ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 рокуСправа № 912/3301/16
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Тимошевської В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/3301/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики", м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБК Україна", м. Світловодськ, Кіровоградська область

про стягнення 9 200,73 грн

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_1 , довіреність № 550 від 28.09.16;

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Публічне акціонерне товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" (далі - ПАТ "Укрзалізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики", позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ВБК Україна" (далі - ТОВ "ВБК Україна", відповідач) 9 200,73 грн заборгованості у зв'язку з невиконанням зобов'язання з оплати послуг за договором № 3396/470-2014 про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних напіввагонах від 05.08.2014.

Ухвалою господарського суду від 08.09.2016 поданий позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 912/3301/16; розгляд справи призначено в судовому засіданні на 05.10.2016.

Відповідач відзиву на позов не подав, участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення засідання суду (а.с. 75).

Враховуючи викладене та з огляду на те, що прийняття участі в судовому засіданні і подання відзиву на позов є процесуальним правом відповідача, яким останній зобов'язаний користуватися добросовісно, з огляду на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, господарський суд вважає можливим розглянути справу по суті в судовому засіданні 05.10.2016 за відсутності представника відповідача та за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 05.10.2016 господарський суд перейшов до розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представником позивача позовні вимоги підтримано повністю.

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з пунктом 2 Статуту Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" останнє утворено як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Товариство є правонаступником усіх прав та обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Як убачається з Додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", до переліку підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворюється публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", входить Державне підприємство "Український транспортно-логістичний центр".

З матеріалів справи слідує, що між Державним підприємством "Український транспортно-логістичний центр", правонаступником якого є позивач (Основний виконавець), ТОВ "ВБК Україна" (Замовник) та Державним підприємством "Дарницький вагоноремонтний завод" (Співвиконавцеь перший) і Державним підприємством "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів" (далі - Співвиконавець другий) укладено договір № 3396/470-2014 про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних напіввагонах від 05.08.2014 з додатками (далі - Договір).

За вказаним Договором Основний виконавець та Співвиконавці зобов'язались за плату і за рахунок Замовника виконати або організувати виконання визначених цим Договором послуг, пов'язаних з організацією внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів у напівввагонах Співвиконавців.

Строк дії Договору визначено до 31.12.2014 та передбачено його автоматичну пролонгацію на кожний наступний календарний рік.

Як повідомляє позивач, за вказаним вище Договором Державним підприємством "Український транспортно-логістичний центр" 17.12.2015 надано ТОВ "ВБК Україна" послугу з організації перевезень, за яку відповідач не розрахувався, що стало підставою для звернення до господарського суду з позовною заявою у даній справі.

За приписами статті 908 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із приписами статті 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі ст. 307 Господарського кодексу України та ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Статутом залізниць України встановлено, що основним перевізним документом встановленої форми є накладна, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача (ст. 6 Статуту). За користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата (ст. 119 Статуту).

Згідно Правил розрахунків за перевезення вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 N 644, платежі за перевезення вантажів і надання додаткових послуг можуть уноситися готівкою, чеками, безготівково, якщо інше не передбачено законодавством, на станціях або передоплатою через розрахункові підрозділи залізниць. Плата за перевезення вантажу вноситься відправником під час оформлення перевезення. Плата може вноситися іншим платником, з яким залізницею укладено договір. Остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення

Як слідує з матеріалів справи, Державним підприємством "Український транспортно-логістичний центр" 17.12.2015 надано за Договором ТОВ "ВБК Україна" послугу з організації перевезень, що підтверджується накладною від 17.12.2015 № 43653716, згідно з якою вагоном № 66240342 зі станції Кременчук на станцію Берегова перевезено вантаж, а саме "Шпалы и брусья для стрелочных переводов железнобетонные" (а.с. 40). Відповідно до ОСОБА_1 наданих послуг № 12 від 31.12.2015, що надісланий для підписання відповідачеві та отримано останнім 30.08.2016, вартість наданих послуг склала 9 729,60 грн (а.с. 35, 36).

За умовами Договору, з урахуванням внесених змін, у випадку якщо одна зі сторін не підписала акт наданих послуг протягом 15 днів з дня їх складання без письмового обґрунтування, акт наданих послуг вважається затвердженим обома сторонами (пункт 3.4.7 Договору).

Оплата послуг відповідно до Договору здійснюється сторонами у національній валюті на умовах попередньої оплати (пункт 3.2. Договору).

Замовник зобов'язаний здійснювати попередню оплату за послуги, пов'язані з організацією перевезень вантажів, що замовлені Замовником, шляхом перерахування коштів у сумах, що відповідають обсягу замовлених послуг на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Основного виконавця (пункт 2.2.5 Договору).

У відповідності до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, коли сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Проте відповідач під час розгляду справи зазначені вище обставини надання послуг за Договором та відсутність їхньої оплати не спростував.

За розрахунком позивача, підтвердженим матеріалами справи, заборгованість відповідача за Договором з урахуванням кредитового сальдо станом на 17.12.2015 у розмірі 1 323,12 грн, становить 8 406,48 грн.

На підставі викладеного позовні вимоги про стягнення 8 406,48 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також є правомірною позовна вимога про стягнення 794,25 грн пені, оскільки невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання є підставою для застосування штрафної санкції у вигляді пені.

Згідно з частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до пункту 4.3 Договору (із внесеними змінами), у разі виникнення заборгованості за надані послуги з організації перевезення вантажів, сторони сплачують пеню в розмірі однієї облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми боргу за кожний день прострочення платежу до моменту повного погашення заборгованості, але не більше шести місяців від дня виникнення заборгованості. Моментом виникнення заборгованості у Замовника є дата фактичного надання Основним виконавцем послуг за цим Договором за умови відсутності грошових коштів на особовому рахунку Замовника.

На підставі викладеного пеня в розмірі 794,25 грн за період прострочення оплати з 17.12.2015 по 26.05.2016 згідно з розрахунком позивача (а.с. 45) підлягає стягненню з відповідача.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВБК Україна" (27500, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 38252525) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) заборгованість в сумі 9 200,73 грн, з яких: 8 406,48 грн основного боргу, 794,25 грн пені, а також 1 378,00 грн судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 10.10.2016.

Суддя В.В.Тимошевська