номер провадження справи 4/60/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2016 Справа № 908/2092/16

За позовом: Комунального підприємства «Запоріжринок», (69006, АДРЕСА_3)

до відповідача: Приватного підприємця ОСОБА_1, (АДРЕСА_1; АДРЕСА_2)

про стягнення 53221,50 грн.

Суддя Зінченко Н.Г.

Представники сторін:

від позивача - Іойлева С.А., довіреність № 19-03/1979 від 19.05.2014 р.;

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

09.08.2016 р. до господарського суду Запорізької області звернулося комунальне підприємство «Запоріжринок», м. Запоріжжя з позовною заявою до приватного підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя про стягнення основного боргу з орендної плати, плати за компенсацію витрат, пов'язаних з експлуатацією земельної ділянки та плати за компенсацію витрат за спожиту електроенергію в сумі 30406,16 грн. та штрафних санкцій за прострочення сплати орендної плати у сумі 26308,54 грн., усього на загальну суму 56714,70 грн.

Ухвалою від 09.08.2016 р. порушено провадження у справі № 908/2092/16, справі присвоєно номер провадження 4/60/16, судове засідання призначено на 12.09.2016 р., у сторін витребувані документи і докази, необхідні для вирішення спору.

Ухвалою від 12.09.2016 р. розгляд справи відкладено на 05.10.2016 р.

За письмовими клопотаннями представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 05.10.2016 р. справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, в жодне судове засідання не з'явився без повідомлення суду про поважність причин неявки. Ухвали суду по даній справі направлялися за належною адресою відповідача та до суду не повертались.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд вважає, що ним вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 908/2092/16.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що 09.10.2016 р. є останнім днем процесуального строку, встановленого ст. 69 ГПК України для вирішення спору у справі № 908/2092/16, суд вирішив за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на ст. ст. 193, 216, 217, 230, 231 ГК України, ст. 762, 796, 797 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 18, 19, 29 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» і полягають в тому, що позивач на виконання умов договору № 4 оренди нежитлового приміщення, укладеного з відповідачем 29.07.2002 р., передав останньому в строкове платне користування нежитлові приміщення на території ринку Соцміста КП «Запоріжринок» за адресою АДРЕСА_3. Відповідно до умов договору орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату, відшкодовувати суму земельного податку та витрати за спожиту електроенергію. Відповідач в обумовлені договором строки зобов'язання з перерахування орендної плати, плати за компенсацію витрат, пов'язаних з експлуатацією земельної ділянки та плати за компенсацію витрат за спожиту електроенергію за договором не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість з орендної плати за період з жовтня 2015 р. по липень 2016 р. в розмірі 26308,54 грн., за компенсацію витрат, пов'язаних з експлуатацією земельної ділянки за період з листопада 2015 р. по липень 2016 р. в розмірі 3364,63 грн., за компенсацію витрат за спожиту електроенергію за період з листопада 2015 р. по липень 2016 р. в розмірі 732,99 грн. Також, за порушення строків сплати орендної плати відповідачу нараховано 26308,54 грн. штрафу у відповідності до п. 8.7 договору в розмірі 100 % від суми заборгованості.

03.10.2016 р. від позивача надійшла заява № 379 від 03.10.2016 р. про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач зазначає, що під час розгляду справи відповідач здійснив часткове погашення основного боргу, сплативши за оренду за жовтень 2015 р. - 1416,02 грн., за оренду за листопад 2015 р. - 1770,47 грн., за компенсацію витрат, пов'язаних з експлуатацією земельної ділянки за листопад 2015 р. - 185,26 грн. та за компенсацію витрат за спожиту електроенергію за листопад 2015 р. - 121,45 грн. У загальній сумі відповідачем сплачено 3493,20 грн. Позивач просить стягнути з відповідача основний борг з орендної плати, плати за компенсацію витрат, пов'язаних з експлуатацією земельної ділянки та плати за компенсацію витрат за спожиту електроенергію в сумі 26912,96 грн. та штрафні санкції за прострочення сплати орендної плати у сумі 26308,54 грн., усього на загальну суму 53221,50 грн.

В судовому засіданні заяву позивача № 379 від 03.10.2016 р. про зменшення розміру позовних вимог судом розглянуто та задоволено як таку, що відповідає ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, суд -

ВСТАНОВИВ:

29.07.2002 р. державним комунальним підприємством «Запоріжринок» (правонаступником якого є позивач по даній справі, орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (орендар, відповідач у справі) укладено договір № 4 оренди нежитлового приміщення, за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення на території КП «Запоріжринок» за адресою: АДРЕСА_3, яке знаходиться на балансі КП «Запоріжринок».

Додатковою угодою від 01.03.2010 р. сторонами по справі викладено текст договору оренди нежитлового приміщення № 4 від 29.07.2002 р. в новій редакції. Порядок розрахунків узгоджено сторонами розділом 3 договору (в редакції додаткової угоди від 01.03.2010 р.), яким передбачено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції у наступному місяці. Орендна плата перераховуються орендарем на розрахунковий рахунок або вноситься у центральну касу орендодавця щомісячно не пізніше 01 числа розрахункового місяця.

У відповідності до п. 3.1 договору оренди № 4 (в редакції додаткової угоди від 01.06.2015 р.) орендна плата визначається на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786 «Про методику розрахунку і порядок використання плати за оренду державного майна» і складає 2721,52 грн. (в т. ч. ПДВ) за перший місяць оренди згідно з розрахунком, наведеним у додатку № 1, який є невід'ємною частиною цього договору. Згідно вказаного додатку № 1 в редакції додаткової угоди від 01.06.2015 р. розрахунок орендної плати за використання приміщення площею 99,3 кв.м. та сума відшкодування земельного податку застосовується з 01.06.2015 р., в наступні місяці до вказаного розміру орендної плати застосовується індекс інфляції, відшкодування суми земельного податку в розмірі 185,26 грн. індексується станом на 1 січня поточного року на коефіцієнт, що визначається від індексу інфляції за результатами якої проводиться індексація.

Пунктом 4.12 договору оренди передбачено, що орендар зобов'язаний укласти угоди з постачальником комунальних послуг (зокрема, на електропостачання) та своєчасно вносити платню за ці послуги. До укладання відповідних договорів орендар зобов'язаний відшкодувати (компенсувати) орендодавцю на підставі виставлених останнім рахунків витрати за спожиті електроенергію, воду, каналізацію і інші комунальні послуги протягом 3-х днів з моменту отримання відповідних рахунків.

Згідно п. 9.1 договору оренди строк дії договору узгоджено з 29.07.2002 р. по 31.12.2051 р.

Про фактичне прийняття відповідачем орендованого майна в користування свідчить акт приймання-передачі нежитлового приміщення від 22.07.2002 р.

Як свідчать матеріали справи, на сплату орендної плати за період з жовтня 2015 р. по липень 2016 р., відшкодування витрат зі сплати земельного податку за період з листопада 2015 р. по липень 2016 р. та компенсації витрат по оплаті за електроенергію за період з листопада 2015 р. по липень 2016 р. позивачем направлялися відповідачу рахунки-фактури та акти приймання-передачі наданих послуг, які підписані відповідачем без жодних зауважень.

Відповідач в узгоджені строки та в узгоджених розмірах орендну плату, відшкодування витрат зі сплати земельного податку та витрат по сплаті зі електроенергію не вносив, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість з орендної плати за період з жовтня 2015 р. по липень 2016 р. в розмірі 26308,54 грн., за компенсацію витрат, пов'язаних з експлуатацією земельної ділянки за період з листопада 2015 р. по липень 2016 р. в розмірі 3364,63 грн., за компенсацію витрат за спожиту електроенергію за період з листопада 2015 р. по липень 2016 р. в розмірі 732,99 грн.

Оскільки предметом оренди за договором № 4 від 29.07.2002 р. є комунальне майно правовідносини сторін щодо порядку користування ним регулюються приписами Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до ст. 18 зазначеного Закону орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Як передбачено приписами ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору.

Під час розгляду справи відповідач здійснив часткове погашення основного боргу, сплативши за оренду за жовтень 2015 р. - 1416,02 грн., за оренду за листопад 2015 р. - 1770,47 грн., за компенсацію витрат, пов'язаних з експлуатацією земельної ділянки за листопад 2015 р. - 185,26 грн. та за компенсацію витрат за спожиту електроенергію за листопад 2015 р. - 121,45 грн. У зв'язку із зазначеним позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог № 379 від 03.10.2016 р., яку судом задоволено.

Згідно представленого позивачем розрахунку за відповідачем залишилася заборгованість з орендної плати в розмірі 23122,05 грн. за період з листопада 2015 р. по липень 2016 р., заборгованість з відшкодування земельного податку за період з грудня 2015 р. по липень 2016 р. в розмірі 3179,37 грн., заборгованість з компенсації витрат за спожиту електроенергію в сумі 611,54 грн. за період з грудня 2015 р. по липень 2016 р.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, доказів здійснення оплати сум, заявлених до стягнення, не надав. З урахуванням встановленого, суд вважає, що вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 23122,05 грн. за період з листопада 2015 р. по липень 2016 р., заборгованості з відшкодування земельного податку за період з грудня 2015 р. по липень 2016 р. в розмірі 3179,37 грн., заборгованості з компенсації витрат за спожиту електроенергію в сумі 611,54 грн. за період з грудня 2015 р. по липень 2016 р. - обґрунтованими, законними та такими, о підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача штрафні санкції за прострочення сплати орендної плати у сумі 26308,54 грн.

Пунктом 8.7 договору сторони погодили, що в разі порушення орендарем грошового зобов'язання по сплаті орендної плати більше, ніж на 15 календарних днів, зі строку передбаченого у п. 3.3 договору, орендар сплачує орендодавцю штраф у розмірі 100% від загальної суми заборгованості. Штрафні санкції застосовуються орендодавцем з урахуванням індексації, передбаченої п. 3.2. договору.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» за невиконання зобов'язань за договором оренди сторони несуть відповідальність, встановлену законодавчими актами України та договором.

Враховуючи встановлений факт неналежного виконання орендарем своїх зобов'язань щодо своєчасного та в повному обсязі внесення сум з орендної плати, зважаючи на прострочення виконання зобов'язання щодо здійснення оплати більше, ніж на 15 календарних днів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу в сумі 26308,54 грн. є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст. ст. Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов комунального підприємства «Запоріжринок», м. Запоріжжя до Приватного Підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1) на користь комунального підприємства «Запоріжринок» (69006, АДРЕСА_3, ) основний борг з орендної плати, плати за компенсацію витрат, пов'язаних з експлуатацією земельної ділянки та плати за компенсацію витрат за спожиту електроенергію в сумі 26912 (двадцять шість тисяч дев'ятсот дванадцять) грн. 96 коп., штраф за прострочення сплати орендної плати в сумі 26308 (двадцять шість тисяч триста вісім) грн. 54 коп. та 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 84, 85 ГПК України "10" жовтня 2016 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.