РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

05 жовтня 2016 року Справа № 924/598/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Савченко Г.І.

суддя Павлюк І. Ю. ,

суддя Демидюк О.О.

розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого - ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти" ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.09.2016 р. у справі № 924/598/16

за позовом Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Старосинявської районної державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти"

про розірвання договору оренди земельної ділянки промисловості від 19.03.2007р. площею 4,6316 га

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 12.09.2016 р. у справі №924/598/16 позов Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Старосинявської районної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти" про розірвання договору оренди земельної ділянки промисловості від 19.03.2007р. площею 4,6316 га задоволено. Розірвано договір оренди земельної ділянки промисловості від 19.03.2007 р., укладеного між Старосинявською районною державною адміністрацією та ТОВ Синявські граніти в особі директора ОСОБА_2 за кадастровим номером .02.016.0001, загальною площею 4,6316 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Новосинявської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області. Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти" на користь прокуратури Хмельницької області 1 378,00 грн. відшкодування судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, арбітражний керуючий - ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти" ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області у даній справі № 924/598/16 від 12.09.2016 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, перевіривши відповідність їх вимогам Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Однак, скаржником не додано до апеляційної скарги доказів, які б підтверджували сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Водночас, скаржник в апеляційній скарзі просить звільнити апелянта від сплати судового збору як особу, яка звільнена від сплати такого збору в силу Закону України "Про судовий збір", а якщо суд прийде до висновку, що ліквідатор не є особою яка в силу Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, відстрочити сплату такого до дати прийняття постанови у даній справі.

В обґрунтування вказаного клопотання скаржник посилається на те, що ліквідатор боржника є громадянином, що у випадках, передбачених законодавством, звертається із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також процедурою ліквідації та фактом неплатоспроможності, що підтверджується постановою про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти" банкрутом. На підтвердження майнового стану відповідача до апеляційної скарги долучено фінансовий звіт субєкта малого підприємництва Товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти" (баланс станом на 31.12.2014 та звіт про фінансові результати за 2014 рік).

Правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7 зазначено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

При цьому слід зазначити, що за приписами норм вказаної статті клопотання щодо звільнення сторони від сплати судового збору розглядається судом, виходячи із визначених скаржником обставин, що унеможливлюють сплату судового збору та підтвердження цих обставин належними доказами.

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення або відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

Як вбачається із апеляційної скарги, остання підписана арбітражним керуючим - ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти" ОСОБА_1

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) з моменту винесення ухвали (постанови) про призначення його арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства - боржника.

Тобто, у даному випадку ліквідатор діє як керівник боржника, а не як третя особа в його інтересах.

На думку колегії суддів, наведені скаржником обставини не мають характеру виключних та не підтверджують те, що на час звернення з апеляційною скаргою майновий стан скаржника перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Крім того, скаржником у клопотанні про звільнення або відстрочення сплати судового збору не наведено доводів та не подано доказів на підтвердження того, що протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги у апелянта з`явиться можливість сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

Відтак, відсутні підстави для задоволення клопотання скаржника про звільнення або відстрочення сплати судового збору, передбачені ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

З огляду на те, що позивачем до апеляційної скарги не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору відхилено, вказана обставина є підставою для її повернення.

Відповідно до ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

З оскарженого рішення вбачається, що його винесено 12.09.2016 (повний текст 13.09.2016), а тому останнім днем строку на апеляційне оскарження вказаного рішення є 23.09.2016 р.

Натомість, скаржником подана апеляційна скарга 26.09.2016 р., що підтверджується відбитком штампу "Одержано" Господарського суду Хмельницької області. Таким чином, суд апеляційної інстанції зауважує, що скаржник своїм процесуальним правом на оскарження судового акту в апеляційному порядку своєчасно не скористався.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржником не заявлене.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Керуючись ст. 86, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити арбітражному керуючому - ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти" ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Хмельницької області від 12.09.2016 р. у справі № 924/598/16.

2.Відмовити арбітражному керуючому - ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти" ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Хмельницької області від 12.09.2016 р. у справі № 924/598/16.

3. Апеляційну скаргу арбітражного керуючого - ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти" ОСОБА_1 на рішення господарського суду господарського суду Хмельницької області від 12.09.2016 р. у справі № 924/598/16 повернути скаржнику.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Демидюк О.О.