання символіки області (з внесеними у подальшому змінами).

Як встановлено судами попередніх інстанцій, за доводами Відділення чесний звичай, порушення якого мало місце позивачем, встановлений рішенням Волинської обласної ради 16.03.2004 № 10/8 (зі змінами).

За приписом частини першої статті 59 Закону № 2210 підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно з положеннями ГПК України:

- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності (частина перша статті 43);

- сторони у справі обґрунтовують свої, зокрема, вимоги поданими суду доказами (частина друга статті 43);

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх, зокрема, вимог (частина перша статті 33);

- господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (частина перша статті 34).

Місцевий та апеляційний господарські суди: повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, яким надали необхідну оцінку, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, дослідивши доводи Відділення, які покладені в обґрунтування висновків щодо вчинення Товариством акту недобросовісної конкуренції, а саме дій, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності; встановивши, що Відділенням у Рішення АМК лише констатовано незаконне використання Товариством символіки Волинської області, проте не конкретизовано, які саме правила поведінки, що є звичаєм, порушено Товариством при використанні символіки (герба Волинської області), не наведено зміст цих правил та докази, на підставі яких цей зміст було встановлено, - дійшли заснованого на законі висновку про неповне з'ясування Відділенням обставин, які мають значення для справи, у зв'язку з чим правомірно задовольнили позов про визнання недійсним Рішення АМК.

Зазначення у резолютивній частині рішенні місцевого господарського суду про "визнання недійсним та скасування Рішення АМК" (що по своїй суті є тотожним) не вплинуло на правильність вирішення спору та на суть оскаржуваного рішення.

Визначених процесуальним законом підстав для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень не вбачається.

Керуючись статтями 1117, 1119-11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Волинської області від 18.05.2016 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 01.08.2016 зі справи № 903/457/15 залишити без змін, а касаційні скарги Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та Волинської обласної ради - без задоволення.

Суддя В. Палій

Суддя Б. Львов

Суддя В. Селіваненко