ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року Справа № 29/5014/3302/2012

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіНєсвєтової Н.М. (доповідача),
суддів:Кондратової І.Д.
Вовка І.В.,
розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства "Лисичанський склозавод "Пролетарій"
на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.03.2016 року
за скаргоюПублічного акціонерного товариства "Лисичанський склозавод "Пролетарій"
на діїВідділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області
у справі№ 29/5014/3302/2012 Господарського суду Луганської області
за позовомРегіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області
доПублічного акціонерного товариства "Лисичанський склозавод "Пролетарій"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
позивачаУправління Державної казначейської служби України у м. Лисичанськ Луганської області
простягнення 5 077 309,44 грн.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явився ,

третьої особи: не з'явився,

ВДВС: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2015 року від Публічного акціонерного товариства "Лисичанський склозавод "Пролетарій" надійшла скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області, в якій скаржник просив суд (згідно з заявою про зміну предмету позову від 11.01.2016р) визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 49209409 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013р. та недійсною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Пуйди Євгена Юрійовича від 03.11.2015р. про відкриття ВП № 49209409 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013р., посилаючись на порушення державним виконавцем п.13 ч.1 ст.37 та ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою господарського суду Луганської області від 25.01.2016, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.03.2016, у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Лисичанський склозавод "Пролетарій" відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ПАТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.03.2016 та ухвалу Господарського суду Луганської області від 25.01.2016 скасувати, та прийняти нове рішення, яким скаргу відповідача на дії органу ДВС задовольнити повністю.

Скарга мотивована невірним застосуванням судами Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права при ухваленні зазначених судових рішень, вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 21.02.2013, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 24.04.2013, позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області до Публічного акціонерного товариства "Лисичанський склозавод "Пролетарій" про стягнення 5077309, 44 грн. задоволено у повному обсязі, присуджено до стягнення з ПАТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій" в доход Державного бюджету України заборгованість по орендній платі в сумі 4861821,03 грн., пеню в сумі 204843,80 грн., 3 % річних в сумі 10644,61 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 60117,45 грн.

На виконання зазначеного рішення 17.06.2013 було видано відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 11.07.2013 у задоволенні заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області від 01.07.2013 про виправлення описки в наказі господарського суду Луганської області від 17.06.2013 № 29/5014/3302/2012 відмовлено; заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області від 01.07.2013 про видачу судового наказу задоволено; вирішено: видати Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Луганській області наказ з наступним змістом: "Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Лисичанський склозавод "Пролетарій", 93112, м.Лисичанськ Луганської області, вул. Мічуріна, буд. 1, ідентифікаційний код 31380846 на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області, м.Луганськ, пл. Героїв ВВВ, 3а, ідентифікаційний код 13398493, витрати по сплаті судового збору в сумі 60117,45 грн. на р/р 0535 ГУДКСУ у Луганській області м.Луганськ, МФО 804013, код 13398493"; наказ господарського суду Луганської області від 17.06.2013 р. № 29/5014/3302/2012 підлягає виконанню з урахуванням цієї ухвали суду в частині стягнення з ПАТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій" судового збору.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 05.08.2013 надано Публічному акціонерному товариству "Лисичанський склозавод "Пролетарій" розстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області від 21.02.2013 у справі № 29/5014/3302/2012:

- в частині стягнення з відповідача в доход Державного бюджету України залишку заборгованості у сумі 3077190 грн. 49 коп., з урахуванням часткового добровільного виконання рішення суду у сумі 2000118 грн. 95 коп., на 60 календарних місяців шляхом сплати рівними частинами, починаючи з 01.10.2013 по 30.09.2018 включно у розмірі 51286 грн. 51 коп. щомісячно;

- в частині стягнення з відповідача витрат зі сплати судового збору в сумі 60117 грн. 45 коп. на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області на 36 календарних місяців шляхом сплати рівними частинами, починаючи з 01.10.2013 по 30.09.2016 включно у розмірі 1669 грн. 93 коп. щомісячно.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 28.10.2013 визнано наказ господарського суду Луганської області № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013 р. таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення боргу з орендної плати в сумі 2047813,98 грн., штрафних санкцій в сумі 3591,47 грн. судового збору в сумі 1669,93 грн.

28.08.2015 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Луганській області звернулося до господарського суду Луганської області з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та про видачу дублікату судового наказу.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 19.10.2015 заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області про поновлення пропущеного строку для пред?явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013 задоволено; строк пред'явлення наказу господарського суду Луганської області № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013 поновлено та встановлено до 19.10.2016; вирішено видати Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Луганській області дублікат наказу господарського суду Луганської області № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013.

28.10.2015 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Луганській області звернулося до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області з заявою № 10-05-01826 про прийняття до виконання наказу № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013 р. та відкриття виконавчого провадження. До зазначеної заяви позивачем було додано копію рішення господарського суду Луганської області від 21.02.2013 р.; копію ухвали господарського суду Луганської області від 19.10.2015 р., наказ господарського суду Луганської області від 17.06.2013 р.

Відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, в тому числі накази господарських судів.

Органи державної виконавчої служби здійснюють виконавче провадження в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Державний виконавець відповідно до статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочато примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

03.11.2015 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області Пуйда Євгеном Юрійовичем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області від 17.06.2013 № 29/5014/3302/2012 (ВП № 49209409) про стягнення з ПАТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій" в доход Державного бюджету України заборгованість по орендній платі в сумі 4861821,03 грн., пеню в сумі 204843,80 грн., 3 % річних в сумі 10644,61 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 60117,45 грн.

Вказаною постановою боржнику надано семиденний строк для добровільного виконання судового рішення, та попереджено, що у випадку невиконання рішення в наданий для самостійного виконання строк його буде виконано в примусовому порядку та з боржника буде стягнуто виконавчий збір і витрати, пов'язані з провадженням виконавчих дій.

В подальшому, 18.11.2015 до начальника ДВС примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області з листом звернувся відповідач та повідомив останнього про те, що йому було надано розстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області від 21.02.2013 р. у справі № 29/5014/3302/2012, що підтверджується ухвалою суду від 05.08.2013.

На підставі наведеного, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області Пуйда Є.Ю. від 19.11.2015 було зупинено виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області № 29/5014/3302/2012 від 17.06.2013 з посиланням на п. 13 ч. 1 ст. 37 та ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Звертаючись до суду зі скаргою на дії ДВС відповідач мотивує тим, що в порушення ч.4 ст.36 Закону України "Про виконавче провадження" та пп. 3.4.3. п.3.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 старшим державним виконавцем Пуйдою Є.Ю. було відкрито виконавче провадження №49209409 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області від 17.06.2013 без врахування наданої відповідачу розстрочки.

Відмовляючи у задоволенні скарги відповідача на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області місцевий господарський суд, з яким також погодився й апеляційний господарський суд вказав на те, що державний виконавець обґрунтовано виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, оскільки на дату відкриття виконавчого провадження у виконавця була відсутня ухвала суду про надання відповідачу розстрочки, а стягувачем вказану ухвалу також не було надано, тобто державний виконавець діяв в межах повноважень, наданих йому чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх судових інстанцій з огляду на таке.

Оскарження дій посадових осіб Державної виконавчої служби визначено ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України та ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження".

Статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд розглядає скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів.

Як вже зазначалося вище, 28.10.2015 позивач (стягувач) звернувся до органу виконання судового рішення з заявою про прийняття наказу до виконання, додавши до заяви копію рішення та ухвалу про поновлення строку пред'явлення наказу до виконання та дублікат наказу суду.

На підставі наданих документів державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.11.2015 з виконання наказу господарського суду Луганської області від 17.06.2013.

Оскільки виконавче провадження знаходилося у місті Луганську, тобто на території яка непідконтрольна українській власті, тому державний виконавець на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження не був обізнаний про існування ухвали щодо надання відповідачеві розстрочення виконання зазначеного рішення суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суди попередніх судових інстанцій дійшли правильного та обґрунтованого висновку, що на дату відкриття виконавчого провадження №49209409 державний виконавець діяв в межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що після надання відповідачем (18.11.2015) органу виконання ухвалу від 05.08.2013 про надання йому розстрочки виконання рішення від 21.02.2013, державний виконавець постановою від 19.11.2015 зупинив виконавче провадження.

Всі доводи, викладені в касаційній скарзі, були предметом розгляду апеляційного суду, їм надана належна правова оцінка.

Ці доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного господарського суду та не впливають на них, а тому підстави для її задоволення і скасування постанови Донецького апеляційного господарського суду від 28.03.2016 прийнятої з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального законодавства, відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111, 1212 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Лисичанський склозавод "Пролетарій" залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.03.2016 у справі №29/5014/3302/2012 - без змін.

ГоловуючийН. Нєсвєтова
Судді:І. Кондратова
І. Вовк