РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА
про повернення апеляційної скарги
"06" жовтня 2016 р. Справа № 924/599/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

суддя Демидюк О.О. ,

суддя Савченко Г.І.

розглянувши матеріали апеляційної скарги арбітражного керуючого Капличного А.М. - ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти", с.Нова Синявка Старосинявського району Хмельницької області

на рішення господарського суду Хмельницької області

від "12" вересня 2016 р. у справі № 924/599/16

за позовом керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури, м.Старокостянтинів в інтересах держави в особі Старосинявської районної державної адміністрації, смт.Стара Синява Старосинявського району Хмельницької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти", с.Нова Синявка Старосинявського району Хмельницької області

про розірвання договору оренди земельної ділянки промисловості від 19.03.2007р. площею 7,9999га

ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарського суду Хмельницької області від 12.09.2016р. у справі №924/599/16 позов керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Старосинявської районної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти" про розірвання договору оренди земельної ділянки промисловості від 19.03.2007р. загальною площею 7,9999га задоволено.

Розірвано договір оренди земельної ділянки промисловості від 19.03.2007р., укладений між Старосинявською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти" в особі директора Мартинюка Володимира Мефодійовича за кадастровим номером :02:012:0029, загальною площею 7,9999га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Новосинявської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти" на користь прокуратури Хмельницької області 1378,00грн. відшкодування судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, арбітражний керуючий - ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти" Капличний А.М. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Однак, вивчивши зміст апеляційної скарги та розглянувши додані до неї документи, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відсутність підстав для прийняття апеляційної скарги до розгляду з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст.94 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

За змістом ч.2 ст.44 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015р. №928-VIII, розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2016р. складає 1378,00грн..

У відповідності до ст.2 Закону України "Про судовий збір", платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір із позовної заяви не майнового характеру, що подається до господарського суду, сплачується у розмірі 1 розміру мінімальної заробітної плати.

У відповідності до приписів підпункту 4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, становить - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Однак, до матеріалів апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, скаржником в апеляційній скарзі заявлено клопотання, в якому останній просить звільнити його від сплати судового збору як особу, яка звільнена від сплати такого збору в силу Закону України "Про судовий збір", а якщо суд прийде до висновку, що ліквідатор не є особою яка в силу Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, відстрочити сплату такого до дати прийняття постанови у даній справі.

В обґрунтування вказаного клопотання скаржник посилається на те, що ліквідатор боржника є громадянином, що у випадках, передбачених законодавством, звертається із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також процедурою ліквідації та фактом неплатоспроможності, що підтверджується постановою про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти" банкрутом. На підтвердження майнового стану відповідача до апеляційної скарги долучено фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва Товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти" (баланс станом на 31.12.2014р. та звіт про фінансові результати за 2014 рік).

За приписами ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Пунктом 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" роз`яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

У разі відстрочення або розстрочення сплати судового збору господарський суд повинен зазначити в ухвалі (про прийняття заяви чи скарги до провадження або в іншій) конкретний строк (строки) сплати судового збору, який (які) не може бути пізнішим за дату, на яку судом призначено розгляд заяви чи скарги. У разі перенесення цієї дати (в зв`язку з відкладенням розгляду справи або з інших причин) відповідно може бути продовжено й строк (строки), на які відстрочено або розстрочено сплату судового збору, про що господарським судом зазначається у відповідній ухвалі (п.3.2).

Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення або відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, остання підписана арбітражним керуючим - ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти" Капличним А.М..

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) з моменту винесення ухвали (постанови) про призначення його арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства - боржника.

Тобто, у даному випадку ліквідатор діє як керівник боржника, а не як третя особа в його інтересах.

Пунктом 2 ч.3 ст.129 Конституції України та ст.4-2 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Так, на думку колегії суддів, наведені скаржником обставини не мають характеру виключних та не підтверджують те, що на час звернення з апеляційною скаргою майновий стан скаржника перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Крім того, скаржником у клопотанні про звільнення або відстрочення сплати судового збору не надано доказів на підтвердження того, що необхідні кошти для сплати судового збору у встановленому розмірі можуть бути реально виділені протягом періоду ймовірної граничної відстрочки, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, тобто в межах двомісячного строку розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, передбаченого ст.102 Господарського процесуального кодексу України, що могло бути вагомою передумовою для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відтак, відсутні підстави для задоволення клопотання скаржника про звільнення або відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, передбачені ст.8 Закону України "Про судовий збір" та відмовляє у його задоволенні.

Відповідно до ст.93 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п`яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Матеріалами справи стверджується, що рішення господарським судом першої інстанції прийняте 12.09.2016р., а підписане та оформлене, відповідно до вимог ст.84 ГПК України, 13.09.2016р.. Отже, строк, встановлений для апеляційного оскарження, закінчився 23.09.2016р.. Натомість, скаржник звернувся до апеляційного господарського суду через місцевий господарський суд лише 26.09.2016р., про що свідчить відбиток штампа канцелярії господарського суду Хмельницької області на апеляційній скарзі, тобто поза межами строку подання апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, при цьому скаржником зазначено про те, що з повним текстом рішення відповідач ознайомився під час ознайомлення із матеріалами справи 16.09.2016р., що підтверджується заявою, яка міститься у матеріалах справи, десятий день завершення строку подання апеляційної скарги, якщо брати до уваги дату ознайомлення х його повним текстом є саме 26.09.2016р., тобто день подання такої скарги до місцевого господарського суду.

З цього приводу, колегія суддів зазначає, що наведені скаржником доводи не спростовують факту пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення (ухвали) з огляду на те, що ГПК України не пов`язує початок перебігу такого строку із процесуальними діями учасників провадження у справі. Дані доводи скаржника можуть лягати лише в основу обґрунтування поважності причин пропуску такого строку та слугувати підставою для звернення з відповідним клопотанням про відновлення процесуального строку. Однак, скаржником жодним чином не зазначило в тексті апеляційної скарги чи в окремому документі (клопотанні) про поновлення процесуального строку, тобто відповідна заява (клопотання) відповідача про поновлення строку на подання апеляційної скарги в матеріалах апеляційної скарги відсутня.

В ч.ч.1, 2 п.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" зазначено, ст.93 ГПК встановлено, що апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, установлених цією статтею, повертається, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку; відповідну заяву (клопотання) може бути викладено в апеляційній скарзі чи в окремому документі, і в останньому випадку її має бути подано одночасно з апеляційною скаргою. Заява розглядається, якщо вона надійшла до винесення ухвали про повернення апеляційної скарги.

Згідно абз.8 п.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. N7 (з подальшими змінами та доповненнями), клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах). При цьому своєчасне (у межах встановленого строку) подання первісної апеляційної скарги і невідкладне (одразу після одержання відповідної ухвали) усунення скаржником недоліків, які стали причиною повернення останньої, враховуються апеляційним господарським судом у вирішенні питання про відновлення строку подання апеляційної скарги разом з іншими обставинами, на які посилається скаржник у зазначеному клопотанні.

Відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу арбітражного керуючого Капличного А.М. - ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти" необхідно повернути без розгляду.

Керуючись ст.86, п.п.3, 4 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:
1. Відмовити у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Капличного А.М. - ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти", с.Нова Синявка Старосинявського району Хмельницької області про звільнення або відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Хмельницької області від 12.09.2016р. у справі №924/599/16.

2. Повернути апеляційну скаргу (з доданими до неї документами) арбітражного керуючого Капличного А.М. - ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти", с.Нова Синявка Старосинявського району Хмельницької області на рішення господарського суду Хмельницької області від "12" вересня 2016 р. у справі №924/599/16 без розгляду.

3. Справу № 924/599/16 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.

Віддрук. прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу (31400, Хмельницька обл., смт.СтараСинява, вул.І.Франка, 8),

3 - відповідачу (31433, Хмельницька обл., Старосинявський р-н., с.Нова Синявка, вул.І.Франка,9),

4 - Старокостянтинівській місцевій прокуратурі

(31100, м.Старокостянтинів, вул.К.Острозького, 41),

5 - прокуратурі Хмельницької області (29000, м.Хмельницький, пров.Військоматський, 3);

6 - арбітражному керуючому Капличному А.М. (29011, м.Хмельницький, вул.Гонти, 68),

7 - в наряд.