ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2016 р. Справа № 926/48/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Бойко С.М.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України

на рішення господарського суду Чернівецької області від 03.03.2016 р.

у справі № 926/48/16

за позовом: Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України м.Київ

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма Тензор м.Чернівці

за участю третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет спору

на стороні позивача: Державної аудиторської служби України

про стягнення заборгованості 1 350 000, 00 грн.

за участю представників сторін від:

позивача: ОСОБА_2 згідно довіреності №463-06-5 від 31.12.2015 р.;

відповідача: ОСОБА_3 директор підприємства; ОСОБА_4 згідно довіреності від 25.10.2015 р.

третьої особи: ОСОБА_5 згідно довіреності №25/8/08-Д від 02.08.2016 р.;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 03.03.2016 р. у справі № 926/48/16 (суддя Миронюк С.О.) в позові відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що роботи за договором відповідачем виконано належним чином, в діях відповідача відсутній склад цивільного правопорушення, а посилання позивача на висновки перевірки не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що Державною фінансовою інспекцією України на виконання п. 2.8 плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України на ІІ квартал 2015 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.04.2013 р. по 01.05.2015 р. До проведення ревізії залучено головного судового експерта Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності ОСОБА_6 для проведення перевірки робіт послуг, повязаних зі створенням програмного забезпечення у позивача.

Відповідно до довідки від 29.07.15 ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.04.2013 р. по завершений місяць 2015 р., складеної ОСОБА_6, встановлено низку порушень, що відображені і в акті ревізії Державно-фінансової інспекції України від 05.08.15 р. № 04-23/11, зокрема встановлено таке: «Відповідно до технічних вимог (додаток № 1 до договору) даний прилад має дві основні складові: конструкція приладу та програмне забезпечення, що дозволяє виконувати всі необхідні виміри та забезпечує передачу результатів вимірів через порт USB на комп'ютер. В п.2 реєстру результатів видів послуг відмічено, що має бути розроблено програмне забезпечення (ПЗ) для макетних зразків засобів вимірювальної техніки (ЗВТ). Проте, у звітних матеріалах відсутня будь-яка документація про наявність вищевказаного ПЗ, без якого не може бути проведена підготовка до серійного виробництва багатофункціонального засобу вимірювальної техніки для здійснення контролю параметрів мікроклімату у виробничому середовищі. Є лише СD диск з чотирма файлами, які не відкриваються без додаткового ПЗ, яке також відсутнє у звітній документації. Відповідно до Закону України «Про авторські та суміжні права», дане ПЗ не є об'єктом інтелектуальної власності, а відповідно сам прилад є незаконним приладом, конструкторська документація по даному приладу не є повною та не може бути передана для серійного виробництва».

Позивач також стверджує, що крім цього, в акті ревізії зазначено, що «дана робота на суму 1 350 000 грн. щодо надання послуг з наукового дослідження та експериментального розроблення у сфері техніки та технологій, крім біотехнологій (79.19.2) «Розробка та підготовка до серійного виробництва багатофункціонального засобу вимірювальної техніки для здійснення контролю параметрів мікроклімату у виробничому середовищі» не відповідає умовам договору від 13.06.2013 р., укладеного між Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (замовник) та ТОВ «Науково-виробнича фірма «Тензор» та не повинна бути оплачена». Відтак, вищезазначене є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.04.2016 р. вищезазначене рішення залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.07.2016р. у справі №926/48/16 касаційну скаргу Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.04.2016р. у даній справі скасовано та передано на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

В своїй постанові суд касаційної інстанції, зазначив, що при новому розгляді справи, апеляційному суду необхідно встановити обставини, зазначені в цій постанові, в тому числі - за необхідності - з призначенням відповідної судової експертизи, дати їм та доводам сторін належну правову оцінку і вирішити спір відповідно до закону.

Враховуючи обовязкові до виконання вказівки касаційної інстанції, відсутність підстав для залучення в якості третьої особи ОСОБА_6 з письмового висновку якого фактично виник даний спір, суд апеляційної інстанції ухвалою від 01.09.2016 р. зобовязував головного судового експерта, доктора технічних наук, професора ОСОБА_6 зявитися особисто у засідання апеляційного суду для надання усного пояснення у час та дату, зазначену вище, а також у будь-якому випадку подати (або) надіслати в адресу апеляційного суду письмове пояснення щодо власного висновку, про те що дана робота на суму 1 350 000 грн. не відповідає умовам договору від 13.06.2013 р. №31306-3 та не повинна бути оплачена із зазначенням чинних норм законодавства або інших підзаконних нормативних актів, якими керувався головний судовий експерт, надаючи такий висновок. Окрім цього, судом зобовязано сторін надати пояснення з власною позицією щодо проведення судової експертизи у даній справі та гарантії її оплати на виконання вимог постанови Вищого господарського суду України від 05.07.2016 р.

На виконання вимог вказаної ухвали позивачем та відповідачем подано заперечення щодо проведення експертизи, посилаючись на недоцільність проведення такої.

Вказана ухвала була залишена без задоволення вищевказаним судовим експертом, натомість прийшов лист з науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності про неможливість на даний момент надати відповідні пояснення, і такі будуть надіслані в адресу Львівського апеляційного господарського суду в найближчі терміни. Враховуючи вказане, ухвалою від 12.09.2016 р. було відкладено розгляд справи та повторно зобовязано судового експерта надати відповідні пояснення щодо свого висновку. Вказана ухвала залишена без виконання.

До початку розгляду справи по суті третьою особою подано пояснення щодо проведення експертизи, в яких зазначає про відсутність потреби у проведенні такої та просить взяти до уваги висновок судового експерта - ОСОБА_6

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.09.2016 р. (у складі колегії суддів: головуючого судді Матущака О.І., суддів Бойко С.М., Гриців В.М.) розгляд справи відкладено до 03.10.2016 р.

Розпорядженням керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду № 653 від 03.10.2016 р. у звязку з відпусткою судді Гриців В.М. зобовязано провести автоматичну заміну складу колегії суддів у справі №926/48/16.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 03.10.2016р. у звязку з відпусткою судді Гриців В.М. у склад колегії суддів для розгляду даної справи введено замість суддів Гриців В.М. суддю Дубник О.П.

В судовому засіданні представниками сторін викладено доводи та заперечення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін, а також враховуючи те, що судовим експертом ОСОБА_6 не виконано вимоги ухвал суду від 01.09.2016 р. та від 12.09.2016 р., колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути справу за наявними в справі документами, враховуючи положення ст.75 ГПК України. А відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що 13.06.2013 р. між Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (замовник) та ТОВ «Науково-виробнича фірма «Тензор» (виконавець) було укладено договір № 31306-3 щодо закупівлі послуги щодо наукового дослідження та експериментального розроблення у сфері техніки та технологій, крім біотехнологій (72.19.2) «Розробка та підготовка до серійного виробництва багатофункціонального засобу вимірювальної техніки для здійснення контролю параметрів мікроклімату у виробничому середовищі», за умовами цього договору замовник зобовязаний прийняти та оплатити такі послуги.

Відповідно до п. п. 3.1, 4.1, 4.2 вказаного договору, ціна цього договору згідно з розрахунком вартості послуг становить 1 350 000,00 грн. без ПДВ.

Розрахунки проводяться поетапно шляхом оплати замовником вартості етапу наданих послуг, протягом 15 банківських днів після підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг за етапом та акта приймання-передачі нематеріального активу за етапом, акта приймання-передачі дослідного зразка за етапом.

Замовник протягом 15 робочих днів з дня отримання акту приймання-передачі послуг за етапом та акту приймання-передачі нематеріального активу за етапом, акту приймання-передачі дослідного зразка за етапом зобовязаний надати виконавцю підписані акт приймання-передачі послуг за етапом та акт приймання-передачі нематеріального активу за етапом, акт приймання-передачі дослідного зразка за етапом або відмову від прийняття послуг.

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до п. 5.4. договору між сторонами були підписані акти прийняття-передачі наданих послуг за етапами від 27.06.2013 р., від 30.07.2013 р., від 28.11.2013 р., від 28.03.2014 р., та комісійний акт від 21.10.2014 р. про прийняття результатів наданої послуги за договором № 31306-3 від 13.06.13 р. Вказані акти були підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками без жодних зауважень та застережень.

На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу кошти на суму 1 350 000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 4435 від 09.07.2013 р. 50 000 грн., № 5379 від 09.08.2013 р. 150 000 грн., № 8081 від 29.11.2013 р. 250 000 грн. № 3320 від 31.03.2014 р. - 450 000 грн. № 16110 від 30.10.2014 р. - 450 000 грн.

Окрім цього, необхідно зазначити, що на підтвердженням факту створення і підготовки до серійного виробництва багатофункціонального засобу вимірювальної техніки (ЗВТ) для здійснення контролю параметрів мікроклімату у виробничому середовищі, було проведено державні приймальні випробування вимірювачів параметрів мікроклімату ЕКОТЕНЗОР-МК».

Дані випробування було проведено в період з 12 вересня по 8 жовтень 2014 року національним науковим центром «Інститут метрології» (ННЦ «Інститут метрології»), державним підприємством «Чернівецький регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації (ДП «Буковинстандартметрологія») на підставі листа-доручення Департаменту технічного регулювання та метрології Мінекономрозвитку від 14.03.2014 р. № 3422-09/7889-12, про що складено акт державних приймальних випробувань вимірювачів параметрів мікроклімату ЕКОТЕНЗОР-МК» та внесено прилад до Державного реєстру України засобів вимірювальної техніки. За результатами державних приймальних випробувань підтверджено той факт, що (п.5.10) «прилад дозволяє вимірювати усі параметри мікроклімату згідно санітарних норм мікроклімату виробничих приміщень ДСН 3.3.6.042-99...», а саме: перетворює фізичні величини в цифрове і символьне відображення різновиду і значення цих величини. Результати державних приймальних випробувань вимірювачів параметрів мікроклімату ЕКОТЕНЗОР-МК» визнані позитивними.

При прийнятті постанови судова колегія виходила з такого.

Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст. 11, ч.ч.1, 2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Правовідносини сторін в даному господарському спорі виникли на підставі договору щодо закупівлі послуги щодо наукового дослідження та експериментального розроблення у сфері техніки та технологій, крім біотехнологій, та регулюються нормами Цивільного кодексу України про надання послуг.

Згідно ст.901, ч.1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобовязання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відтак, як підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, відповідач виконав повністю свої зобов'язання за договором, що підтверджується актами приймання-передачі робіт, які підписані позивачем без будь-яких зауважень. Позивач на підставі цього повністю оплатив вартість виконаних відповідачем робіт, яка була визначена сторонами в договорі.

Тобто, позивачем як стороною договору було належним чином виконано свій договірний обовязок щодо прийняття робіт та оплати їх вартості. Жодних претензій та/або зауважень до обсягів та якості послуг, звітної документації виконавця замовник не надав. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Стаття 34 ГПК України передбачає, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки замовником як стороною договору не було доведено неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, факту невідповідності наданих послуг технічним вимогам, то місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 1 350 000 грн. отриманих за виконані роботи та надані послуги.

Стосовно посилань скаржника на акт ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.04.2013 р. по 01.05.2015 р., проведеної Державною фінансовою інспекцією України, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно наказу Державної податкової адміністрації України «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів перевірок за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій» №534 від 12.08.2008 р., акт перевірки - це службовий документ, який підтверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення (або їх відсутність) вимог чинного законодавства зазначеними суб'єктами.

Акт ревізії не може підтверджувати порушення відповідачем умов договору, виявлені ревізією порушення не можуть змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов'язання, визначені договорами та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

В даному випадку, між сторонами укладений договір про надання послуг, а кошти які позивач просить стягнути з відповідача отримані останнім як оплата належно виконаних за договором робіт, кошти набуті за наявності правових підстав, які в подальшому не відпали.

Зважаючи на те, що сторонами було погоджено всі істотні умови договору, зокрема, ціну договору, який було виконано, даний акт може лише слугувати для підтвердження можливого порушення, однак не може бути належним та допустимим доказом порушення відповідачем зобовязань за договором чи тим більше, бути підставою для стягнення бюджетних коштів, внаслідок зазначення в акті, що «дана робота не відповідає умовам договору…»

Згідно ст. 33, ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржником не подано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість вимог, заявлених у апеляційній скарзі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що рішення прийняте із дотриманням норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, тому підстав для його зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Чернівецької області від 03.03.2016 р. у справі

№ 926/48/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи скеровуються в господарський суд Чернівецької області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 10.10.2016 р.

Головуючий-суддя Матущак О.І.

Судді Бойко С.М.

ОСОБА_1