ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.10.2016 р. Справа № 914/1883/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашко М.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1, м.Житомир

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Мальви-Маркет в особі комісії з припинення

про визнання ОСОБА_1 кредитором ОСОБА_3 Мальви-Маркет з вимогами в загальній сумі 36 171,13 грн.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_4 представник (довіреність №4829 від 22.09.2014р.);

від відповідача не зявився.

Права та обовязки сторін передбачені ст.22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили.

Суть спору: Позов подав ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Мальви-Маркет в особі комісії з припинення про визнання ОСОБА_1 кредитором ОСОБА_3 Мальви-Маркет з вимогами в загальній сумі 36 171,13 грн.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, однак надіслав відзив (вх.№39654/16 від 04.10.2016р.) на позовну заяву, в якому ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Мальви-Маркет просить у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку припинити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України, з огляду на наступне.

Статтею 1 ГПК України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при

погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

41) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Позивач, як фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, звернувся до господарського суду Львівської області з позовною вимогою до відповідача про визнання його кредитором ТОВ «Мальви-Маркет» на підставі ст. 110-112 ЦК України, де зокрема у частині 3 ст.112 ЦК України зазначено, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

З огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 41, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер (п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011р. «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам»).

У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських

відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції (п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011р. «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам».

Відповідно до ч.4 ст.3 Господарського кодексу України, сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини.

Випадки, коли фізичні особі, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, можуть бути стороною у позовному провадженні яке віднесено до підвідомчості господарського суду визначено законодавством, зокрема, у спорах повязаних з приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду), в тому числі спори про визнання недійсними відповідних актів органів місцевого самоврядування та органів приватизації, а також спори зі справ, що виникають з корпоративних відносин (п.3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011р. «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам»).

Окрім того, фізичні особі, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, можуть бути учасниками судового процесу у справах, що розглядаються в порядку провадження, передбаченому Господарським процесуальним кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відтак, враховуючи субєктний склад сторін даного спору, предмет та підстави позову, беручи до уваги вищенаведені положення законодавства, суд дійшов висновку, що даний спір не підвідомчий господарським судам України.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що ухвалою господарського суду Львівської області від 01.06.2016р. у справі №914/1353/16 порушено провадження у справі про банкрутство ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „Мальви - Маркет (вул.Литвиненка, 3, м.Львів, 79034, ).

Постановою господарського суду Львівської області від 20.07.2016р. у справі №914/1353/16 ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „Мальви - Маркет визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Відтак, суд розяснює позивачу, що для належного захисту його прав, враховуючи наявність у провадженні господарського суду Львівської області справи про банкрутство відповідача, позивач може звернутись із заявою про визнання його кредиторських вимог, в межах справи №914/1353/16 та у порядку ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Керуючись ст.п.1 ч.1 ст.80, ст.86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Припинити провадження у справі.

2. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду через господарський суд Львівської області в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

Суддя Петрашко М.М.