ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року Справа № 916/4686/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого, Гольцової Л.А., Губенко Н.М.,

за участю представників: ПАТ "СБЕРБАНК" - Крячковської І.М. дов. №122 від 25 травня 2016 року та ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ" - Кобелєва О.О. дов. б/н від 3 жовтня 2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ПАТ "СБЕРБАНК" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 29 червня 2016 року у справі Господарського суду Одеської області за позовом ПАТ "СБЕРБАНК" до ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ" та Компанії "Навіа Коммерс ІНК" про визнання недійсним форвардного контракту та за зустрічним позовом ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ" до ПАТ "СБЕРБАНК", третя особа - Компанія "Навіа Коммерс ІНК", про визнання дійсним форвардного контракту,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року АТ "СБЕРБАНК РОСІЇ" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП" (далі - відповідач-1) та Компанії "Навіа Коммерс Інк." (далі - відповідач-2) про визнання недійсним форвардного контракту, укладеного відповідачами 7 травня 2015 року.

Позовні вимоги обгрунтовані порушенням прав позивача, як іпотекодержателя майна - предмету оспорюваного форвардного контракту, оскільки відповідачі не отримали згоди позивача на укладення спірного контракту щодо розпорядження предметом іпотеки.

У грудні 2015 року ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП" звернулось до ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії", третя особа - Компанія "Навіа Коммерс Інк.", із зустрічним позовом про визнання дійсним форвардного контракту, укладеного між ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП" та Компанією "Навіа Коммерс Інк." 7 травня 2015 року.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23 березня 2016 року у задоволенні позову ПАТ "СБЕРБАНК" відмовлено.

Провадження у справі за зустрічним позовом ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП" припинено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 29 червня 2016 року рішення Господарського суду Одеської області від 23 березня 2016 року залишено без змін, апеляційну скаргу ПАТ "СБЕРБАНК" залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ПАТ "СБЕРБАНК" просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 29 червня 2016 року та рішення Господарського суду Одеської області від 23 березня 2016 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій вимог ч. 3 ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у зв'язку зі ст. 203 та ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України.

Наполягає на тому, що спірний правочин має бути визнаний недійсним, оскільки його, у порушення норми ч. 3 ст. 12 Закону України "Про іпотеку", укладено щодо відчуження предмету іпотеки без згоди позивача - іпотекодавця.

Зазначає, що, у порушення вимог ст. ст. 4-2, 4-3, 43 Господарського процесуального кодексу України, судами проігноровано доводи позивача, а в основу рішення покладено лише посилання на нікчемність правочину.

Вважає, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано ст.656 Цивільного кодексу України та неправильно визначена правова природа спірного правочину, який за своєю суттю є попереднім договором купівлі - продажу нерухомого майна і потребує, зокрема, нотаріального посвідчення.

У запереченнях на касаційну скаргу ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ" зазначає, що сторонами форвардного контракту погоджені усі його істотні умови та зазначені реквізити, передбачені чинним законодавством, а тому посилання заявника на недійсність цього контракту на підставі ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України суперечить фактичним обставинам та вимогам чинного законодавства.

Вказує на те, що попередній договір купівлі-продажу є відмінним від форвардного контракту, а чинним законодавством не встановлено вимоги щодо обов'язкового нотаріального посвідчення деривативів, базовим активом яких є нерухоме майно.

Посилається на те, що за спірним форвардним контрактом від 7 травня 2015 року не відбулось розпорядження шляхом відчуження нерухомого майна на користь відповідача-2, а тому укладення цього контракту не потребувало погодження іпотекодержателя.

Також зазначає, що спірний форвардний контракт не передбачає відчуження предмета іпотеки та взагалі не визначає юридичної долі предмета іпотечних договорів, а свідчить виключно про намір сторін укласти відповідні договори купівлі-продажу у майбутньому, передбачаючи обов'язок відповідача-1 забезпечити відсутність будь-яких заборон/обмежень для їх укладення відповідно до умов п. 5.3 форвардного контракту.

Представник Компанія "Навіа Коммерс ІНК" у судове засідання не з'явився.

Враховуючи, що про час та місце розгляду касаційної скарги Компанія "Навіа Коммерс ІНК" повідомлена належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності її представника.

ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП" змінило назву на ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ", про що свідчать надані останнім копії протоколу №04/07-1 загальних зборів учасників ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП" від 5 липня 2016 року та статуту ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ" у редакції, затвердженій загальними зборами учасників від 5 липня 2016 року.

Заслухавши пояснення представників ПАТ "СБЕРБАНК" та ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ", обговоривши доводи касаційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 15 липня 2011 року між ПрАТ "ФК "ЧОРНОМОРЕЦЬ" та ПAT "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" (після внесення змін до статуту найменування змінено на Публічне акціонерне товариство "СБЕРБАНК") укладено договір про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО.

У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між ПАТ "СБЕРБАНК РОСІЇ" та ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП" укладені нотаріально посвідчені договори іпотеки, згідно яких в іпотеку ПАТ "СБЕРБАНК" передано об'єкти нерухомості, а саме за договорами:

- від 19 грудня 2011 року, зареєстровано в реєстрі за № 4169;

- від 19 грудня 2011 року, зареєстровано в реєстрі за № 4161;

- від 27 квітня 2013 року, зареєстровано в реєстрі за № 1409;

- від 21 червня 2012 року, зареєстровано в реєстрі за № 1383;

- від 27 квітня 2013 року, зареєстровано в реєстрі за № 1405;

- від 27 квітня 2013 року, зареєстровано в реєстрі за № 1407;

- від 29 квітня 2013 року, зареєстровано в реєстрі за № 1446;

- від 29 квітня 2013 року, зареєстровано в реєстрі за № 1448;

- від 15 липня 2011 року, зареєстровано в реєстрі за № 2236.

Судами встановлено, що державну реєстрацію іпотеки на спірне майно здійснено 15 липня 2011 року, 19 грудня 2011 року, 21 червня 2012 року, 27 квітня 2013 року та 29 квітня 2013 року, що вбачається з доданих до позовної заяви копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження.

Відповідно до п. 3.9 та пп. 4.3.2 іпотечних договорів на час їх дії на предмет іпотеки накладається заборона його відчуження. Іпотекодавець має право відчужувати предмет іпотеки або розпоряджатися ним іншим чином лише на підставі попередньої письмової згоди іпотекодержателя.

7 травня 2015 року ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП" та Компанією "Навіа Коммерс ІНК." укладено форвардний контракт, за умовами якого ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП" зобов'язався в майбутньому продати, а Компанія "Навіа Коммерс ІНК." - придбати базовий актив за ціною, визначеною сторонами на момент укладення форвардного контракту.

Відповідно до п. 2.1 форвардного контракту базовим активом є наступне нерухоме майно:

- нежилі приміщення торговельного комплексу, що складаються з нежилих приміщень підвалу, загальною площею 5806,7 кв.м., що знаходяться за адресою: місто Одеса, вулиця Пантелеймонівська, 25, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна № 1;

- нежилі приміщення торговельного комплексу, що складаються з нежилих приміщень шостого поверху, загальною площею 4494,6 кв.м. та знаходяться за адресою: місто Одеса, вулиця Пантелеймонівська, 25, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна № 1;

- нежилі приміщення першого поверху та підвалу, загальною площею 741,2 кв.м., що знаходяться за адресою: місто Одеса, проспект Олександрівський, будинок 43, приміщення 101, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна № 1;

- нежитлові приміщення першого, другого, третього, четвертого поверхів загальною площею 1059,8 кв.м., за адресою: м. Одеса, проспект Олександрівський, будинок 43, приміщення 201, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна № 1;

- нежилі приміщення підвалу, першого та другого поверхів, загальною площею 3599,4 кв.м., що знаходяться за адресою: місто Одеса, вулиця Пантелеймонівська, 88/1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна № 1;

- нежилі приміщення підвалу, першого, другого, третього та четвертого поверхів, загальною площею 2277,9 кв.м., що знаходяться за адресою: місто Одеса, вулиця Пантелеймонівська, 88/1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна № 1;

- нежитлова будівля торгового центру "Мега-маркет", загальною площею 3044,2 кв.м., що розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Мала Арнаутська, 105, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна № 1;

- нежитлові будівлі, що в цілому складаються з будівель літ "А", літ "Б", загальною площею 582,1 кв.м., що знаходяться за адресою: місто Одеса, вулиця Азарова Віце-адмірала, 1/1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна № 1;

- нежилі приміщення торговельного комплексу, що складаються з нежитлової будівлі літ "А" (II черга), загальною площею 5281,7 кв.м. та знаходяться за адресою: місто Одеса, вулиця Пантелеймонівська, 27, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна № 01.

Судами встановлено, що предметом договорів іпотеки та оспорюваного форвардного контракту є одне й те саме майно.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ "СБЕРБАНК" посилається на те, що оспорюваний форвардний контракт порушує його права та охоронювані законом інтереси, як іпотекодержателя майна, яке є предметом цього контракту, а контракт є нікчемним на підставі ч. 1 ст. 220 Цивільного кодексу України. Також зазначає, що відчуження майна іпотекодавцем можливе лише на підставі згоди іпотекодержателя.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ПАТ "СБЕРБАНК" не є стороною оспорюваного форвардного контракту, а його укладення не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача, оскільки не передбачає відчуження базового активу, а свідчить лише про намір сторін у майбутньому укласти договір купівлі-продажу.

Також зазначено, що позивачем не надано доказів фіктивності оспорюваного контракту, наявності умислу обох його сторін на укладення договору без наміру створення правових наслідків.

Проте, суд касаційної інстанції не може погодитись з вказаними висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.3 ст.12 Закону України "Про іпотеку" правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій не в повному обсязі перевірили доводи сторін.

Так, суди не з'ясували правову природу спірного правочину, його істотні умови, зокрема, права та обов'язки сторін за спірним правочином, дату його вчинення та дату розрахунку покупця за спірне іпотечне майно, чи був спірний правочин направлений на відчуження майна, що перебуває в іпотеці позивача, чи обумовлено спірним контрактом обов'язок сторін укласти інший правочин купівлі-продажу цього ж майна на виконання спірного форвардного контракту, чи звертався іпотекодавець до позивача за згодою на укладення спірного правочину, чи надавав позивач таку згоду.

Також суди попередніх інстанцій не з'ясували, чи передбачено договорами іпотеки, укладеними між ПАТ "СБЕРБАНК РОСІЇ" та ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП" право іпотекодавця в односторонньому порядку відмовитись чи розірвати договори іпотеки, вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження предметів іпотеки.

Крім того, суди попередніх інстанцій не перевірили доводи позивача щодо вчинення відповідачами юридично значимих дій, направлених на фактичне виконання спірного контракту з відчуження предметів іпотеки.

Враховуючи, що вказані обставини мають істотне значення для юридично правильного вирішення спору, прийняті у справі судові рішення визнати законними та обгрунтованими не можна, а тому вони підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до місцевого господарського суду.

При новому розгляді господарському суду необхідно врахувати наведене, більш ретельно перевірити доводи сторін, встановити дійсні обставини справи, надати їм належну правову оцінку і прийняти рішення відповідно до вимог закону.

Керуючись ст. ст. 111-5, 111-7 - 111-11 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 29 червня 2016 року та рішення Господарського суду Одеської області від 23 березня 2016 року.

Справу передати до Господарського суду Одеської області на новий розгляд в іншому складі суду.

Головуючий Т. Козир

Судді Л. Гольцова

Н. Губенко