ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

10.10.2016 Справа № 912/2428/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу Міністерства Оборони України на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2016 року у справі № 912/2428/16

про банкрутство приватного підприємства "Агрорембудсервіс", 25005, м. Кіровоград, вул. Леваневського, 2-В,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2016 року у даній справі (суддя Деревінська Л.В.,) заяву від 18.08.2016 р. № 345 Міністерства Оборони України на суму 1612230 грн. на 2-х аркушах і додані до неї документи на 14 аркушах та уточнена заява про залучення до участі у справі від 30.08.2016 р. на 2-х аркушах і додані до неї документи на 13 аркушах, в т.ч. платіжне доручення № 248/922 від 19.08.2016 р. про сплату 2756 грн. судового збору, повернуто без розгляду.

Не погодившись з ухвалою господарського суду, до апеляційної інстанції звернулось Міністерство Оборони України із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Перевіривши апеляційну скаргу Міністерства Оборони України на відповідність вимогам статей 94, 95 ГПК України, апеляційний господарський суд дійшов висновку про її повернення з наступних підстав.

За приписом статті 129 Конституції України та статті 22 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 93 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду подається протягом пяти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом.

Статтею 53 ГПК України передбачено, що господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи, якщо визнає причину пропуску строку поважною.

Виходячи зі змісту вказаної норми, у клопотанні повинно міститися обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Разом з цим, відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

Клопотання скаржника про поновлення процесуального строку повинно містити роз'яснення причин пропуску такого строку і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала прийнята судом першої інстанції 16.09.2016 року, останній день подачі апеляційної скарги до господарського суду припадав на 21.09.2016 року.

Згідно відбитку штампу поштового звязку, апеляційну скаргу з додатками направлено на адресу господарського суду першої інстанції 27.09.2016 року, тобто з пропуском встановленого процесуального строку на подання апеляційної скарги.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку.

В силу статті 53 ГПК України, відновлення пропущеного процесуального строку можливе лише у разі визнання причини пропуску строку поважною.

Зі змісту апеляційної скарги не вбачається ні підстав пропуску процесуального строку, ні прохання його відновити, також відсутнє й окреме клопотання про відновлення вказаного строку.

У відповідності до пункту 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України України від 17.05.2011 року №7 Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ ГПК України, статтею 93 ГПК встановлено, що апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, установлених цією статтею, повертається, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку. Відповідну заяву (клопотання) може бути викладено в апеляційній скарзі чи в окремому документі і в останньому випадку її має бути подано одночасно з апеляційною скаргою. Заява розглядається, якщо вона надійшла до винесення ухвали про повернення апеляційної скарги.

При зверненні із апеляційною скаргою скаржником надано докази надсилання апеляційної скарги, а саме: опис цінного вкладення ф.107 від 27.09.2016, в якому вказано, що на адресу учасників провадження по справі направлено апеляційну скаргу від 16.09.16 №912/2428/16 на 2 арк.

Відповідно до частини 1 статті 95 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

Правилами надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі Правила) визначено, що розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового звязку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує, зокрема, факт надання послуг, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового звязку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії апеляційної скарги і доданих до неї документів. Доданий до апеляційної скарги реєстр поштових відправлень, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії, також може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні копії скарги.

З апеляційної скарги, вбачається, що вона підписана представником Міністерства Оборони України ОСОБА_3 27.09.2016 року, а отже наданий опис цінного вкладення від 27.09.2016 року про направлення учасникам провадження апеляційної скарги від 16.09.16 №912/2428/16 не може підтверджувати факт направлення учасникам процесу саме цієї апеляційної скарги.

Крім того, сам лише опис вкладення не може бути прийнятий судом, як доказ надіслання копії апеляційної скарги позивачу по справі, за відсутності розрахункового документа, або реєстру поштових відправлень, які посвідчують факт надання послуг поштового звязку.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України (постанова від 15.01.2015 № 902/881/14).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (стаття 36 ГПК України).

Згідно п. 2.21. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

В порушення вищезазначеної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» скаржником не надані докази сплати судового збору. Посилання на подану копію заяви про сплату судового збору від 22.09.2016 року №341 та на відсутність часу чи коштів колегія суддів вважає безпідставними.

За вище вказаних обставин, апеляційна скарга не може бути прийнята до провадження та підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись статтями 86, 97 ГПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства Оборони України на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 16.09.2016 року у справі № 912/2428/16 повернути. Справу №912/2428/16 скерувати до господарського суду Кіровоградської області.

Додаток: апеляційна скарга з доданими до неї документами на 24 аркушах.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков