ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

06.10.16 Справа № 909/1144/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Михалюк О.В.

суддів Марко Р.І.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 01.09.2016р.

у справі № 909/1144/15

за позовом: ОСОБА_2, м.Київ

до відповідача: ОСОБА_3 підприємства «Октан», смт.Заболотів Снятинського району Івано-Франківської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Наша нафта», м.Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний інститут екологічної експертизи та аудиту», с.Ковалівка Коломийського району Івано-Франківської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславбуд», м.Івано-Франківськ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», м.Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Івано-Франківської аграрної біржі, м.Івано-Франківськ

про застосування двосторонньої реституції (ціна позову 3 000 000,00 грн.),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 01.09.2016р. у справі № 909/1144/15 (суддя Булка В.І.) в позові ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3 підприємства "Октан", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Наша нафта", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-Дослідний інститут екологічної експертизи та Аудиту", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславбуд", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Івано-Франківської аграрної товарної біржі про застосування двосторонньої реституції відмовлено, судові витрати залишено за позивачем - ОСОБА_2.

Не погоджуючись з даним рішенням позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадане рішення господарського суду Івано-Франківської області від 01.09.2016 року та припинити провадження у справі № 909/1144/15.

Вказана скарга підлягає поверненню заявникові, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином суб»єктом підприємницької діяльності або його представником.

Відповідно до статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи в позовній заяві про застосування двосторонньої реституції, поданій до господарського суду Івано-Франківської області ОСОБА_2, зазначена ціна позову 3 000 000,00 грн. До позовної заяви позивачем було додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 300 грн. Водночас, ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 07.10.2015р. по справі № 909/1144/15 суд першої інстанції звернув увагу позивача на те, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати, а саме 1218,00 грн. 02.11.2015р. на виконання вимог вказаної ухвали позивачем долучено до матеріалів справи квитанцію про доплату судового збору у розмірі 918,00 грн.

Однак з висновком суду першої інстанції про те, що предмет позову має немайновий характер колегія суддів не може погодитись, оскільки як вказано у п.2.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013р. «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» якщо позовну вимогу заявлено про визнання правочину недійсним без застосування наслідків такої недійсності, судовий збір сплачується як з немайнового спору. За позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину судовий збір сплачується залежно від вартості майна (суми коштів), стосовно якого (якої) заявлено вимогу.

Відтак з наведеного вбачається, що позивач при зверненні до господарського суду із вказаною позовною заявою повинен був сплатити судовий збір в розмірі 45 000,00 грн.

Водночас, підпунктом 2 пункту 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема з апеляційної скарги на рішення суду, апеляційних скарг у справі про банкрутство, заяви про перегляд судового рішення у зв»язку з нововиявленими обставинами 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, до апеляційної скарги скаржником долучено квитанцію про сплату судового збору за розгляд апеляційної скарги в розмірі 1 339,80 грн., що не відповідає розміру, визначеного Законом України «Про судовий збір».

У відповідності до вимог п.3 ч.1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Водночас, зазначені вище обставини не позбавляють скаржника, відповідно до ч.4 ст. 97 ГПК України повторно звернутися з апеляційною скаргою усунувши наведені недоліки та подавши докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, додавши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

Керуючись ст.86, п. 3 ч.1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України,-

апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та додані до неї матеріали - повернути скаржнику.

2. Ухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий Михалюк О.В.

Суддя Марко Р.І.

Суддя Малех І.Б.