ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.09.2016 Справа № 907/570/16

За позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, смт. Дубове Тячівського району

ДО Фірми NERDAFA Kft., м. Мішкольц, Угорщина

ПРО стягнення заборгованості у розмірі 9680,40 Євро, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 290 024,78грн.

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_2 - представник за довіреністю від 12.09.2016р.

від відповідача - не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, смт. Дубове Тячівського району звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Фірми NERDAFA Kft., м. Мішкольц, Угорщина про стягнення заборгованості у розмірі 9680,40 Євро, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 290 024,78грн.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 12.09.2016р. порушено провадження у справі № 907/570/16 та призначено справу до розгляду на 26.09.2016р.

В засіданні суду 26.09.2016р. представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами.

Відповідач вимоги ухвал суду виконав, подав суду письмове пояснення по суті заявлених позовних вимог із зазначенням важкого фінансового стану для забезпечення проведення своєчасних розрахунків, разом з тим, свого уповноваженого представника в засідання суду не направив.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, враховуючи те, що мають місце докази належного повідомлення сторін про час та місце проведення судового засідання по розгляду позовної заяви, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами

Згідно з ч. 2 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження.

Пунктом 10 Контракту, укладеного між сторонами, погоджено, що будь-який спір, який виникає за даним Контрактом або пов'язаний з ним, Сторони вирішують шляхом переговорів. У разі неможливості дійти згоди спірне питання передається на розгляд і остаточне вирішення до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

Разом з тим, згідно умов Угоди від 31.03.2016р. про внесення змін до Контракту №5 від 21.03.2016р сторонами узгоджено, що при виникненні спірних питань розгляд справи повинен здійснюватись Господарським судом Закарпатської області.

Відповідно до п. 5 роз'яснення президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій» від 31.05.2002 р. № 04-5/608 звернення до арбітражу - це право, а не обов'язок сторони (стаття 12 ГПК України), яке реалізовується у встановленому порядку (стаття 8 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж»), а підсудність суду справи з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право».

В силу ч. 1 ст. 8 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» суд, до якого подано позов з питання, що є предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка із сторін просить про це не пізніше подання своєї першої заяви по суті спору, припинити провадження у справі і направити сторони до арбітражу, якщо не визнає, що ця арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Тобто, за умовами арбітражної угоди сторін Контракту, спір підлягає розгляду в господарських судах України.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача ознайомлено з правами та обов'язками у відповідності із ст.ст. 20, 21, 22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 26.09.2016р. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Відповідно до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях складені протоколи, які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши прокурора та повноважних представників позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2016 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, смт. Дубове Тячівського району та Фірмою NERDAFA Kft., м. Мішкольц, Угорщина з іншої сторони укладено Контракт № 5 (далі - Контракт).

Відповідно до п.1 Контракту Продавець зобов'язується продати, а Покупець прийняти та оплатити пиломатеріали хвойних поряд (надалі - Товар). Пунктом 4 Контракту встановлено, що загальна сума контракту становить 350000 Євро.

Пунктом 3 Контракту передбачено, що поставка Товару здійснюється окремими партіями по замовленням Покупця. Згідно п.3 Контракту поставка Товару здійснюється на умовах DAF, FCA в редакції „Інкотермс-2000".

Відповідно до пункту 6 Контракту датою виконання обов'язку по строкам поставки є дата фактичного відвантаження Товару.

Покупець здійснює оплату в ЄВРО шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця.

Позивач на виконання Контракту №5 від 21.03.2016 року поставив Відповідачу продукцію, а саме пиломатеріали хвойних порід, відповідно до Рахунків та міжнародних товарно-транспортних накладних №10 від 30.03.2016р., №11 від 30.03.2016р., №14 від 11.04.2016р. та №15 від 15.04.2016р на загальну суму 9680,40євро.

Відповідач свої зобов'язання по оплаті товару не виконав, внаслідок цього у нього виникла заборгованість в сумі 9680,40євро.

З огляду на вказане, обґрунтованим та доведеними є твердження позивача щодо поставки ним на користь відповідача Товару.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, в тому числі, неналежним виконанням відповідачем умов Контракту та просить стягнути заборгованість з відповідача в повному обсязі.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з частиною першою статті 4 Закону України «Про міжнародне приватне право» право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Із частини другої та третьої статті 32 Закону України «Про міжнародне приватне право», вбачається, що у разі відсутності вибору права до змісту правочину застосовується право, яке має найбільш тісний зв'язок із правочином. Якщо інше не передбачено або не випливає з умов, суті правочину або сукупності обставин справи, то правочин більш тісно пов'язаний з правом держави, у якій сторона, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту правочину, має своє місце проживання або місцезнаходження. У разі відсутності згоди сторін договору про вибір права, що підлягає застосуванню до цього договору, застосовується право відповідно до частин другої і третьої статті 32 цього Закону, при цьому стороною, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту договору, є продавець - за договором купівлі-продажу (частина перша статті 44 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Згідно листа Вищого господарського суду України від 01.01.2009р. «Про узагальнення судової практики вирішення господарськими судами окремих категорій спорів за участю нерезидентів», відзначено, що при вирішенні спорів, пов'язаних з неналежним виконанням договірних зобов'язань, слід приймати до уваги відповідні норми Закону України «Про міжнародне приватне право» і Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Таким чином, застосуванню до спірних правовідносин підлягає право за місцезнаходженням продавця, яким є позивач у справі. Оскільки місцезнаходженням позивача є Україна, то застосуванню підлягає законодавство України.

Між сторонами у справі виникли зобов'язання з приводу купівлі-продажу та поставки товару на підставі Контракту, згідно пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, частини 1 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Обов'язок покупця оплатити повну вартість поставленого йому товару, випливає також із змісту ст.ст. 53 та 59 Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів (є чинною для України 01.02.1991 року), якими передбачено обов'язок покупця оплатити вартість товару та прийняти поставку.

Таким чином, строк виконання відповідачем обов'язку щодо оплати поставленого товару настав та підлягав виконанню.

В матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем, поставленого йому товару загальною вартістю 9680,40 євро. Відповідач доказів на спростування доводів позивача не подав, заперечень з цього приводу не висловив. Натомість, згідно поданого суду письмового пояснення не заперечує з приводу настання строку виконання зобов'язання.

За таких обставин, позов щодо стягнення з відповідача заборгованості за Контрактом є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фірми NERDAFA Kft., 3518, м. Мішкольц, вул. Ердошор, 7 Угорська Республіка, податковий номер 24323099-2-05 на користь приватного Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) суму 9680,40 євро, а також суму 4350,36грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено 04.10.2016р.

Суддя О.Ф. Ремецькі