УХВАЛА

06.10.2016Справа № 910/12020/16
заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про повернення судового збору

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан Парк" про стягнення 22 959,34 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.07.2016 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України позовну заяву і додані до неї документи повернуто Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 без розгляду.

03.10.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшло клопотання про повернення судового збору у загальному розмірі 1 378,00 коп., сплаченого за квитанцією №0.0.573243206.1 від 23.06.2016 у сумі 1 378,00 коп.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Відповідно до п. 5.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7 питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою здійснюється відмова у прийнятті або повернення заяви (скарги), за подання якої сплачується судовий збір, або в ухвалі про припинення провадження у справі з підстав, наведених у статті 80 ГПК (крім випадків якщо провадження у справі припинено у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), або в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ (зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 88 ГПК).

В усіх наведених випадках за необхідності відповідний процесуальний документ виготовляється у двох примірниках (оригіналах), один з яких залишається у матеріалах справи, а інший надсилається особі, яка сплатила судовий збір до державного бюджету України. Поданий заявником (скаржником) платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, при цьому повертається заявнику (скаржнику), а до матеріалів справи приєднується копія цього документа, яка виготовляється та засвідчується в порядку, передбаченому абзацом другим підпункту 2.5.13 пункту 2.5 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28; про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи (абзац четвертий того ж підпункту названої Інструкції).

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що у випадку повернення позовної заяви без розгляду, заявник має право звернутись до суду із заявою про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

При цьому, разом із заявою заявник повинен подати суду оригінал платіжного документу, що підтверджує сплату судового збору, який повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується копія цього документа, яка виготовляється та засвідчується в порядку, передбаченому абзацом другим підпункту 2.5.13 пункту 2.5 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28; про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи (абзац четвертий того ж підпункту названої Інструкції).

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7 платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Судом встановлено, що разом із клопотанням про повернення судового збору Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано копію квитанції №0.0.573243206.1 від 23.06.2016 на суму 1 378,00 коп.

Однак, зважаючи на вищевикладені положення законодавства, копії платіжних доручень (квітанцій) не можуть бути належними доказами сплати судового збору, та, відповідно, подання копії квітанції до заяви про повернення судового збору, не є підставою для задоволення такої заяви та повернення судового збору з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у справі № 910/12020/16.

Суддя І.І. Борисенко