ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2016 р. Справа № 921/290/16-г/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб

суддів О.В. Зварич

ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання Карнидал Л.Ю.

та представників учасників судового процесу:

позивача: ОСОБА_2 (довіреність №7786 від 28.09.2016);

відповідача: не зявився (належно повідомлений);

третьої особи: : не зявився (належно повідомлений),

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Тер-Пінгвін, б/н, б/д (вх. №01-05/4050/16 від 19.08.2016)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 20.07.2016

у справі № 921/290/16-г/14

за позовом: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Львівська залізниця, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Тер-Пінгвін, м. Тернопіль

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, м. Тернопіль

про усунення перешкод у користуванні майном шляхом його звільнення та підписання акту приймання-передачі майна

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії Львівська залізниця звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до ТОВ «Тер-Пінгвін» про усунення перешкод у користуванні частиною майданчика з покриттям площею 20кв.м на пероні вокзалу станції Тернопіль з боку міста, розташованого за адресою Привокзальний майдан, 1 у м. Тернополі, шляхом його звільнення та підписання акту приймання-передачі майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір №506 від 27.09.2009 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, укладений Регіональним відділенням ФДМ України по Тернопільській області та ТОВ «Тер-Пінгвін», припинив свою дію 31.03.2015. Позивач вказує, що після закінчення строку дії договору Регіональне відділення ФДМ України по Тернопільській області повідомило листом №18-14-01649 залізницю та ТОВ «Тер-Пінгвін» про припинення договору оренди. 13.11.2015 позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення орендованого майна, однак відповіді на звернення відповідач не надав, майно не повернув. Також позивач зазначив, що на дату припинення договору оренди балансоутримувачем майна був відокремлений підрозділ «Вокзал станції Тернопіль» Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця», яке реорганізоване в регіональну філію «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» відповідно до ЗУ «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 20.07.2016 у справі №921/290/16-г/14 (суддя Руденко О.В.) позов задоволено та присуджено до стягнення з ТОВ «Тер-Пінгвін» на користь ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії Львівська залізниця 1 378грн судового збору.

При задоволенні позову суд виходив з того, що строк дії договору оренди №506 від 27.05.2009 згідно з додатковою угодою №5 встановлено по 31.03.2015. Регіональне відділення ФДМ України по Тернопільській області 30.04.2015 надіслало орендарю лист №18-14-01617 від 29.04.2015, який відповідач отримав 05.05.2015, із повідомленням про закінчення терміну дії вказаного договору оренди 31.03.2015 у звязку з відсутністю згоди балансоутримувача на продовження строку його дії.

Суд також встановив, що орендоване майно входить до статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця» згідно із статутом ПАТ «Українська залізниця», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №735 від 02.09.2015, та додатком до наказу ПАТ «Українська залізниця» №047 від 01.12.2015, та є власністю ПАТ «Українська залізниця».

Відтак суд дійшов висновку про відсутність у відповідача прав на користування орендованим майном після припинення договору оренди та обгрунтованість позовних вимог.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального права , просить скасувати рішення від 20.07.2016 у справі №921/290/16-г/14, прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач вказує, що згідно з договором оренди власником орендованого майна є держава в особі Регіонального відділення ФДМ України по Тернопільській області. Вважає, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту порушеного права, поставлено вимогу , яка могла бути висунута лише власником спірного майна. Крім того, зазначає, що ПАТ «Українська залізниця» не було стороною договору №506 від 27.09.2009, відтак не може виступати позивачем у справі про неналежне виконання умов вказаного договору, оскільки тільки сторона договору має право звертатись до суду з вимогою спонукати контрагента до виконання умов договору.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти доводів скаржника, просить оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, вказує, що балансоутримувачем майна на момент укладення договору оренди виступав відокремлений підрозділ «Вокзал станції Тернопіль» ДТГО «Львівська залізниця».Відповідно до ЗУ «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» ДТГО «Львівська залізниця» реорганізоване в регіональну філію «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця». Згідно з наказом Регіонального відділення ФДМ України по Тернопільській області №0030 від 25.01.2016 «Про перехід прав та обовязків за договорами оренди до ПАТ «Укрзалізниця» з 01.12.2015 всі права та обовязки орендодавця за укладеними регіональним відділенням договорами оренди щодо нерухомого майна, яке перебувало на балансі ВП «Вокзал станції Тернопіль» ДТГО «Львівська залізниця», перейшли до ПАТ «Укрзалізниця».

У письмових поясненнях від 30.08.2016 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Регіональне відділення ФДМ України по Тернопільській області, заперечує проти доводів скаржника, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Скаржник та третя особа явки своїх представників не забезпечили, хоча про дату, час та місце були повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 27.05.2009 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області (орендодавець) та ТОВ "Тер-Пінгвін" (орендар) уклали договір оренди №506 нерухомого майна, що належить до державної власності (том 1, а.с. 109-113).

Згідно з п.1.1 даного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частину майданчика з покриттям площею 20,0 кв.м, на пероні вокзалу станції Тернопіль з боку міста, за адресою: Привокзальний майдан,1, м.Тернопіль, що перебуває на балансі відокремленого підрозділу "Вокзал станції Тернопіль" Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця", вартість якого становить 34 490грн без ПДВ згідно зі звітом про оцінку майна станом на 31.01.2009.

Відповідно до п.2.2 договору передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди.

Згідно з п. 3.5 орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

У разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує оренду плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно (п. 3.10).

Відповідно до п.5.10 договору у разі припинення або розірвання договору оренди, орендар зобов'язаний повернути балансоутримувачу, вказаному орендодавцем, орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу.

Згідно з п.10.1 договір укладено строком на 364 дні, що діє з 27.05.2009 до 25.05.2010.

Продовження дії договору на новий строк оформляється додатковим договором, який є невідємною частиною договору згідно з вимогами чинного на момент його закінчення законодавства та за умови виконання орендарем всіх обовязків за договором оренди і отримання на це згоди балансоутримувача та органу уповноваженого управляти зазначеним майном (п. 10.4).

Реорганізація орендодавця не є підставою для зміни або припинення чинності цього договору і він зберігає свою чинність для його правонаступника (п.10.5).

Положеннями п. п. 10.9,10.10 договору передбачено, у разі припинення або розірвання договору, майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання. Обов'язок щодо складання акта приймання-передавання майна покладається на орендаря.

По акту приймання-передачі від 27.05.2009, підписаному орендарем, балансоутримувачем - відокремленим підрозділом "Вокзал станції Тернопіль" ДТГО "Львівська залізниця", погодженим Регіональним відділенням ФДМУ по Тернопільській області, балансоутримувач передав, а орендар прийняв у строкове платне користування державне нерухоме майно - частину майданчика з покриттям площею 20,0 кв.м, на пероні вокзалу станції Тернопіль з боку міста, за адресою: Привокзальний майдан,1, м.Тернопіль, що перебуває на балансі Відокремленого підрозділу "Вокзал станції Тернопіль" ДТГО "Львівська залізниця" (том 1, а.с. 114).

27.05.2010 сторонами укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору оренди №506 від 27.05.2009, відповідно до якої сторони домовились внести зміни до п.п.1.1, 3.9 та 10.1 договору. Зокрема, строк дії договору продовжено на 2 роки - з 26.05.2010 по 25.05.2012 включно (том 1, а.с. 118).

Додатковою угодою №2 від 15.06.2012 строк дії договору продовжено на 1 рік, з 26.05.2012 по 25.06.2013 включно( т.1, а.с. 119-120).

Додатковою угодою №3 від 26.07.2013 строк дії договору продовжено з 26.06.2013 по 31.12.2013 включно ( т.1, а.с.122-123).

Додатковою угодою №4 від 27.01.2014 внесено зміни до договору оренди №506 від 27.05.2009, викладено пункт 10.1 договору в такій редакції: Цей договір укладено на 1 рік з 01.01.2014 по 31.12.2014 включно (том 1, а.с. 124).

31.01.2015 сторони уклали додаткову угоду №5, якою внесли зміни, зокрема, до п.1.1 договору в частині вартості орендованого майна станом на 30.11.2014 та встановили її за незалежною оцінкою в сумі 47 310 грн без ПДВ. Строк дії договору продовжено з 01.01.2015 по 31.03.2015 включно (том 1, а.с 125-126).

30.04.2015 Регіональне відділення ФДМУ по Тернопільській області надіслало відповідачу лист №18-14-01617 від 29.04.2015 про припинення 31.03.2015 дії договору оренди, в якому повідомило, що на наступний термін договір продовженню не підлягає та необхідність повернення майна балансоутримувачу по акту приймання передачі. Відповідач отримав його 05.05.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (том 1, а.с.129, 248 на звороті).

В період з квітня 2015 по квітень 2016 року представниками підрозділу «Вокзал станції Тернопіль» та відповідача були підписані акти прийому передачі виконаних робіт (послуг), в яких вказано, зокрема, що відповідно до листа Регіонального відділення ФДМ України у Тернопільській області №18-14-01617 від 29.04.2015 договір оренди припинив свою чинність 31.03.2015, та згідно з п. 3.10 договору орендна плата нараховується та сплачується до моменту повернення майна за актом приймання-передачі (том 1, а.с. 155-188).

Підрозділ «Вокзал станції Тернопіль» листом №19/36 від 13.11.2015, який відповідач отримав згідно з підписом та штампом відповідача на ньому 13.11.2015, вимагав повернути орендоване майно (том 1, а.с. 127-128).

Згідно з актом перевірки від 13.01.2016, складеним представниками підрозділу Вокзал станції Тернопіль, орендоване за договором №506 від 27.05.2009 майно, який припинив свою чинність 31.03.2015, не повернене та надалі використовується орендарем (том 1, а.с. 130).

Відповідно до п. п. 1, 2 статуту ПАТ "Українська залізниця", затвердженого постановою КМУ №735 від 02.09.2015 та зареєстрованого 21.10.2015, ПАТ «Укрзалізниця» є юридичною особою, яка утворена відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та постанови КМУ №200 від 25.06.2014 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Товариство утворюється як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ, організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовані шляхом злиття, згідно з додатком 1 постанови КМУ №200 від 25.06.2014. Товариство є правонаступником усіх прав та обовязків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Товариство має у власності майно, що внесене до його статутного капіталу та інше майно, набуте ним на підставах, що не заборонені законодавством. Товариство здійснює володіння, користування та розпорядження майном згідно з метою своєї діяльності з урахуванням вимог законодавства та даного статуту (п.20 статуту).

Згідно з наказом ПАТ «Укрзалізниця» №047 від 01.12.2015 «Про наділення майном регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» регіональну філію «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» наділено майном та земельними ділянками згідно з додатком до вказаного наказу. Відповідно до додатку - Переліку майна ПАТ «Укрзалізниця», яким наділяється регіональна філія «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», філії переданий, зокрема, майданчик з покриттям/зі сторони міста/ на площі Привокзальній,1 в м. Тернополі, який входить до статутного капіталу товариства(том 1, а.с. 258-259).

Дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Орендні відносини регулюються Цивільним та Господарським кодексами, а щодо оренди державного майна та майна, що перебуває в комунальній власності, регулюються також Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Статтею 1 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 1.ст.759 ЦК України, ч.1 ст. 283 ГК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст. 785 ЦК України, ч. 1 ст. 27 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як встановленого судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, договір оренди нерухомого майна №506 від 27.05.2009, укладений Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області та відповідачем, строк якого згідно з додатковою угодою №5 був встановлений по 31.03.2015 включно, не був продовжений, він припинив свою дію 31.03.2015. Відтак, в силу закону та умов договору ( п.10.9) відповідач був зобовязаний повернути майно балансоутримувачу.

На момент укладення договору оренди балансоутримувачем майна був відокремлений підрозділ "Вокзал станції Тернопіль" ДТГО "Львівська залізниця".

На момент подання позову до суду власником майна, яке було предметом договору оренди № 506, є ПАТ «Українська залізниця», це майно увійшло до статутного капіталу товариства, що підтверджено матеріалами справи. Відповідно до ЗУ «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» ДТГО «Львівська залізниця» реорганізоване в регіональну філію «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», якій спірне майно передане товариством згідно з наказом №047 від 01.12.2015 на баланс та у користування (пункти 7.1 7.4 Положення про регіональну філію «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», затвердженого рішенням правління ПАТ «Українська залізниця» від 16.11.2015, т.1, а.с. 72-98).

За приписами ст.ст.387, 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відтак колегія суддів відхиляє як необґрунтовані доводи апелянта.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст. 33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не доведено наявності підстав, передбачених ст. 104 ГПК України, для скасування рішення та для задоволення апеляційної скарги.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 35, 43, 49, 91, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 20.07.2016 у справі № 921/290/16-г/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 10.10.2016

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя О.В. Зварич

Суддя О.С. Скрипчук