ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2016 р. Справа № 917/16/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Тихий П.В.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №2396П/1-7)

на ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.08.2016р. у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", м. Полтава

про стягнення 31 066 705,13 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 18.08.2016р. у справі №917/16/16 (суддя Тимощенко О.М.) заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" про розстрочку виконання рішення суду від 10.05.2016 р. по справі №917/16/16 задоволено частково; розстрочене виконання рішення господарського суду Полтавської області від 10.05.2016 р. у справі № 917/16/16 на суму 5 250 246,78 грн. на 24 місяці шляхом сплати належних до стягнення сум щомісячними платежами згідно наступного графіку - до 01 серпня 2016 р. 218 760,28 грн.; до 01 вересня 2016 р. 218 760,28 грн.; до 01 жовтня 2016 р. 218 760,28 грн.; до 01 листопада 2016 р. 218 760,28 грн.; до 01 грудня 2016 р. 218 760,28 грн.; до 01 січня 2017 р. 218 760,28 грн.; до 01 лютого 2017 р. 218 760,28 грн.; до 01 березня 2017 р. 218 760,28 грн.; до 01 квітня 2017 р. 218 760,28 грн.; до 01 травня 2017 р. 218 760,28 грн.; до 01 червня 2017 р. 218 760,28 грн.; до 01 липня 2017 р. 218 760,28 грн.; до 01 серпня 2017 р. 218 760,28 грн.; до 01 вересня 2017 р. 218 760,28 грн.; до 01 жовтня 2017 р. 218 760,28 грн.; до 01 листопада 2017 р. 218 760,28 грн.; до 01 грудня 2017 р. 218 760,28 грн.; до 01 січня 2018 р. 218 760,28 грн.; до 01 лютого 2018 р. 218 760,28 грн.; до 01 березня 2018 р. 218 760,28 грн.; до 01 квітня 2018 р. 218 760,28 грн.; до 01 травня 2018 р. 218 760,28 грн.; до 01 червня 2018 р. 218 760,28 грн.; до 01 липня 2018 р. 218 760,34 грн.;

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", з рішенням місцевого господарського суду не погодилося та звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.08.2016р. у справі №917/16/16 скасувати, у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 10.05.2016р. у справі №917/16/16 відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

Представник ПАТ "Полтавагаз" в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.

ч. 1 ст. 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p. У ній сформульовано основні права і свободи людини, зокрема право при визначенні її громадянських прав і обовязків, висуненні проти неї кримінального обвинувачення на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції» 2), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, субєктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

На думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд приймає до уваги, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Господарським судом Полтавської області 10.05.2016 р. прийнято рішення у справі №917/16/16, яким позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" про стягнення 31 066 705,13 грн. заборгованості за договором купівлі - продажу природного газу №13-285-Н від 04.01.2013 року задоволено частково та стягнуто з публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 1960373,33 грн. пені 746540,43 грн. 3% річних, 2501176,05 грн. інфляційних, 42156,97 грн. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.07.2016 р. рішення господарського суду Полтавської області від 10.05.2016 р. у справі № 917/16/16 залишено без змін.

09.08.2016 року господарським судом Полтавської області на виконання рішення господарського суду Полтавської області від 10.05.2016 р. та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 25.07.2016 р. по справі №917/16/16 видано відповідний наказ.

27.07.2016 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" в порядку ст. 121 ГПК України звернулось до господарського суду Полтавської області з заявою про надання розстрочки виконання рішення суду від 10.05.2016 року у справі № 917/16/16, в якій просить суд розстрочити виконання вищевказаного рішення на 30 місяців рівними платежами згідно графіку.

В обґрунтування даної заяви боржник посилається на те, що не є газовидобувною компанією, інших джерел погашення заборгованості за спожитий природний газ, ніж її стягнення у судовому порядку зі своїх контрагентів у ПАТ "Полтавагаз" не існує. Одночасне стягнення усієї суми боргу на виконання рішення суду суттєво погіршить фінансовий стан ПАТ "Полтавагаз" та може призвести до невиконання Інвестиційної програми (план використання коштів для підвищення рівня надійності та економічності роботи основних фондів, які містить комплекс зобов'язань ліцензіата на період її виконання щодо розвитку підприємства, покращення показників якості надання послуг споживачам з відповідними розрахунками та обґрунтуваннями, що підтверджують доцільність здійснення інвестиційної діяльності, джерела її фінансування та графік виконання; модернізація - удосконалення конструкції, яке забезпечує підвищення продуктивності об'єкта, що модернізується, сприяє розширенню його технологічних можливостей до рівня сучасних технічних і технологічних вимог, досягненню економії ресурсів, поліпшенню умов праці, поліпшенню якісних характеристик об'єкта (потужність, продуктивність, інше); реконструкція - перебудова (добудова) існуючих об'єктів виробничого призначення, пов'язана з удосконаленням виробництва, підвищенням його техніко-економічного рівня, зміною основних техніко-економічних показників (потужність, функціональне призначення, геометричні розміри тощо) що відповідно, поставить під загрозу газотранспортну систему області в цілому.

Відповідач (боржник) також вказує на те, що на протязі 2015 року відбувся значний спад обсягу розподілу природного газу. Внаслідок чого, в т.ч. за рахунок невідповідності фактичного обсягу розподілу природного газу, який за 2015 рік склав 674,16 млн.м3, обсягу газу у затвердженій Постановами НКРЕКП структурі тарифу (середньозважений обсяг за 2015 рік - 792,47 млн.м3) недоотримано тарифної виручки 46 921,01 тис. грн. без урахування ПДВ. Вартість природного газу, що використовується на виробничо-технологічні витрати та власні потреби ПАТ "Полтавагаз", яка застосовувалась НКРЕКП при розрахунку тарифу на розподіл природного газу, що діяв з січня по березень 2015 року не відповідала фактичній (вартість газу у тарифі - 4822,78 грн./тис.м3; фактична вартість газу: січень 2015р. - 6034 грн./тис.м3, лютий - 5830,0 грн./тис.м3, березень - 9094 грн./тис.м3).Отже, недоотримана сума коштів для покриття фактичних витрат ПАТ "Полтавагаз" 23554,44 тис. грн. (без ПДВ). Невідповідність вартості природного газу, що використовується на виробничо-технологічні витрати та власні потреби товариства спостерігалась і на протязі 2014 року. За даними бухгалтерського обліку ПАТ «Полтавагаз» за 2015 рік отримано збиток в розмірі 8 956 000,00 грн. Викладене підтверджується звітом про фінансові результати за 2015 рік.

Крім того, відповідачем (боржником) надано суду офіційні повідомлення управління по зв'язках з громадськістю та проміжну скорочену окрему фінансову звітність станом за шість місяців, що закінчилися 30.06.2016 року по позивачу (стягувачу) (том 3 арк. с. 98-151).

Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17 жовтня 2012 року N 9 підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В розумінні змісту вказаної норми процесуального закону розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі, а підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Приписи статті 121 Господарського процесуального кодексу України не обмежують господарський суд будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Отже, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач (боржник) дійсно перебуває в тяжкому фінансовому стані, що підтверджується звітом про фінансові результати за 2015 рік (том. 3 арк. с. 94).

Основний борг по даній справі був повністю погашений відповідачем ще у 2015 році, а заборгованість відповідача перед позивачем по даній справі складається лише з пені, 3% відсотків річних та інфляційних нарахувань.

Також, позивачем (стягувачем) за результатами 1 півріччя 2016 року отримано 21,8 млрд. грн. чистого прибутку, що підтверджується офіційним повідомленням управління по зв'язках з громадськістю та проміжними скороченими окремими фінансовими звітностями станом за шість місяців, що закінчилися 30.06.2016 року по позивачу (стягувачу).

Вищезазначені обставини спростовують доводи апеляційної скарги ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" щодо відсутності обставин для розстрочки виконання рішення суду.

На підставі вище викладеного, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що відповідач на даний час є неспроможним виконати рішення суду разовим платежем з незалежної від нього волі, дотримання принципу обов'язкового виконання судового рішення не повинно призводити до припинення фінансування першочергових зобов'язань боржника за відсутності реальної можливості виконати судовий акт неминуче і одночасно, тобто розстрочка виконання судового рішення дозволить акумулювати необхідні фінансові кошти для повного його виконання, а тому наявні виняткові обставини для розстрочення виконання рішення суду.

При цьому, господарським судом першої інстанції також вірно встановлено, що визначений боржником строк розстрочки на 30 місяців рівними платежами згідно графіку є надмірно тривалим для виконання рішення, а тому, враховуючи інтереси обох сторін, правомірно дійшов до висновку про можливість розстрочити виконання рішення господарського суду Полтавської області від 10.05.2016 року по справі № 917/16/16 на 24 місяці рівними щомісячними платежами відповідним за графіком.

З огляду на викладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.08.2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 10.10.2016 року.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Тихий П.В.