номер провадження справи 33/50/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2016 Справа № 908/2093/16

за позовом: Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137)

до відповідача: Приватного підприємства Будівельно-Комерційна Фірма Паллада (69059, м. Запоріжжя, вул. Північнокільцева, буд. 3)

про стягнення суми

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 дов. № 223/20-19 від 11.07.2016р.;

Від відповідача: не зявився;

ВСТАНОВЛЕНО:

Концерн Міські теплові мережі, м. Запоріжжя звернувся в господарський суд Запорізької області з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства Будівельно-Комерційна Фірма Паллада, м. Запоріжжя заборгованості за договором підряду № 366 від 24.04.2013 р. в розмірі 828909,66 грн., з яких: 795669,66 грн. сума переплати за договором, 33240 грн. сума витрат на проведення будівельно-технічного дослідження.

Позов обґрунтовано посиланням на наступні обставини. На виконання умов договору підряду № 366 від 24.04.2013р. позивач перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 1062249,49 грн. Відповідачем підрядні роботи виконано з порушенням умов договору щодо їх необхідного обсягу, а також не надано позивачу акти КБ-2в та довідку КБ-3 на фактично виконаний обсяг робіт. Виконану роботу Підрядник здав частково на суму 19319,96 грн. Для визначення якості та обсягу у вартісному вираженні фактично виконаних відповідачем робіт, позивач звернувся до ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро». За результатами проведення будівельно-технічного дослідження, вартість фактично виконаних підрядником робіт за договором складає 247259,87 грн. У якості оплати за проведення будівельно технічного дослідження позивачем було сплачено суму 33240грн.

16.06.2016р. відповідачу було направлено для підписання акти приймання виконаних робіт форми КБ-2 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт КБ-3. Підписані з боку відповідача акти та довідки на адресу позивача не повертались, тобто не оформлені. Оскільки за договором підряду позивачем було сплачено загальну суму 1062249,49 грн., а фактично виконано роботи на суму 266579,83 грн., то переплата позивача становила 795669,66 грн.

У звязку з чим, на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 629, 837 ЦК України, ст.ст. 193, 222 ГК України, позивач просив стягнути з відповідача суму 795669,66 грн. переплати за договором підряду та суму 33240 грн. витрат на проведення будівельно-технічного дослідження.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 09.08.2016 р. порушено провадження у справі № 908/2093/16, розгляд якої призначено на 23.08.2016 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.08.2016 р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 13.09.2016 р.

Ухвалою суду від 13.09.2016р. на підставі ст. 69 ГПК України, продовжено строк розгляду справи на 15-ть днів - до 24.10.2016 р., розгляд справи на підставі ст. 77 ГПК України відкладено на 11.10.2016р.

Від позивача надійшла письмова заява (вих. б/н від 06.09.2016 р.) про зменшення розміру позовних вимог, в якій, останній, посилаючись на те, що 08.08.2016 р. Концерном «МТМ» було проведено зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 30655,93 грн., просить суд стягнути з відповідача суму 765013,73 грн. переплати за договором підряду та суму 33240 грн. витрат на проведення будівельно-технічного дослідження.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. Господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Враховуючи, що вказана заява позивача не суперечать приписам статті 22 ГПК України, заява про зменшення розміру позовних вимог приймається судом до розгляду.

Таким чином, предметом позову є вимоги Концерну Міські теплові мережі про стягнення з ПП БКФ Паллада заборгованості за договором підряду № 366 від 24.04.2013р. в розмірі 798253,73 грн., з яких: 765013,73 грн. сума переплати за договором, 33240 грн. сума витрат на проведення будівельно-технічного дослідження.

Відповідач вимоги суду, викладені в ухвалах від 09.08.2016 р., від 23.08.2016 р. та від 13.09.2016 р., щодо надання письмового відзиву та витребуваних судом документів не виконав; процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні не скористався; про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Слід зазначити, що ухвали господарського суду від 09.08.2016 р., від 23.08.2016 р. та від 13.09.2016р. своєчасно були направлені судом на адресу відповідача, вказану в позовній заяві та у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 69059, м. Запоріжжя, вул. Північнокільцева, буд. 3.

Таким чином відповідач є належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, з огляду на закінчення встановленого ст. 69 ГПК України продовженого строку вирішення спору, суд визнав за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору, за відсутності відповідача.

За письмовим клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Представник позивача в судовому засіданні позов, з урахуванням заяви про зменшення розміру вимог, підтримав у повному обсязі.

В судовому засіданні 11.10.2016 р. справу розглянуто по суті спору; прийнято та оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд знаходить підстави для задоволення позову.

Як свідчать матеріали справи, 24.04.2013р. між Концерном «Міські теплові мережі» (Замовником, позивачем у справі) та Приватним підприємством «Будівельно-Комерційна Фірма «Паллада» (Підрядником, відповідачем у справі) був укладений договір підряду № 366 (надалі Договір), за умовами якого, Підрядник зобовязався на власний ризик, власними силами та силами субпідрядних організацій, із власних матеріалів та матеріалів Замовника, якісно та в зазначений термін виконати роботу, визначену в п. 1.2 Договору, а Замовник зобовязався забезпечити своєчасну оплату та прийняття результат виконаних робіт відповідно до умов Договору (п. 1.1. Договору).

Пунктом 1.2. Договору визначено найменування робіт: «Заміна теплових вводів житлових будинків Жовтневого району м. Запоріжжя».

Підрядник виконує роботи відповідно до проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил та графіку виконання робіт (п.1.3 Договору).

У пункті 3.1. Договору зазначено, що договірна ціна робіт визначається згідно з ДБН Д.1.1.-1-2000 (зі змінами та доповненнями) на підставі кошторису, що є невідємною частиною Договору (додаток 1), є динамічною і на момент укладання цього Договору складає 2540831,63 грн., у т.ч. ПДВ 423471,94 грн.

Згідно до п. 3.2. Договору вартість робіт під час і протягом усього строку виконання робіт може бути скоригована у випадку: зміни нормативної бази, що регламентує порядок визначення вартості робіт; зміни складу й обсягу робіт, які при узгоджені договірної ціни сторони не могли врахувати.

Пунктом 3.4. Договору встановлено, що вартість фактично виконаних робіт, що підлягають оплаті, визначається з урахуванням обсягів виконаних робіт і фактичних витрат Підрядника, та підтверджується актами виконаних робіт (форма КБ-2в), Довідкою КБ-3 та іншими первинними документами.

У пункті 4.1. Договору сторони погодили, що Замовник здійснює попередню оплату в розмірі 1062249,49 грн., у т.ч. ПДВ 177041,58 грн., на підставі рахунку, виставленого Підрядником, протягом 3-х банківських днів з дати отримання рахунку.

Остаточний розрахунок за даним Договором проводиться по завершенні виконання робіт шляхом безготівкового перерахування Замовником грошових коштів на розрахунковий рахунок Підрядника на підставі рахунку на оплату, згідно актів приймання виконаних робіт (КБ-2в) та довідки про вартість робіт та витрати (форма КБ-3), підписаних сторонами (пункт 4.2 Договору).

У відповідності до п. 4.5 Договору сторони узгодили, що у разі виникнення переплати коштів за виконані Підрядником роботи, Підрядник зобовязується повернути надмірно сплачену суму Замовнику протягом пяти днів з моменту виставлення Замовником відповідної вимоги.

Згідно з п. 5.1 Договору Підрядник виконує роботи згідно з графіком виконання робіт, який є невідємною складовою частиною Договору (додаток № 3). Так, додатком № 3 сторонами визначено, що роботи виконуються з травня 2013р. по вересень 2013р.

За умовами п. 5.12 Договору, здавання приймання робіт здійснюється відповідно до чинних норм і правил та оформлюється актом КБ-2 та довідкою КБ-3.

Приписами п.п. 6.3.1, 6.3.3 Договору Підрядник зобовязався забезпечити виконання робіт у строки, встановлені Договором, а також надати Замовнику акти КБ-2 та довідку КБ-3.

Сторони обумовили, що у разі відмови Підрядника від складання та/або підписання акту, Замовник має право провести експертизу якості (обєму) виконаних робіт. Підрядник зобовязується усунути виявлені недоліки протягом 20 робочих днів з моменту складання акта або отримання копії висновку експертизи про виявлені недоліки виконаних робіт та оплатити Замовнику витрати за проведення експертизи. Виявленні недоліки, зафіксовані в акті або висновку експертизи, усуваються Підрядником за власний рахунок (пункт 5.14 Договору).

Відповідно до п. 10.1 Договору він набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2013р., але в будь-якому разі до повного виконання сторонами зобовязань, в тому числі гарантійних.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання пунктів 4.1, 4.3 Договору, здійснив оплату в розмірі 1062249,49 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 4499 від 25.04.2013р. на суму 762249,49 грн. та № 6545 від 05.06р. на суму 300000,00 грн.

На підставі п. 5.4 Договору Підрядник для виконання робіт за Договором отримав матеріали на складі Замовника на підставі Довіреності від 15.05.2013 р. на суму 596838,50грн. згідно актів приймання-передачі матеріалів від 15.05.2013 р., від 10.06.2013 р., від 08.08.2013 р. та від 02.09.2013 р.

Відповідач у встановлений Договором строк взяті на себе зобовязання належним чином не виконав.

Як вказано в позовній заяві, Підрядник (відповідач) виконану роботу здав частково на суму 19319,96 грн., про що сторонами підписано акт приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідку про вартість виконаних робіт та витрат (форма КБ-3) за вересень 2013 р.

При використанні вказаних робіт Підрядником було використано матеріалів Замовника на суму 12973,67 грн.

Інші роботи за Договором виконано Підрядником з порушенням п. 1.1, п. 5.1, п. 6.3.1, п. 6.3.2 Договору та в порушення п. 5.12 та п. 6.3.3 Договору не надано Замовнику (позивачу) акти КБ-2в та довідки КБ-3 на фактично виконані роботи.

З письмових пояснень позивача випливає, що у відповідності до пунктів 4.5, 5.14 Договору підряду № 366 від 24.04.2013р., для визначення фактичної вартості виконаних відповідачем робіт, позивач звернувся до ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро», уклавши, при цьому договір № 656/16 на проведення експертних будівельно-технічних досліджень від 19.04.2016р.

Пунктом 1.1 даного договору ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро» (Виконавець) зобовязалось організувати проведення будівельно-технічних досліджень та передати Замовнику (позивачу) експертні висновки з будівельно-технічних досліджень з питань, визначених Замовником у письмовому зверненні.

Пунктом 3.1. договору визначено, що загальна вартість організації проведення дослідження та складання висновку експертного дослідження з питань визначених Замовником (позивачем), становить 33240,00 грн. в т.ч. ПДВ.

Відповідно до Висновків експерта ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро» за результатами проведення будівельно-технічних досліджень №№ 16-27 від 19.05.2016 р., вартість фактично виконаних Підрядником робіт за договором № 366 від 24.04.2013 р. без урахування вартості матеріалу Замовника, складає 247259,87 грн. в т.ч. ПДВ.

16.06.2016р. позивач направив відповідачу для підписання (у двох примірниках) акти приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3) за червень 2016 р.

Підписані з боку відповідача акти та довідки на адресу позивача не повертались і грошові кошти не надходили.

28.07.2016р. позивачем було направлено на адресу відповідача ОСОБА_2 вих. № 4045/20 про повернення суми 795669,66грн. переплати за договором підряду та сплату суми 33240,00грн. вартості експертного дослідження, у строк до 04.08.2016р. Зазначене підтверджується описом вкладення та фіскальним чеком від 28.07.2016р.

ОСОБА_2 позивача була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

На підставі заяви № 4299/13 від 08.08.2016 р., Концерном «МТМ» було проведено зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 30655,93 грн.

Позовні вимоги Концерну Міські теплові мережі про стягнення з ПП БКФ Паллада заборгованості за договором підряду № 366 від 24.04.2013 р. в розмірі 798253,73грн., з яких: 765013,73 грн. сума переплати за договором, 33240 грн. сума витрат на проведення будівельно-технічного дослідження, стали предметом судового розгляду у даній справі.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Частиною 4 ст. 879 ЦК України передбачено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

У частині ж 4 ст. 882 ЦК України визначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Зі змісту даних норм вбачається, що саме на підрядника покладається обовязок щодо передачі результатів виконаних робіт замовнику та складання актів виконаних робіт для підписання сторонами. Слід також зазначити, що акти форми КБ-2в та довідка КБ - 3 складаються для визначення вартості виконаних обсягів підрядних робіт та проведення розрахунків за фактично виконані підрядні роботи. Покладення даних обовязків на підрядника також передбачені у договорі підряду № 366 від 24.04.2013р.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ч. 2 ст. 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем не виконано належним чином та в установлений Договором строк взяті на себе зобовязання щодо передачі виконаних підрядних робіт за договором підряду № 366 від 24.04.2013р.

Як вже зазначалось вище, відповідач виконану роботу здав частково на суму 19319,96грн., про що сторонами підписано акт приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідку про вартість виконаних робіт та витрат (форма КБ-3) за вересень 2013 р.

Інші роботи за Договором виконано відповідачем з порушенням п. 1.1, п. 5.1, п. 6.3.1, п. 6.3.2 Договору та в порушення п. 5.12 та п. 6.3.3 Договору не надано позивачу для підписання актів форми КБ-2в та довідок КБ-3, складених за фактично виконані роботи з зазначенням вартості цих робіт.

Висновками експерта ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро», по результатам проведення будівельно-технічного дослідження №№ 16-27 від 19.05.2016р., визначена фактична вартість виконаних та не переданих по Договору робіт, яка становить суму 247259,87 грн. (із ПДВ та без урахування матеріалів Замовника).

Отже з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що різниця між сплаченими позивачем грошовими коштами за Договором в сумі 1062249,49 грн. та фактичною вартістю виконаних відповідачем робіт в розмірі 266579,83 грн. (19319,96 грн. + 247259,87 грн.), становить суму 795669,66 грн.

При цьому, як зазначив позивач, Концерном «Міські теплові мережі» на підставі заяви № 4299/13 від 08.08.2016 р. було проведено зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 30 655,93 грн.

Вказана заява була направлена позивачем на юридичну адресу відповідача 08.08.2016р. цінним листом з описом вкладення та рекомендованим повідомленням, що є підставою для відображення у бухгалтерському обліку обох сторін господарської операції з проведення зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Частина 2 цієї ж статті встановлює, що зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Частина 3 ст. 203 ГК України встановлює, що господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

З урахуванням наведених норм законодавства, заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог у даній справі. Копія заяви про зменшення розміру позовних вимог була направлена відповідачу 22.09.2016р., про що свідчать докази направлення (оригінал опису вкладення у цінний лист та фіскальний чек від 22.09.2016 р.).

Відповідач доказів повернення позивачу надмірно сплачених коштів (переплати) у розмірі 765013,73 грн. не надав.

Згідно до п. 4.5 Договору, у разі виникнення переплати коштів за виконані Підрядником роботи, Підрядник зобовязаний повернути надмірно сплачену суму Замовнику протягом пяти днів з моменту виставлення Замовником відповідної вимоги.

Відповідна вимога була надіслана позивачем 28.07.2016р. цінним листом з оголошеною цінністю та описом вкладення на юридичну адресу відповідача.

При цьому, з урахуванням положень абз. 3 п. 1.7 постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», неотримання відповідачем зазначеної ОСОБА_2 не може бути доказом порушення позивачем порядку пред'явлення ОСОБА_2 за Договором та не дає підстав вважати вимогу непред'явленою.

Отже, з урахуванням приписів ст.ст. 253, 530 ЦК України, термін повернення коштів відповідачем сплив 04.08.2016року, а з 05.08.2016 року почалося прострочення виконання грошового зобов'язання.

За таких обставин позовна вимога позивача про стягнення з відповідача суми 765013,73 грн. переплати за Договором є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України визначено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Також пунктом 5.14 Договору визначено, що обовязок з оплати Замовнику витрат за проведення експертизи, проведеної внаслідок відмови Підрядника від складання та/або підписання акту, покладений на Підрядника.

З матеріалів справи слідує, що вартість витрат, які поніс позивач у звязку з проведенням експертних будівельно-технічних досліджень з питань вартості фактично виконаних підрядних робіт по Договору, становить суму 33240,00 грн.

Як встановлено судом, згідно п. 3.1 договору № 656/16 від 19.04.2016 р., укладеного між позивачем та ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро», вартість організації проведення дослідження та складання висновку експертного дослідження з питань визначених Замовником становить 2770,00грн. без ПДВ.

За результатами проведення будівельно-технічного дослідження за договором № 366 від 24.04.2013 р. експертом було надано 12 висновків №№16-27 від 19.05.2016 р. та сторонами складено 19.05.2016 р. акт приймання - передачі висновків експертного дослідження та виконаних робіт, згідно договору на проведення експертних будівельно-технічних досліджень № 656/16 від 19.04.2016 р.

Загальна вартість договору № 656/16 від 19.04.2016 р., з урахуванням кількості об'єктів дослідження, зазначених у п.1.1 цього договору, складає суму 33240,00 грн.

Оплату вартості експертного дослідження в сумі 33240,00грн. здійснено позивачем платіжним дорученням № 6681 від 26.04.2016р.

Факт отримання ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро» від позивача грошових коштів в сумі 33240,00грн., також відображено у двосторонньому Акті від 19.05.2016 р. приймання-передачі експертного дослідження та виконаних робіт згідно договору № 656/16 від 19.04.2016 р.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача суми 33240,00 грн. витрат за проведення будівельно-технічного дослідження, також є обґрунтованою, законною та підлягає задоволенню.

Отже позовні вимоги задовольняються в повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Судом встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду, позивачем первісно були заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в загальній сумі 828909,66 грн.

Згідно із пунктом 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зокрема, згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

В даному випадку, згідно платіжного доручення № 10765 від 04.08.2016 р. позивачем було сплачено суму 12433,64 грн. судового збору (1,5 відсотки ціни позову).

Письмовою заявою за вих. б/н від 06.09.2016 р., позивач зменшив розмір позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу. Вказана заява була прийнята судом і предметом даного судового розгляду стали вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в загальній сумі 798253,73 грн.. Отже, за вимогами про стягнення 798253,73 грн. належний розмір судового збору становить суму 11973,80 грн. (1,5 відсотки ціни позову). Тобто, сума переплати судового збору складає 459,84 грн.

Про повернення надмірно сплаченої суми судового збору, позивачем було подано до суду відповідну письмову заяву.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено Законом.

За таких обставин, з урахуванням суми позовних вимог (798253,73 грн.) належний розмір судового збору становить суму 11973,80 грн., у звязку з чим, позивачу підлягає поверненню 459,84 грн. переплаченої суми судового збору.

Таким чином, із урахуванням ст. 7 Закону України «Про судовий збір», надміру сплачений судовий збір в сумі 459,84 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, про що слід видати ухвалу згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

У відповідності до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму 11973,80грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Будівельно-Комерційна Фірма «Паллада» (69059, м. Запоріжжя, вул. Північнокільцева, буд. 3; ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; , п/р № 1951 у Філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 313957) суму 765013 (сімсот шістдесят пять тисяч тринадцять) грн. 73 коп. переплати за договором, суму 33240 (тридцять три тисячі двісті сорок) грн. 00 коп. витрат за проведення будівельно-технічного дослідження та суму 11973 (одинадцять тисяч девятсот сімдесят три) грн. 80 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Видати ухвалу на повернення з державного бюджету України Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; ) суми 459 (чотириста пятдесят девять) грн. 84 коп. переплаченого судового збору платіжним дорученням № 10765 від 04.08.2016 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 13.10.2016р.

Суддя М.В. Мірошниченко