ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2016 р. Справа № 925/918/16

За позовом публічного акціонерного товариства "Уманьгаз"

до Уманського національного університету садівництва в особі його відокремленого структурного підрозділу "Агротехнічний коледж Уманського національного університету садівництва"

про стягнення 30372 грн. 72 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 21.09.2016 № 1502;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю від 11.05.2016 № 20-06/418.

Публічне акціонерне товариство Уманьгаз звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до відокремленого структурного підрозділу "Агротехнічний коледж Уманського національного університету садівництва" про стягнення 32676 грн. 72 коп., у тому числі: 19281 грн. 34 коп. пені, 11485 грн. 29 коп. інфляційних нарахувань та 1910 грн. 09 коп. 3% річних за прострочення оплати природного газу.

У позові позивач також просить господарський суд відшкодувати йому за рахунок відповідача судові витрати у сумі 1378 грн.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне (несвоєчасне) виконання відповідачем грошових зобовязань за укладеними між сторонами договорами на постачання природного газу за регульованим тарифом від 01.01.2014 № 98/14-Б та від 19.02.2015 № 1/15-Б щодо оплати переданого йому позивачем протягом січня 2014 року квітня 2015 року природного газу.

Ухвалою від 08.08.2016 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву публічного акціонерного товариства "Уманьгаз" до розгляду, порушив провадження у цій справі і призначив її до розгляду в судовому засіданні на 11 годину 22.09.2016 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Заявою від 14.09.2016 № 1473 позивач зменшив розмір позовних вимог з 32676 грн. 72 коп. до 30372 грн. 72 коп. за рахунок зменшення стягуваної суми інфляційних нарахувань з 11485 грн. 29 коп. до 9181 грн. 29 коп.

Господарський суд Черкаської області прийняв вказане зменшення позивачем розміру позовних вимог.

Ухвалою від 22.09.2016 Господарський суд Черкаської області замінив неналежного відповідача у справі відокремлений структурний підрозділ "Агротехнічний коледж Уманського національного університету садівництва" на належного відповідача Уманський національний університет садівництва в особі відокремленого структурного підрозділу "Агротехнічний коледж Уманського національного університету садівництва" та відклав розгляд справи на 11 год. 30 хв. 28 вересня 2016 року.

У судовому засіданні, яке відбулося 28.09.2016 за участі представників обох сторін, представник позивача позов підтримав з викладених у ньому підстав, а представник відповідача проти позову заперечив, пославшись при цьому на несвоєчасність бюджетного фінансування відповідача, і заявив клопотання про застосування строку позовної давності до заявленої у позові вимоги про стягнення пені.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2014 року та 19 лютого 2015 року публічне акціонерне товариство Уманьгаз як постачальник і відокремлений структурний підрозділ "Агротехнічний коледж Уманського національного університету садівництва" як споживач уклали між собою відповідно договір №98/14-Б та договір №1/15-Б на постачання в 2014 та у 2015 роках природного газу за регульованим тарифом (далі - договір № 98/14-Б та договір №1/15-Б).

Згідно з п. 1.1 договору № 98/14-Б та п. 1 договору №1/15-Б постачальник зобовязався поставити природний газ споживачу в обсягах і порядку, передбачених цими договорами для забезпечення потреб споживача, а останній зобовязався оплатити постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строки, порядку та на умовах також передбачених цими договорами.

У п. 2.7 договору № 98/14-Б та у п. 2.9 договору № 1/15-Б їх сторони визначили, що акти приймання передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

Пунктом 4.1 договорів № 98/14-Б та № 1/15-Б їх сторони встановили, що розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються Національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики, з моменту введення їх у дію.

У п. 4.6 договору № 98/14-Б та договору № 1/15-Б їх сторони передбачили, що оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими та/або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно до додатку 2 до договорів. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 6.2.2 договорів № 98/14-Б та № 1/15-Б у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, 3% річних та інфляційні втрати.

На виконання договорів № 98/14-Б та № 1/15-Б позивач поставив відповідачу за цінами, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, природний газ у січні 2014 року 61,392 тис. м3 за ціною 3388 грн. 63 коп. за 1000м3, у лютому 2014 року 55,542 тис. м3 за ціною 3388 грн. 63 коп. за 1000м3, у березні 2014 року 32,412 тис. м3 за ціною 3388 грн. 63 коп. за 1000 м3, у квітні 2014 року 8,134 тис. м3 за ціною 5312 грн. 76 коп. за 1000 м3, у жовтні 2014 року 4,008 тис. м3 за ціною 6456 грн. 10 коп. за 1000 м3, у листопаді 2014 року 21,610 тис. м3 за ціною 6732 грн. 72 коп. за 1000 м3, у грудні 2014 року 34,568 тис. м3 за ціною 7711 грн. 92 коп. за 10 м3, у січні 2015 року 34,595 тис. м3 за ціною 7711 грн. 92 коп. за 1000м3, у лютому 2015 року 28,480 тис. м3 за ціною 7467 грн. 12 коп. за 1000 м3, у березні 2015 року 8,808 тис. м3 за ціною 11383 грн. 92 коп. за 1000м3 і у квітні 2015 року 2,409 тис. м3 за ціною 9700 грн. 56 коп. за 1000м3, що підтверджується підписаними обома сторонами актами приймання-передачі природного газу бюджетним організаціям та установам за вказані місяці 2014, 2015 років.

Відповідач свої зобовязання перед позивачем за договорами № 98/14-Б та № 1/15-Б щодо оплати поставленого природного газу виконав, але з порушенням встановлених цими договорами строків оплати, що підтверджується не спростованою відповідачем довідкою позивача про стан розрахунків між постачальником і споживачем природного газу за 2015-2015 роки, згідно з якою останній платіж, яким відповідач повністю погасив борг за природний гас, був здійснений 11.06.2015.

Спір між сторонами щодо кількості, вартості поставленого позивачем у період з січня 2014 року по квітень 2015 року за договорами №98/14-Б та № 1/15-Б природного газу і часу його фактичної оплати відповідачем відсутній.

За прострочення оплати поставленого природного газу позивач згідно з поданими ним до господарського суду розрахунками нарахував відповідачу до сплати:

19281 грн. 34 коп. передбаченої до п. 6.2.2 договорів № 98/14-Б та № 1/15-Б пені за період прострочення з 06.02.2015 по 10.06.2015;

9181 грн. 29 коп. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та п. 6.2.2 договорів № 98/14-Б та № 1/15-Б інфляційних нарахувань за березень, травень і червень 2015 року;

1910 грн. 09 коп. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та п. 6.2.2 договорів № 98/14-Б та № 1/15-Б 3% річних за період прострочення з 06.02.2014 по 10.06.2015.

Відповідач нараховані позивачем до сплати суми пені, інфляційних нарахувань і трьох процентів річних не сплатив, що й спричинило даний спір.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статей 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обовязковим для виконання.

Частинами 1 та 2 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного субєкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства Господарський суд Черкаської області дійшов до таких висновків.

З договорів № 98/14-Б та № 1/15-Б у відповідача виникло зобовязання щодо оплати поставленого позивачем природного газу у встановлені цими договорами строки, проте відповідач прострочив виконання цих зобовязань і тим самим порушив права позивача на своєчасне одержання плати за поставлений природний газ.

Отже, позивач в порядку захисту своїх порушених прав вправі вимагати стягнення з відповідача передбачених п. 6.2.2 договорів № 98/14-Б та № 1/15-Б та ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України пені, інфляційних нарахувань та 3% річних.

Несвоєчасне бюджетне фінансування відповідача не звільняє його від відповідальності за прострочення виконання своїх зобовязань перед позивачем щодо своєчасної оплати поставленого природного газу.

Заявлені до стягнення суми пені, інфляційних нарахувань та 3% річних нараховані позивачем у відповідності до умов договорів №98/14-Б та №1/15-Б, фактичних обставин їх виконання сторонами та вимог чинного законодавства, тобто нараховані правильно.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 19281 грн. 34 коп. пені, 9181 грн. 29 коп. інфляційних нарахувань та 1910 грн. 09 коп. 3% річних є правомірними.

Стаття 258 Цивільного кодексу України визначає спеціальну позовну давність тривалістю в один рік до вимог, зокрема, про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з ч 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Стаття 264 Цивільного кодексу України, передбачає, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Відповідно до частин 3-5 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

У спірних правовідносинах позивач довідувався про прострочення відповідачем оплати поставленого природного газу окремо за кожний місяць, у яком поставлявся газ, на шостий день наступного за звітним місяця.

Станом на 03.08.2016 день подання позивачем позову річний строк позовної давності для стягнення заявленої у позові суми пені, нарахованої за період прострочення з 06.02.2015 по 10.06.2015 сплив.

Позивач причин пропущення ним позовної давності не назвав, тому господарський суд вважає, що у даному випадку причини пропущення строку позовної давності за вимогою про стягнення 19281 грн. 34 коп. пені не є поважними, а це означає, що в цій частині позовних вимог у позові слід відмовити через сплив позовної давності.

За таких обставин позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення 9181 грн. 29 коп. інфляційних нарахувань та 1910 грн. 09 коп. 3% річних.

За подання позову позивач за платіжним дорученням від 28.08.2016 №1011 сплатив до Державного бюджету 1378 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача 503 грн. 21 коп. витрат на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, ст. ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Уманського національного університету садівництва в особі відокремленого структурного підрозділу "Агротехнічний коледж Уманського національного університету садівництва" (вул. Жовтневої революції, 21, м. Умань, Черкаська область, 20300, ідентифікаційний код 00729051) на користь публічного акціонерного товариства "Уманьгаз" (вул. Деревянка, 19, м. Умань, Черкаська область, 20300, ідентифікаційний код 03361419) 9181 грн. 29 коп. інфляційних нарахувань, 1910 грн. 09 коп. 3% річних і 503 грн. 21 коп. витрат на сплату судового збору.

У задоволенні решти позову відмовити.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 05.10.2016.

СУДДЯ М.В. Дорошенко