ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА
"06" жовтня 2016 р.Справа № 924/645/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:
Головуючий суддя Магера В.В., суддя Гладій С.В., суддя Музика М.В., розглянувши матеріали

За позовом Заступника прокурора Хмельницької області, м. Хмельницький в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах Хмельницької обласної ради, м. Хмельницький
до Товариства з обмеженою відповідальністю „Компакт-Поділля, м. Хмельницький
про зобов`язання ТОВ „Компакт-Поділля () повернути у комунальну власність спільних територіальних громад сіл, селищ, міст Хмельницької області в особі Хмельницької обласної ради () будівлі (літ. "А-2", "Д", "Ж", "З") загальною площею 704,8 кв.м. та будівлі (літ. "Б", "Б-1", "б", "б-1", "В", "Г") загальною площею 533,9 кв.м., що знаходяться по вул. Чехова, 25 у м. Хмельницький

Представники сторін:
від позивача: Присяжний В.В. - за довіреністю №2351/01-15 від 24.12.2015р.; в судовому засіданні 28.09.2016р.
від відповідача: Місяць А.П. - за довіреністю від 27.07.2016р.;
за участі Олійник І.О. - прокурора відділу прокуратури області (служб.посвідчення №031297 від 12.01.2015р.), в судовому засіданні 28.09.2016р.

Ухвала виноситься 06.10.2016р., оскільки в засіданні суду 28.09.2016р. оголошувалась перерва.

Суть спору: Заступник прокуратура Хмельницької області звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - Хмельницької обласної ради, м. Хмельницький Товариства з обмеженою відповідальністю „Компакт-Поділля, м. Хмельницький про зобов`язання ТОВ „Компакт-Поділля () повернути у комунальну власність спільних територіальних громад сіл, селищ, міст Хмельницької області в особі Хмельницької обласної ради () будівлі (літ. "А-2", "Д", "Ж", "З") загальною площею 704,8 кв.м. та будівлі (літ. "Б", "Б-1", "б", "б-1", "В", "Г") загальною площею 533,9 кв.м., що знаходяться по вул. Чехова, 25 у м. Хмельницький. Разом із позовною заявою, прокурором до суду було подано заяву за вих.№05-1277-16 від 08.08.206р. про забезпечення позову. Відповідно до вказаної заяви, прокурор в порядку ст.ст.66-67 ГПК України просить суд заборонити ТОВ „Компакт-Поділля () вчиняти будь-які дії щодо відчуження (розпорядження) у будь-який спосіб складських та офісних приміщень загальною площею 2633,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), що знаходяться по вул. Чехова, 25 у м. Хмельницький.

Прокурор у засіданні суду 28.09.2016р. позовні вимоги підтримав із підстав, викладених у позові, також підтримав подану до суду заяву про забезпечення позову.
Представник позивача у судовому засіданні 28.09.2016р. усно повідомив, що позовні вимоги прокурора підтримує в повному обсязі. Повідомив, що підтримує подану до суду заяву про забезпечення позову.

Представник відповідача в засідання суду 06.10.2016р. прибув, проти позову усно заперечив, окрім того заперечив також і проти заяви прокурора про забезпечення позову.
У судовому засіданні 28.09.2016р. відповідачем подано до суду пояснення, згідно якого зазначається, що мотивуючи позов позивач вказує на те, що рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 12.10.2015р. визнано незаконним та скасовано п.4 додатку №2 до рішення Хмельницької обласної ради №21-13/2012 від 26.09.2012р., яким включено нежитлові будівлі Комунального підприємства „Комунальники по вул. Чехова, 25 що у м. Хмельницькому, загальною площею 704,8 м2 та 533,9 м2 до переліку об`єктів, які перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Хмельницької області і підлягають викупу, та визнано недійсним договір купівлі-продажу будівель загальною площею 704,8 м2та 533,9 м2, по вул. Чехова, 25, укладений між Хмельницькою філією Товарної біржі „Універсальна земельна товарна біржа „Придніпровська та ОСОБА_1 .
В подальшому, зазначені вище приміщення, які набуті на підставі договору, були реконструйовані ОСОБА_1 у складські та офісні приміщення з добудовою загальною площею 2633,8 м та зареєстровано право власності на новостворений об`єкт, про що свідчить Свідоцтво про право власності від 14.02.2014 р., індексний номер 17785826.
Відповідно до ст.331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Згідно приписів ст.332 ЦК України переробкою є використання однієї речі (матеріалу) в результаті чого створюється нова річ, відтак переробкою є використання однієї речі, яка слугує матеріалом, в результаті чого створюється нова річ.
Фактично, нежитлові будівлі КП „Комунальник по вул. Чехова, 25 що у м. Хмельницькому, загальною площею 704,8 м2 та 533,9 м2 у результаті реконструкції і добудови перестали існувати як об`єкт цивільного обігу.
Відповідно до ст.338 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:
1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;
2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;
3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Фактично, при поданні віндикаційного позову позивач зобов`язаний довести той факт, що майно, яке підлягає витребуванню, знаходиться у володінні відповідача. Натомість, із позовної заяви та матеріалів господарської справи вбачається, що об`єкт цивільного обороту - нежитлові будівлі КП „Комунальник по вул. Чехова, 25 що у м. Хмельницькому, загальною площею 704,8 м2 та 533,9 м2 перестали існувати у зв`язку зі створенням нової речі - складських та офісних приміщень з добудовою загальною площею 2633,8 м2 по вул. Чехова, 25, що у м. Хмельницькому.
Також варто зазначити, що ТОВ „Компакт-Поділля ніколи не набувало у власність нежитлові будівлі КП „Комунальник по вул. Чехова, 25 що у м. Хмельницькому, загальною площею 704,8 м2та 533,9 м2, які є предметом позову у даній справі.
Тому відповідач вважає, що позовні вимоги заступника прокурора Хмельницької області від імені та в інтересах Хмельницької обласної ради до ТОВ „Компакт-Поділля задоволенню не підлягають.
Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що складські та офісні приміщення з добудовою загальною площею 2633,8 м2 по вул. Чехова, 25, що у м. Хмельницькому внесені до статутного капіталу ТОВ „Компакт-Поділля його учасником Ступніцьким О.А., що підтверджується Актом приймання-передачі майна від 18.02.2014р., протоколом №2 загальних зборів учасників товариства від18.02.2014р.

При вирішенні заяви прокурора про забезпечення позову від 12.07.2016р. шляхом заборони відповідачу вчиняти будь які дії щодо відчуження у будь який спосіб спірних приміщень, що знаходяться по вул. Чехова, 25 у м. Хмельницькому судом враховується таке.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 (з подальшими змінами від 12.06.2009р.) „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Статтею 66 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.
Статтею 67 Господарського процесуального кодексу України встановлено перелік заходів до забезпечення позову, який є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Зокрема, позов забезпечується забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.
Згідно з абз.2 п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від №16 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову (далі Постанова Пленуму ВГСУ №16) особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Відповідно до абз.3 п.1. Постанови Пленуму ВГСУ №16 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Абзацом 2 пункту 3 Постанови Пленуму ВГСУ №16 визначено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).
Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
При цьому, відповідно до абз.3 п.3 Постанови Пленуму ВГСУ №16 адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Абзацом 4 п.3 Постанови Пленуму ВГСУ №16 передбачено, що обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.
Судом до уваги приймається, що відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВГСУ №16 обираючи, який саме захід забезпечення позову слід застосовувати у тій чи іншій справі, господарський суд повинен виходити з такого.
Зокрема, пунктом 7.2. Постанови визначено, що за позовами про визнання права власності (іншого речового права) або витребування майна арешт може бути лише накладений на індивідуальне визначене майно, і притому лише таке, що відноситься до предмета спору. В такому разі в ухвалі про забезпечення позову мають зазначатися ознаки, які ідентифікують відповідне майно та відрізняють його від іншого (однорідного чи подібного) майна, та за необхідності місцезнаходження майна.
Відповідно до п.9 вказаної Постанови Пленуму ВГСУ №16 передбачено, що виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно зазначити, які саме дії забороняється вчиняти.
Як вбачається із змісту заяви прокурора про забезпечення позову, останній посилається лише на свої припущення щодо відчуження спірного майна, при цьому такі припущення не підтверджуються жодними доказами та документами. Крім того, прокурором не вказано які саме дії мав би заборонити суд вчиняти відповідачеві щодо спірного майна.
За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні заяви прокурора про забезпечення позову від 12.07.2016р. шляхом заборони відповідачу вчиняти будь які дії щодо відчуження у будь який спосіб спірних приміщень, що знаходяться по вул. Чехова, 25 у м. Хмельницькому.

Згідно із п.п.1,3 ч.1 ст.77 ГПК України, господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, зокрема у зв`язку із неявкою представників сторін та необхідністю витребування нових доказів.
Розглянувши матеріали справи, приймаючи до уваги неявку у судове засідання учасників судового розгляду, а також необхідність витребування нових доказів, спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, тому суд вважає за необхідне з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження усіх обставин відкласти розгляд справи на іншу дату.
Керуючись п.п.2,3 ч.1 ст.77, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, СУД -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви прокурора про забезпечення позову від 12.07.2016р. шляхом заборони відповідачу вчиняти будь які дії щодо відчуження у будь який спосіб спірних приміщень, що знаходяться по вул. Чехова, 25 у м. Хмельницькому відмовити.

Розгляд справи №924/645/16 відкласти на 11:00 "20" жовтня 2016 р..
Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: м.Хмельницький, Майдан Незалежності, 1, зал № 205.

Позивачу та прокурору надати належним чином завірені копії документів щодо продажу гр-ну Ступніцькому О.А. будівель (літ. "А-2", "Д", "Ж", "З") загальною площею 704,8 кв.м. та будівлі (літ. "Б", "Б-1", "б", "б-1", "В", "Г") загальною площею 533,9 кв.м., що знаходяться по вул. Чехова, 25 у м. Хмельницький.

Головуючий суддя Суддя СуддяВ.В. Магера С.В. Гладій М.В. Музика

Віддрук. 3 прим.:
1 до справи;
2 - прокуратура Хмельницької області (пров. Військоматський, 3, м. Хмельницький, 29000) згідно заяви
3 Хмельницька обласна рада (майдан Незалежності, 2, м. Хмельницький, 29005) проста коресп.;