РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2016Справа №910/13436/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Рідна»
доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна»
простягнення 2 394,75 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Сисоєв Є.О.
від відповідача:Дзюба І.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Рідна» (надалі - ПАТ «СК «Рідна») звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (надалі - ПАТ «СК «Універсальна») про стягнення 2 394,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ «СК «Рідна» на підставі договору добровільного страхування автотранспортних засобів №АТ 165/15 від 02.07.2015 р. внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки Land Rover, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, застрахована ПАТ «СК «Універсальна» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4037295, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.07.2016 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 07.09.2016 р.

23.08.2016 р. представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на те, що позивачем неправомірно було включено до суми страхового відшкодування, заявленого до стягнення з ПАТ «СК «Універсальна», розмір податку на додану вартість.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.09.2016 р. розгляд справи відкладено на 26.09.2016 р. у зв'язку із неявкою представників сторін та неподанням витребуваних доказів.

Представник позивача в судове засідання з'явився, на виконання вимог ухвали суду надав документи та пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з'явилася, надала пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечувала з огляду на викладені у відзиві на позовну заяву обставини.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2015 р. між ПАТ «СК «Рідна» (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування автотранспортних засобів №АТ 165/15 (надалі - «Договір»), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

27.08.2015 р. о 13:20 год. в м. Києві по вул. Дніпровська набережна, 26-Ж сталася ДТП за участі застрахованого автомобіля Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіля Land Rover, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Факт скоєння ДТП підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №72892888.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 14.03.2016 р. у справі №753/2103/16-п, відповідно до якої ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення.

Відповідно до рахунку-фактури № від 20.11.2015 р., складеного Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, вартість відновлювального ремонту, завданого власникові автомобіля Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП складає 16 500,00 грн.

На підставі страхового акту №3904 від 01.12.2015 р. та заяви про виплату страхового відшкодування від 30.11.2015 р., позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, перерахував на рахунок ФОП ОСОБА_5 суму страхового відшкодування у розмірі 16 184,92 грн., що підтверджується платіжним дорученням №18831 від 01.12.2015 р.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із довідки про дорожньо-транспортну пригоду №72892888 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль Land Rover, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1, належить ОСОБА_4 та знаходився під його керуванням.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Land Rover, реєстраційний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Land Rover, реєстраційний номер НОМЕР_2, застрахована ПАТ «СК «Універсальна» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4037295.

Полісом №АЕ/4037295 передбачено, що франшиза становить 510,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що до позивача перейшли всі права потерпілого згідно ст. 512 Цивільного кодексу України, а тому, оскільки правовідносини між потерпілим та страховиком за полісом ОСЦВВТЗ (відповідач) регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», заміна кредитора в зобов'язанні не змінює їх суті та норми, якою вони регулюються.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 16 500,00 грн., а позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 16 184,92 грн.

Стосовно твердження відповідача про неправомірне включення до суми страхового відшкодування податку на додану вартість суд відзначає наступне.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено перелік витрат, які відшкодовуються страховою компанією, до яких, поміж іншого, належать витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Частиною 36.4 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Згідно зі статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом глави 82 Цивільного кодексу України з урахуванням статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування шкоди, яка виникла з деліктних відносин, спрямовано на виплату коштів, необхідних для виправлення пошкодженої речі.

При цьому, системний аналіз положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не ставить в залежність проведення страхового відшкодування від фактичного відновлення потерпілим чи іншою особою пошкодженого майна, що за змістом статті 319 Цивільного кодексу України є його правом, а не обов'язком. Тобто, потерпілий може замовити ремонт пошкодженого транспортного засобу після виплати страхового відшкодування у будь-якої особи (як платника податку на додану вартість, так і не платника цього податку).

Таким чином, підстави для визначення розміру відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (вартість робіт та матеріалів) без урахування податку на додану вартість у суду відсутні.

Більш того, із виставленого ФОП ОСОБА_5 рахунку на оплату № від 20.11.2015 р. (який був підставою для визначення суми страхового відшкодування згідно страхового акту №3904 від 01.12.2015 р.) вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 16 500,00 грн., ПДВ - 0,00 грн.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи визначені полісом №АЕ/4037295 розміри лімітів відповідальності та франшизи, а також розмір шкоди, право на вимогу якої перейшло до позивача, та часткове погашення суми заборгованості, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 2 394,75 грн. (сплачена сума страхового відшкодування 16 184,92 грн. - 510,00 грн. франшизи - 13 280,17 грн. сплачених відповідачем до моменту звернення до суду із позовом).

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення з ПАТ «СК «Універсальна» на користь ПАТ «СК «Рідна» суми страхового відшкодування у розмірі 2 394,75 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Рідна» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 9; ідентифікаційний код 20113829) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Рідна» (04070, м. Київ, вул. Ігорівська, 12-А; ідентифікаційний код 34809641) суму страхового відшкодування у розмірі 2 394 (дві тисячі триста дев'яносто чотири) грн. 75 коп. та судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.09.2016 р.

Суддя В.П. Босий