КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2016 р. Справа№ 910/820/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Гончарова С.А.

Власова Ю.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: Андрієвська О.В. - дов. № 197 від 03.10.2016р.

від відповідача: Денисенко О.В. - дов. № 155/1/03-62 від 06.01.2016р.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2016р.

у справі № 910/820/16 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерна

компанія "Київводоканал"

до Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

про стягнення 50 952, 00 грн.

В судовому засіданні 05.10.2016р. відповідно до ст. ст. 85, 99 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

В січні 2016р. Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" про стягнення 50 952, 00 грн.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на обов'язок відповідача оплатити виконані позивачем роботи на підставі листа КП «Київжитлоспецексплуатація" від 03.12.2014р. №155/1/06-4983 по ліквідації пошкодження водопровідної мережі по вул. Артема, 18 в м.Києві на суму 50 952, 00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.03.2016р. у справі №910/820/16 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з вищевказаним рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення позову повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального (ст.ст. 11, 202, 509, 526 ЦК України) та процесуального права (ст.ст.32-34, 4-2, 4-3, 4-7, 43 ГПК України), неповним з»ясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

Апелянт вважає, що відповідач, направивши позивачеві листа №155/1/06-4983 від 03.12.2014р. з проведення робіт по ліквідації пошкодження водопровідної мережі по вул. Артема, 18 в м.Києві, за які в подальшому зобов'язувалось сплатити виставлену суму коштів, у відповідності до ст.526 ЦК України свідчить про виникнення у останнього обов'язку з оплати вартості виконаних позивачем робіт.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2016р., колегією суддів у складі: головуючий суддя Синиця О.Ф., судді Зубець Л.П., Ткаченко Б.О., прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 25.05.2016р.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції склад колегії суддів змінювався.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09-52/2727/16 від 04.07.2016р. у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Синиці О.Ф. на лікарняному, відповідно до підпункту 2.3.50 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/820/16.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу позивача 04.07.2016р. передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2016р. колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції склад колегії суддів змінювався, у справі оголошувалась перерва на 05.10.2016р.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 05.10.2016р. підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 05.10.2016р. заперечував проти доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до частини 1 статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.12.2014р. Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" звернулось до Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" з листом №155/1/06-4983 від 03.12.2014р., в якому просило ліквідувати аварійне пошкодження зовнішніх мереж водопостачання біля будинку №18 на вул.Артема у Шевченківському районі міста Києва та гарантувало оплату робіт.

Вказаний лист було отримано відповідачем, що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції, що розміщений у нижньому правому куті аркуша (а.с.4).

За твердженнями позивача, останнім було ліквідовано аварійне пошкодження зовнішніх мереж водопостачання біля будинку №18 на вул.Артема у Шевченківському районі міста Києва та складено розрахунок вартості виконаних робіт, відповідно до змісту якого ціна ремонтних робіт становить 50 952, 00 грн.

13.02.2015р. позивачем було направлено на адресу відповідача лист №350/05.04-13/28-15 від 12.02.2015р. з проханням підписати акт приймання-передачі робіт та додано рахунок на оплату.

10.04.2015р. позивачем було направлено відповідачу вимогу №1347/12/36/02-15 від 10.04.2015 р. (поштове повідомлення №210), в якій заявник просив протягом семиденного строку з дня отримання вимоги повернути підписані акти та сплатити грошові кошти в сумі 50 952, 00 грн.

За твердженнями позивача, вимоги Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" виконано не було, грошові кошти в розмірі 50 952, 00 грн. Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" на рахунок заявника не перераховано, що і стало підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом.

Згідно ст.4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Приймаючи до уваги положення Господарського процесуального кодексу України, позивачем при зверненні до суду з вимогами про стягнення заборгованості, насамперед, повинно бути доведено факт виникнення між сторонами взаємних прав та обов'язків, в тому числі, визначено підставу виникнення правовідносин з оплати робіт по ліквідації пошкодження зовнішніх мереж водопостачання у розумінні ст.11 Цивільного кодексу України, наявність обов'язку відповідача внести на рахунок позивача плату за послуги в узгодженому сторонами розмірі, строк виконання якого настав.

За змістом ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, з договору чи юридичних фактів.

Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Юридичними фактами є такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Аналогічну позицію наведено у постановах від 14.07.2014р. та від 26.06.2014р. Вищого господарського суду України у справах №904/1378/14 та №911/4611/13.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач листом №155/1/06-4983 від 03.12.2014р. запропонував позивачеві ліквідувати аварійну ситуацію на трубопроводі зовнішніх мереж водопостачання біля нежитлового будинку по вул. Артема, 18 у м.Києві.

Направлення відповідачем вказаного листа надало позивачеві право та можливість обстежити місце пориву трубопроводу, визначитися з вартістю ресурсів та укласти з відповідачем договір на виконання аварійно-будівельних робітт та складення кошторисної документації.

Позивач письмової відповіді, згоди та пропозицій на лист відповідачу не надав.

Позивачем не зазначено, а з матеріалів справи не можливо встановити, коли саме (термін виконання робіт) проводились позивачем роботи з усунення аварійної ситуації на трубопроводі зовнішніх мереж водопостачання біля нежитлового будинку по вул. Артема, 18 у м.Києві.

Договір на виконання аварійних робіт між сторонами не укладався, кошторисна документація на проведення будівельних робіт та витрат між сторонами не погоджувалась.

По факту аварії позивачем дефектний акт складений не був, локальний кошторис відсутній, а отже об'єми та види робіт, необхідні для усунення аварійної ситуації, документально не підтверджені.

Акти приймання виконаних будівельних робіт (ф.КБ-2В) та підсумкова вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф.КБ-3) між сторонами не підписано.

Складений позивачем розрахунок вартості виконаних робіт без дати та номеру, без посилань на договір або лист-погодження (а.с.9-13) не свідчить про досягнення між сторонами істотніх умов договору (предмет, строки виконання робіт, ціну договору).

Також наявний у матеріалах справи гарантійний лист не свідчить про виникнення у відповідача обов'язку оплатити роботи з ліквідації аварійного пошкодження зовнішніх мереж водопостачання біля будинку №18 на вул.Артема у Шевченківському районі міста Києва у заявленому до стягнення розмірі.

Твердження апелянта (позивача) про те, що вказаний гарантійний лист та фактичне виконання робіт вказує на укладання договору у спрощений спосіб, не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки згідно з частиною першою ст.181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

У даному випадку саме підписання актів здачі-приймання виконаних робіт могло б свідчити про укладення договору підряду у спрощений спосіб, який був би підставою для виникнення у його сторін майново-господарських зобов'язань (аналогічну правову позицію наведено в Оглядовому листі №01-06/374/2013 від 18.02.2013 р. Вищого господарського суду України "Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)".

Крім того, укладання договору у спрощений спосіб не нівелює обов'язку контрагентів погодити всі істотні умови правочину (предмет, ціну та строк), докази вчинення чого в матеріалах справи відсутні.

В матеріалах справи відсутні докази досягнення сторонами у відповідній формі згоди щодо вартості ремонтних робіт. Місцевим господарським судом вірно прийнято до уваги пояснення відповідача про те, що контрагентами жодних договорів на проведення ліквідації аварійного пошкодження зовнішніх мереж водопостачання біля будинку №18 на вул.Артема у Шевченківському районі міста Києва не укладалось.

При цьому, колегія суддів зазначає, що обставини щодо перебування будинку №18 на вул.Артема у Шевченківському районі міста Києва на балансі Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" згідно рішення №266/9754 від 23.10.2013р. Київської міської ради, не є беззаперечним свідченням виникнення між позивачем та відповідачем взаємних прав та обов'язків з проведення ремонтних робіт зовнішніх мереж водопостачання біля буд.18 по вул.Артема в м.Києві, а отже і не вказують на наявність у відповідача грошових зобов'язань перед позивачем у розмірі, заявленому до стягнення.

Також слід зазначити, що позивачем не надано доказів того, що мережі водопостачання біля будинку №18 на вул. Артема у Шевченківському районі міста Києва належать відповідачеві, а подана суду апеляційної інстанції довідка №3532/5/5/03-16 від 13.09.2016р. (без надання будь-яких первинних документів), свідчить лише про те, що вказані мережі водопостачання у володінні та користуванні позивача не перебувають.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги відсутність між сторонами договірних відносин, не підтвердження укладення договору у спрощений спосіб, та не погодження між сторонами у визначеному законом порядку істотних умов договору (предмету, ціни, строків), за відсутності первинних документів на підтвердження об'єму та вартості виконаних робіт, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Посилання апелянта на наявність постанови Вищого господарського суду України від 27.05.2010р. у справі №3/106, в якій, на думку позивача, правовідносини є тотожніми, не можуть бути підставою для скасування цілком законного рішення суду, оскільки правовідносини між сторонами не є тотожніми, у даній справі договірні відносини відсутні, договір між сторонами у спрощений спосіб також не укладений, істотні умови договору не погоджені, в той час як у справі №3/106 між сторонами існував договір, в якому погоджено істотні його умови, а тому суд встановив, що відповідач в обумовлений строк акти з запереченнями позивачу не надав, а також врахувавши положення ст. 853 ЦК України та умови п. 6.7. Договору, дійшов висновку, що виконані позивачем роботи вважаються прийнятими відповідачем.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права (ст.ст.32-34, 4-2, 4-3, 4-7, 43 ГПК України).

Згідно ст. ст. 32-34 ГПК України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 85, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2016р. у справі № 910/820/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2016р. у справі №910/820/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/820/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді С.А. Гончаров

Ю.Л. Власов