ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"29" вересня 2016 р. Справа № 911/771/16

за позовом Заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області (Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вулиця Леніна,67)

до відповідачів: 1. Вишгородської міської ради Київської області (07300, Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, площа Шевченка, будинок 1)

2. Комунального підприємства «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» (07300, Київська область, Вишгородський район, місто Вишгород, площа Шевченка, будинок 1)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів:

1. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДБК Партнер», (02081, місто Київ, вулиця Олени Пчілки, будинок 2)

2. Державного підприємства «Київська лісова науково-дослідна станція» (07352, Київська область, Вишгородський район, село Лютіж)

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним та скасування державної реєстрації договору оренди

суддя Шевчук Н.Г.

за участю представників сторін:

від прокуратури - ОСОБА_2 (посвідчення №028911 від 17.09.2014);

від відповідача 1 - не з'явився;

від відповідача 2 - не з'явився;

від третьої особи 1 - ОСОБА_3 (довіреність б/н від 18.03.2016 );

від третьої особи 2 - не з'явився.

Суть спору: Заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області звернувся з позовом до Вишгородської міської ради Київської області (далі Вишгородська міська рада) та Комунального підприємства «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» (далі КП «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради»), в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Вишгородської міської ради №32/17 від 09.03.2010 «Про затвердження комунальному підприємству «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» технічної документації із землеустрою щодо оформлення договору оренди земельної ділянки»,

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 14.05.2011, укладений між Вишгородською міською радою та КП «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» щодо земельної ділянки площею 6,8785га та вартістю 7768567,98грн, розташованої по вул. Кургузова, 1-а в м. Вишгороді Вишгородського району Київської області, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу ОСОБА_4 зареєстрованого в реєстрі за №1570 і зареєстрованого в управлінні Держкомзему у Вишгородському районі Київської області за №00122 від 07.10.2011, та скасувати його державну реєстрацію.

В обґрунтування позову прокурор посилається на інформацію Управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області про те, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та будь-яка інша документація із землеустрою щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:167:0151 на зберігання до архіву Управління не передавався, що в Управління відсутня інформація щодо розроблення проекту землеустрою та документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, щодо встановлення меж ділянки та визначення кадастрового номеру, а тому прокурор вважає, що земельна ділянка не була відведена та межі її не визначені і не встановлені; що договір оренди не містить істотних умов і не відповідає вимогам Закону України «Про оренду землі» і Земельному кодексу України; що земельна ділянка за інформацією Державного підприємства «Київська лісова науково-дослідна станція» частково накладається на землі лісового фонду цього Державного підприємства.

Відповідачі відзив на позов не надали.

Вишгородська міська рада заявила клопотання про розгляд справи без участі її представника за наявними у справі документами.

Справа розглядається за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДБК Партнер» та Державного підприємства «Київська лісова науково-дослідна станція».

ТОВ «ДБК Партнер» вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими, а договір таким, що відповідає вимогам закону (арк. с. 115-119).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, дослідивши докази суд

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Вишгородської міської ради №32/17 від 09.03.2010 «Про затвердження комунальному підприємству «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» технічної документації із землеустрою щодо оформлення договору оренди земельної ділянки»(з урахуванням змін, внесених рішенням ради №5/8 від 17.05.2011) вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо оформлення договору оренди земельної ділянки комунальному підприємству «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» для завершення незавершеного будівництва по вулиці Кургузова, 1-а у м.Вишгороді та передати комунальному підприємству за рахунок земель громадської та житлової забудови в довгострокову оренду на 15 років земельну ділянку площею 6,8785га для завершення будівництва обєкта незавершеного будівництва та житлового будівництва по вулиці Кургузова, 1-а у м.Вишгороді (арк. с. 23-24).

Відповідно до акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 27.01.2011 на виконання вказаного рішення Вишгородської міської ради ПрАТ «Інститут землевпорядних технологій» у січні 2011 року виконані геодезичні вишукувальні роботи по визначенню меж земельної ділянки площею 6,8785га кадастровий номер :01:167:0151 та встановлені межові знаки (металеві штирі довжиною 0,4м) у кількості 55шт, які передані на зберігання КП «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» (арк. с. 27).

На підставі зазначеного рішення Вишгородська міська рада (орендодавець) та КП «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» (орендар) 14.06.2011 уклали договір оренди земельної ділянки (далі Договір оренди), відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку по вул.. Кургузова, 1-а в м.Вишгороді Київської області площею 68785 кв.м., цільове призначення для завершення будівництва обєкта незавершеного будівництва та житлового будівництва, кадастровий номер :01:167:0151 строком дії на 15 років (арк. с. 25-26).

Договір посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №1570, та зареєстрований в управлінні Держкомзему у Вишгородському районі Київської області за №00122 від 07.10.2011.

Зазначена земельна ділянка передана орендодавцем орендарю по акту приймання-передачі 14.06.2011 (арк. с. 28).

Як вбачається з рішень Виконавчого комітету Вишгородської міської ради №301 від 10.11.2019 «Про передачу обєктів незавершеного будівництва до комунальної власності територіальної громади» та №26 від 28.01.2010 «Про оформлення права власності та присвоєння поштової адреси», Виконавчий комітет вирішив прийняти обєкт незавершеного будівництва будівлю інфекційного відділення по вулиці Кургузова у м.Вишгороді до комунальної власності територіальної громади м.Вишгорода, оформити право власності на цей обєкт за територіальною громадою м.Вишгорода, присвоїти йому поштову адресу: м.Вишгород, вул..Кургузова, 1-а та передати обєкт на баланс та обслуговування КП «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» (арк. с. 43).

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області у справі №2 «О»-53/12 від 19.12.2012, яке набрало законної сили 31.12.2012, за заявою Вишгородської міської ради вирішено передати безхазяйне нерухоме майно, а саме обєкт незавершеного будівництва будівлю інфекційного відділення (конструкція з бетону, готовність -26%), що знаходиться за адресою: Київська область, м.Вишгород, вул.Кургузова, 1-а, у комунальну власність територіальної громади м.Вишгород в особі Вишгородської міської ради (арк. с. 50).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на цей обєкт зареєстроване 29.01.2013 за Виконавчим комітетом Вишгородської міської ради (арк. с. 48).

07.10.2011 КП «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» (орендар) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДБК-Партнер» (суборендар) укладений договір суборенди земельної ділянки (далі Договір суборенди), відповідно до якого орендар відповідно до договору оренди земельної ділянки від 14.06.2011 №1572 передає, а суборендар приймає в користування (суборенду) земельну ділянку по вул.Кургузова, 1-а в м.Вишгороді Київської області площею 50589 кв.м., цільове призначення для завершення будівництва обєкту незавершеного будівництва та житлового будівництва, кадастровий номер :01:167:0151 (арк. с. 51-55).

Суборендар згідно пункту 1.2 договору суборенди використовує земельну ділянку відповідно до договору оренди земельної ділянки від 14.06.2011 №1572, укладеного Вишгородською міською радою та орендарем.

Строк дії договору суборенди до 06.10.2026 (пункт 3.1).

Пунктом 13.1 Договору оренди орендарю надано право передавати земельну ділянку або її частину в суборенду.

Відповідно до частини другої статті 16 «Про оренду землі» (тут і далі в редакції станом на день прийняття Вишгородською міською радою рішення №32/17 від 09.03.2010 та укладення Договору оренди) укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Статтею 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» встановлено, що акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.

Згідно зі статтею 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме. 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до розяснень, викладених у пунктах 2.1, 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України» №11 від 29.05.2013 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. За загальним правилом не є підставою для визнання недійсним відсутність у договорі істотних умов.

Аналогічна позиція викладена і у пункті 2.26 постанови Пленум Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин».

Статтею 12 Земельного кодексу України (тут і далі в редакції станом на день прийняття Вишгородською міською радою рішення №32/17 від 09.03.2010) встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 123 цього Кодексу встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону; надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості).

Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду визначений статтею 124 цього Кодексу, відповідно до частин першої і другої якої передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, надання земельних ділянок державним та комунальним підприємствам, бюджетним установам.

Статтею 19 цього Кодексу визначено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії відповідно до частини першої статті 20 зазначеного Кодексу здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 Закону України «Про оренду землі».

Істотними умовами договору оренди землі згідно статті 15 цього Закону є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, порядок страхування об'єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об'єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо.

Договір оренди містить умови про об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки) (пункт 2.1); строк дії договору оренди (пункт 3.1); орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (пункти 4.1 4.8, 12.1-12.2); умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду (пункти 2.1, 5.1); умови збереження стану об'єкта оренди (пункт 7.1); умови і строки передачі земельної ділянки орендарю (пункт 6.1); умови повернення земельної ділянки орендодавцеві (пункт 7.1); існуючі обмеження (обтяження) щодо використ№7930/16-ання земельної ділянки (пункт 5.1); визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини (розділ 9); відповідальність сторін (розділ 12); право передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки умовами договору сторонам не надано.

З метою встановлення наявності чи відсутності накладення меж (повністю або частково) земельної ділянки кадастровий номер :01:167:0151, розташованої по вул. Кургузова, 1-а в м. Вишгороді Київської області, вказаної у рішенні Вишгородської міської ради №32/17 від 09.03.2010 та переданої в оренду КП Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради по договору оренди від 14.06.2011, на землі лісового фонду, що знаходяться в користуванні ДП «Київська лісова науково-дослідна станція» або інші землеволодіння, ухвалою від 11.04.2016 була призначена судова земельно-технічна експертиза, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (арк. с. 108-110).

Зазначеною ухвалою суд зобовязав учасників судового процесу на вимогу експерта надати необхідні для проведення експертизи документи та вчинити дії, направлені на сприяння у проведенні експертизи.

Проте, відповідно до повідомлення експерта №7930/16-41 від 29.08.2016 у звязку з ненаданням на клопотання експерта необхідних для проведення експертизи координат поворотних точок кварталу 161 Першотравневого лісництва ДП «Київський лісгосп» з технічної документації, на підставі якої видавався правовстановлюючий документ ДП «Київський лісгосп», неможливо надати висновок (арк. с. 131).

ДП «Київська лісова науково-дослідна станція» листом №150 від 09.09.2016 повідомила про неможливість надання координат поворотних точок кварталу 161 Першотравневого лісництва ДП «Київський лісгосп» по причині їх відсутності у підприємства, про відсутність у ДП «Київська ЛНДС» державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, зокрема кварталу 161 Першотравневого лісництва (арк. с. 141).

Надані прокурором в підтвердження викладених у позовній заяві обставин листи відділу Держземагенства у Вишгородському районі Київської області, управління Держгенокадастру у Вишгородському районі Київської області, ДП «Київський лісгосп», ВО «Укрдержлісгосп» (арк. с. 45-47, 57-60, 81-84, 87-90-96) не є належними та допустимими доказами у розумінні статей 32-34 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин докази невідповідності рішення Вишгородської міської ради №32/17 від 09.03.2010 вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції Вишгородської міської ради, докази порушення прав та охоронюваних законом інтересів іншого підприємства чи організації (держави); докази того, що зміст Договору оренди від 14.06.2011 суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; що особи, які його вчинили, не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності; що їх волевиявлення не було вільним і не відповідало їх внутрішній волі; що Договір оренди не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним відсутні.

А тому підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у разі відмови у позові покладається на позивача.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити повністю.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складене і підписане 04.10.2016.