ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.10.2016 Справа № 905/2044/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Мальцева М.Ю., суддів Бойко І.А., Матюхіна В.І., при помічнику судді Романцової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Морське постачання та сервіс», м. Маріуполь, Донецька область

до відповідача Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт», м. Маріуполь, Донецька область

про стягнення 11950,00 дол. США

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю

від відповідача: не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Морське постачання та сервіс», м. Маріуполь, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт», м. Маріуполь про стягнення 11950,00 дол. США.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на копію договору про надання послуг №04/-6/209/21 від 26.12.2012р., копію наряду №-М1958 від 12.07.2013р., копію коносаменту № 8, копію видаткового ордера №890 від 23.07.2013р., копію міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR) №1185207, копію вагового сертифікату (отвес) від 23.07.2013р., копію тальманської виписки від 23.07.2013р., копію коносаменту № 14, копію протоколу про арешт товарів, транспортних засобів та інших речей від 05.08.2013р., копію звіту №0000181 від 25.07.2013р. про прийняття товарів на зберігання, копію договору від 08.04.2010р. №031/10, копію договору про надання послуг із зберігання товарів і транспортних засобів на складі тимчасового зберігання від 02.07.2013р., №48/13-СВХ-2, копію договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 01.02.2012р. №01/2-2, копію агентського договору №27 від 15.07.2013р. на організацію транспортно-експедиційного обслуговування, копію договору № 37 ц від 18.07.2013р.,копію претензійного листа від 11.11.2013р.№264, копію малюнку 1 схема взаємовідносин між контрагентами, копію рахунку фактури №3910 від 09.08.2013р., копію платіжного доручення №672 від 09.08.2013р., копію акту №4188 від 09.08.2013р., копію рахунку №2237 від 09.08.2013р., копію платіжного доручення №195 від 16.08.2013р., копію акту №2507 від 09.08.2013р., копію рахунку на оплату №544 від 23.07.2013р., копію платіжного доручення №148 від 25.07.2013р., копію акту №544 від 23.07.2013р., копію рахунку на оплату №605 від 14.08.2013р., копію платіжного доручення №162 від 21.08.2013р., копію акту №605 від 14.08.2013р., копію рахунку на оплату №98 від 23.07.2013р., копію платіжного доручення №65153 від 24.07.2013р., копію акту №90 від 25.07.2013р., копію рахунку на оплату №96 від 23.07.2013р., копію звіту агента №106 від 14.08.2013р., копію рахунку на оплату №124 від 14.08.2013р., копію платіжного доручення №42898 від 16.08.2013р., копію рахунку на оплату №2382 від 27.08.2013р., копію інвойсу №0312 від 29.11.2013р., копію актів здачі-приймання робіт та платіжних доручень, копію договору №01/08 від 01.08.2011 р., копію договору про надання послуг від 01.08.2013р., копію договору про надання послуг від 01.08.2013р., копію міжнародно-транспортної накладної (СМR) №003514, копію приймального акту №3/1, копію вантажного сертифікату (Отвес) від 25.11.2014р., копію рахунку №2 від 28.11.2014р., копію платіжного доручення №4610 від 18.12.2014р., копію акту №000002 від 28.12.2014р., копію листів №017 від 17.01.2014р., №23 від 10.02.2016р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.06.2016 р. порушено провадження по справі № 905/2244/16.

14.07.2016р. відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву.

14.07.2016р. позивач через канцелярію суду надав клопотання про долучення документів, а саме: довідку Національного банку України від 04.07.2016р. №61-0057/55436 та розрахунок ціни позову.

28.07.2016р. відповідач через канцелярію суду надав письмові пояснення з додатками.

04.08.2016р. згідно протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів з метою розгляду цієї справи утворено колегіальний склад суду: головуючий суддя Мальцев М.Ю., судді Бойко І.А. та Матюхін В.І.

22.08.2016р. через канцелярію суду позивач надав письмові пояснення по справі.

03.10.2016р. відповідач через канцелярію суду надав податкові пояснення до відзиву.

03.10.2016р. позивач через канцелярію суду надав заяву про зменшення ціни позову, яка судом прийнята. Таким чином, на момент вирішення спору по суті предметом позову є: стягнення 11525,81 дол. США.

В судове засідання зявився представник позивача та надав пояснення по справі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Представники позивача та відповідача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляли, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України відкладався.

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Морське постачання та сервіс» (далі-позивач, експедитор) та державним підприємством «Маріупольський морський торговельний порт» (далі відповідач, порт) було укладено Договір про надання послуг №04-6/209/21 від 26.12.2012 року (Додаток 3) (далі-Договір), згідно з яким на умовах, висловлених в розділах цього Договopy, позивач доручає, а відповідач бере на себе обов'язки щодо перевалки з морських суден на залізничний та автомобільний транспорт імпортних та транзитнихгенеральних вантажів "Експедитора" (позивач), а "Експедитор" зобовязується оплатити виконані відповідачем роботи та надані послуги.

Позивач згідно Наряду № - МІ958 від 12.07.2013 року на відвантаження транзиту в контейнерах (автотранспортом) (Додаток 4) повідомило відповідача, який контейнер треба розформувати та відвантажити на автотранспорт. А саме, контейнер MBSU2803178, також, було надано коносамент № 8 (Додаток 5), де зазначено номер контейнеру, його вага, отримувач вантажу та адреса.

У Видатковому ордері № 890 від 23.07.2013 р. (Додаток 6) зазначено, що працівниками Порту було видано вантаж згідно міжнародної товаро - транспортної накладної (CMR) № 1185207 (Додаток 7).

Відповідач у міжнародній товарно - транспортній накладній № 1185207 (Додаток 7) зробив запис, що 23.07.2013 р. зі складу імпорту вивезли вантаж, який було перевантажено з контейнеру MBSU2803178.

25 липня 2013 р. відповідач листом №0005935 повідомив позивача, що при відвантаженні вантажу (матеріали для виробництва керамічної плитки), який прибув в контейнері MBSU2803178 на т/х ОСОБА_2 17.07.2013р., згідно коносаменту № 8 (Додаток 5), згідно наряду №1958 (Додаток 4)одержувачу "Єсмальглас Ітака Русія" п. Каменоломні, Росія сталася помилка, а саме фактично на автомобіль К240ЕУ161/РР032861 був завантажений вантаж (матеріали для виробництва керамічної плитки), який прибув в контейнері MBSU2802839 на т/х Ізмаїл 13.07.2013 р., згідно коносаменту № 14 (Додаток 11) , призначений одержувачу ТОВ Карпатська кераміка, м. Калуш, Україна. Також, Відповідач просить інформувати "Порт" про необхідні заходи для повернення вантажу та повідомити попередню вартість витрат.

У протоколі про арешт товарів, транспортних засобів та інших речей від 05 серпня 2013р. (Додаток 12) зазначено, що Таганрозьким митним постом Федеральної митної служби Росії порушено справу про адміністративне правопорушення у відношенні товару, який прибув 15 липня 2013 року на автотранспортному засобі К240ЕУ161/РР032861, так як даний товар не відповідав відомостям, зазначеним у митній декларації.

Згідно звіту № 0000181 від 25 липня 2013 року про прийняття товарів на зберігання (Додаток 13), вантаж був арештований і поміщений на зберігання на СТЗ ТОВ «РОСТЭК» - ТАГАЗ».

Вантаж, що прибув 17.07.2013 року на т/х «Медазов Джулія» в морський порт Маріуполь в контейнері № MBSU2803178 (матеріали для виробництва керамічної плитки) призначався для одержувача ТОВ «Эсмальглас - Ітака Русія».

Так між отримувачем вантажу ТОВ «Эсмальглас - Ітака Русія» був укладений договір на оплатне надання послуг з митним брокером ТОВ МАРШАЛ" від 08 квітня 2010 року №031/10 (Додаток 14), а митний брокер ТОВ МАРШАЛ має Договір з СТЗ ТОВ "РОСТЭК Тагаз" про надання послуг із зберігання товарів і транспортних засобів на складі тимчасового зберігання від 02 липня 2013 р. №48/13-СВХ (Додаток 15).

Відповідно до листа №148 від 21 жовтня 2013 року (Додаток 16) товар, який прибув на автотранспортному засобі К240ЕУ161/РР032861 на адресу ТОВ «Эсмальглас Ітака Русія» був поміщений на тимчасове зберігання, а також вартість зберігання у відповідності з тарифами на зберігання товарів на СТЗ ТОВ "РОСТЭК Тагаз".

Позивач зазначає, що ТОВ «Эсмальглас - Ітака Русія» направило позивачу претензійний лист від 11.11.2013 року № 264 (Додаток 20), з вимогою відшкодувати всі витрати, пов'язані з допущеною робітниками Порту помилкою на суму 172202,33 руб. (сто сімдесят дві тисячі двісті два рубля тридцять три копійки), яка складається з 35000 руб. транспортні послуги Маріуполь-Маркін (згідно з договором маршрут перевезення м. Маріуполь (Україна) м. Шахти (Росія). Послуга надавалась ЗАТ «Стар-Центрум» на замовлення ТОВ «Таганрогский Логистичний Терминал Маршалл» у звязку з укладенням агентського договору між агентом ТОВ «Таганрогский Логистичний Термінал Маршалл» та безпосередньому виконавцю не додано, при цьому додано електронний документ про перерахування в тому числі зазначених коштів за відповідним рахунком №96 ТОВ «Эсмальглас-Итака Русия» компанії ТОВ «Таганрогский Логистичний Терминал Маршалл». Заявки, на які є посилання в акті та рахунок не додано; 3000 руб. агентська винагорода компанії ТОВ «Таганрогский ЛогистичнийТерминал Маршалл» від ТОВ «Эсмальглас-Итака Русия»; 70159,31 руб. простій автотранспорту (згідно з CMR) товар надійшов 25.07.2013р., вивантажено - 09.08.2013р., тобто простій з 25.07.2013р. по 08.08.2013р. При цьому, згідно з договором між ТОВ «Таганрогский Логистичний Терминал Маршалл» та ТОВ «Эсмальглас- Итака Русия», аналогічно договору між ТОВ «Таганрогский Логистичний Терминал Маршалл» та ЗАТ «Стар-Центрум», 48 годин час без оплати на розмитнення. Крім того, 15 дні простою на 100 Євро за курсом ЦБ на день виставлення рахунків 14.08.2013р. складає 65949,75 руб., що підтверджується і звітом агента №106 від 14.08.2013р. Різниця у понад 4 тис. руб. не підтверджена документально; 10426 руб. механізоване вивантаження навантаження. При цьому згідно з доданими документами зазначена послуга складає 8305,08 руб. без ПДВ, з ПДВ 9800 руб. Однак зазначена послуга є незрозумілою з урахуванням зберігання вантажу в транспортному засобі, в якому нараховано простій; 53617,02 руб. послуга по тимчасовому зберіганню.

Станом на 11.11.2013р. офіційний курс української гривні до російського рубля, встановлений національним банком України становив: 2,4558 гривні за 10 російських рублів. Тобто, сума претензії складає 42289,4482 гривні. Офіційний курс української гривні до долара США, встановлений Національним банком України на 11.11.2013 рік, становив: 799,3000 гривні за 100 дол. США. Отже, сума претензії складає 5290,8105 дол. США.

Фактично Позивачем була сплачена сума витрат у розмірі 5715,00 доларів США, ТОВ «Морське постачання та сервіс» зменшує розмір позовних вимог на суму 424,1895 дол. США понесених внаслідок витрат на погашення претензій від ТОВ «Эсмальглас - Ітака Русія».

Як стверджує позивач, проінформувавши відповідача про суму витрат й необхідність їх компенсації усною домовленістю позивач і відповідач дійшли згоди, що позивач сплачує витрати, а потім перевиставляє їх на відповідача, після чого відповідач сплачує всю суму.

Позивач звернувся до ТОВ «Еко-Лайн». Згідно договору про надання послуг від 01.08.2013р. ТОВ «Еко-Лайн» приймає на себе зобовязання по наданню послуг щодо повернення товару-фрита, що надійшов за накладною (CMR) №85207 від 23.07.2013р.

20 лютого 2014 року Таганским міським судом Ростовської області прийнято Постанову про припинення провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

ТОВ «Еко-Лайн» виконало свої зобовязання щодо повернення товару та виставило рахунок №2 від 28.11.2014р. на суму 6235,00 доларів США. Позивачем було перераховано кошти у розмірі 6235,00 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням №4610 від 18.12.2014р.

6235 дол. США складаються з :

560 дол. США - навантажувально-розвантажувальні роботи повязані з ідентифікацією вантажу,

400 дол. США агентська винагорода,

1900 дол. США транспортні послуги Таганрог - Маріуполь,

3375 дол. США послуги по тимчасовому зберіганню.

Позивач надсилав листи (№017 від 17.01.2014, № 23 від 10.02.2016р.), претензії (вих. №230 від 30.12.2014, №43 від 06.04.2015) до відповідача з метою мирного врегулювання цього питання. Відповідач надсилав відповіді відписки, але жодних дій не вчиняв.

Як стверджує позивач, що дії Відповідача призвели до арешту вантажу. Арешт вантажу призвів до значних витрат повязаних з його поверненням на територію Відповідача. Помилка працівників ДП ММТП" під час завантаження невідповідного вантажу на автотранспортний засіб призвела до значних витрат Позивача.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Розділом 5 Договору встановлена відповідальність сторін. Пунктом 5.5.1. зазначено, що "Порт" несе відповідальність: у разі допущеної "Портом" недбалості або його неправильних дій порушуючи інструкції «Експедитора».

Згідно з ч. 1 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, п. 1 ч. 2 ст. 23 зазначеного закону вказано, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права(реальні збитки).

Також ч. 3 статті 22 встановлено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до положень статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який: порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 906 Цивільного кодексу України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі.

Статтею 224 Господарського Кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення: господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 11525,81 дол. США, які підлягають задоволенню.

Факт заборгованості відповідача в сумі 11525,81 дол. США підтверджено матеріалами справи, тому вимоги позивача в цій сумі обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Посилання Відповідача щодо відсутності відповідних документів, які б підтверджували витрати позивачем не можуть бути прийняти судом до уваги, так як в матеріалах справи наявні копії договорів укладених позивачем щодо повернення вантажу та платіжні доручення.

Щодо посилання відповідача на п.5.2. Договору, сторона що залучила третю особу до виконання своїх обовязків за цим договором, несе перед іншою стороною відповідальність за невиконання або неналежне виконання обовязків цією третьою особою, як за власні дії. Але як вбачається з матеріалів справи, працівники порту без відповідного звіряння з документами завантажили в авто фуру вантаж з контейнеру, номер якого був продиктований в телефонному режимі. Згідно з товарно-транспортною накладною №1185207 вірність завантаження була підтверджена підписом та штампом порту, перевізника та експедитора(позивача). У видатковому ордері перевізник також підтвердив навантаження автомобіля, прийняття відповідного вантажу своїм підписом.

Згідно приписів ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України).

Статтею 36 ГПК України встановлено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог передбачених ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судові витрати підлягають стягненню в порядку, що передбачений ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями ст. ст. 22,23,526,611,623,906 Цивільного кодексу України, ст.ст. 224 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 32-34, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Морське постачання та сервіс», м. Маріуполь, Донецька область до Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт», м. Маріуполь, Донецька область про стягнення 11525,81 дол. США задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт»( 87510, м. Маріуполь, Донецька область, пр. Адмірала Луніна, 99, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Морське постачання та сервіс» ( 87510, м. Маріуполь, Донецька область, пр. Адмірала Луніна, 14, ) 11525,81 дол. США та судові витрати у розмірі 4322,54 грн.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (складання).

Вступну та резолютивну частини рішення

оголошено в судовому засіданні 04.10.2016 р.

Повне рішення складено 10.10.2016 р.

Головуючий суддя М.Ю. Мальцев

Суддя І.А. Бойко

Суддя В.І. Матюхін