ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2016 р.Справа № 915/930/16
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

Суддів: Ліпчанської Н.В., Ярош А.І.

Секретар судового засідання: Кіртока Л.В.

За участю повноважних представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, за довіреністю № 1 від 25.04.16р.;

від відповідача - ОСОБА_2, за довіреністю № 166 від 05.04.16р.;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОНА ГРУПП»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 05 вересня 2016 року

по справі № 915/930/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОНА ГРУПП»

до Публічного акціонерного товариства «МАРФІН БАНК»

про стягнення 5 508 871 500, 00 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІОНА ГРУПП» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «МАРФІН БАНК» про стягнення 290 000 грн. збитків; 1 977 775 000 грн. штрафу; 3 030 000 000 грн. втраченої вигоди та 500 806 500 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05 вересня 2016 року. (суддя Демешин О.А.) на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву і додані до неї документи повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «БІОНА ГРУПП» без розгляду, оскільки останнім не додано до неї докази сплати судового збору.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «БІОНА ГРУПП» звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати повністю та передати справу до Господарського суду Одеської області для розгляду по суті.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу сторона посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме на думку апелянта, суд повинен був звільнити його від сплати судового збору у звязку з скрутним матеріальним становищем.

Більш детальніше доводи вказані у скарзі.

У відзиві на апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство «МАРФІН БАНК» просить залишити ухвалу Господарського суду Одеської області від 05 вересня 2016 року по справі № 915/930/16 без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОНА ГРУПП» без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали та обставини справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст. 101 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Статтею 63 ГПК України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Повертаючи без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОНА ГРУПП», місцевий господарський суд вказав на недотримання позивачем вищевказаної вимоги процесуального законодавства, зокрема, ненадання останнім доказів сплати судового збору.

Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Підстави сплати і розмір ставок по сплаті судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір».

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до господарського суду позовної заяви: майнового характеру становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат; немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2016 року становить 1 378 гривень (ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік»).

Таким чином, з огляду на вищевказане, при подачі позовної заяви до Господарського суду Одеської області про стягнення з відповідача 290 000 грн. збитків; 1 977 775 000 грн. штрафу; 3 030 000 000 грн. втраченої вигоди та 500 806 500 грн. моральної шкоди, позивач повинен був надати суду докази про сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, а саме в розмірі 206 700 грн., натомість до позову доказів сплати судового збору не додано взагалі.

Частиною 2 статті 44 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз правового змісту зазначеної норми свідчить про те, що відстрочення скаржнику сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, які свідчать про об'єктивну неможливість сплатити судовий збір під час подання позову у зв'язку з важким майновим станом сторони.

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Пунктом 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015р. № 01-06/2093/15 «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015р. № 484-VIII) розяснено, що за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом. При цьому сплата судового збору може бути відстрочена чи розстрочена на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

З наведеного випливає, що відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати судового збору, є правом суду і може мати місце за наявності виключних обставин.

Статтею 129 Конституції України визначено як однією із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як вбачається з матеріалів справи, у п. 3 прохальної частини позову, позивач просив звільнити його від сплати судового збору через відсутність грошових коштів на рахунку підприємства, відсутністю майна на підприємстві.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні клопотання ТОВ «БІОНА ГРУПП» про відстрочення сплати судового збору у звязку з тим, що останнім не доведено обставин свого складного фінансового становища, які свідчать про неможливість або утруднюють сплату судового збору, оскільки суду не надано документів фінансово-господарської звітності підприємства, які містять відомості про стан активів та пасивів суб'єкта господарювання, не надано довідки про кількість рахунків підприємства та обіг коштів на цих рахунках.

Окрім цього, в матеріалах справи відсутні докази про відсутність зареєстрованого на ТОВ «БІОНА ГРУПП» рухомого та нерухомого майна.

За таких обставин, посилання апелянта на неврахування місцевим судом майнового стану позивача є безпідставними.

Оскільки допущене скаржником порушення норми процесуального закону при подачі позову тягнуть за собою наслідки, передбачені пунктом 4 статті 63 ГПК України, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви без розгляду.

Також слід відзначити, що відповідно до положень частини 3 статті 63 ГПК України повернення позовної заяви (в тому числі і зустрічної) не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Відтак, ухвала місцевого господарського суду відповідає вимогам п. 4 ст. 63 ГПК України і підстав для скасування судового акту, за наведених у апеляційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження та не можуть бути підставою для скасування прийнятої ухвали.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд, правомірно повернув матеріали позовної заяви без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, у зв'язку з чим оскаржена ухвала місцевого суду прийнята з дотриманням норм процесуального права, відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, а підстави, передбачені ст. 104 ГПК України, для її зміни чи скасування відсутні.

Отже, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновку місцевого господарського суду та не доводять його помилковість, а тому відсутні правові підстави для скасування ухвали місцевого господарського суду.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 п. 1, 105 ГПК України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОНА ГРУПП» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 05 вересня 2016 року по справі № 915/930/16 залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 05.10.2016р.

Головуючий суддя В.А. Лисенко

Суддя Н.В. Ліпчанська

Суддя А.І. Ярош