ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

11.10.2016 Справа № 904/9275/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідач)

суддів: Виноградник О.М., Чимбар Л.О.

розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Дніпро про забезпечення позову у справі № 904/9275/15

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Дніпро

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 79 538, 42 грн. за договором оренди,

за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Дніпро на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року (суддя Назаренко Н.Г.) позов задоволено; стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Дніпро на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Дніпро 5 780,00 грн. - заборгованості з орендної плати, 578,00 грн. - штрафу, 69 360,00 грн. - неустойки у розмірі подвійної плати, 358,20 грн. - 3% річних, 3 462,22 грн. -інфляційних втрат, 1 233,22 грн. -витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення №131212 від 01 вересня 2013 року (далі -договір оренди), укладеного між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3, доказів сплати орендної плати у визначені строки, повернення нежитлового приміщення відповідачем не надано.

Не погодившись з вказаним рішенням відповідач Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 оскаржує його на предмет порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апелянт зазначає, що в договорі оренди нежитлового приміщення №131212 від 01 вересня 2013 року не додержано ряд вимог, визначених законодавством, а саме:

- відсутня грошова оцінка житлового приміщення, без якої не можливо встановити дійсність даного правочину, оскільки не можливо ідентифікувати яке саме приміщення повинно було бути здане в оренду;

- пункт 10 договору оренди невірно зазначено фактичну адресу відповідача, що суперечить відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців;

- всупереч вимогам ч.2 ст.207 Цивільного кодексу України в договорі відсутня печатка Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, що робить даний договір недійсним.

Відповідач стверджує, що з акту прийому -передачі від 01 вересня 2013 року до договору оренди взагалі не вбачається яке саме приміщення повинно було передаватись за вказаним договором, в якому стані, якою площею -зазначена лише адреса приміщення та номер.

Апелянт наголошує, що договір оренди нежитлового приміщення №131212 від 01 вересня 2013 та акт прийому -передачі від 01 вересня 2013 року ним не підписувалися, орендоване приміщення Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 не займала, а про існування договору оренди дізналася лише у серпні 2016 року.

Крім зазначеного, відповідач не погоджується з розрахунком заборгованостей -штрафу, викладеному в оскаржуваному рішенні.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 наголошує, що про час та місце розгляду справи належним чином сповіщена не була, оскільки адреса, на яку господарським судом направлялися судові акти: АДРЕСА_1 є невірною та відмінною від адреси, яка зазначена у витязі - АДРЕСА_2.

Відповідач просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 відмовити.

Представник відповідача у судове засідання 11 жовтня 2016 року не з'явився.

Представник позивача доводи апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення господарського суду від 07 грудня 2015 року законним, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

11 жовтня 2016 року представник Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову. Заявник посилається на те, що шляхом накладення арешту на об'єкт нерухомого майна відповідача -квартиру АДРЕСА_3, реєстраційний номер об'єкта 32057920 отримав наказ в господарському суді Дніпропетровської області 18 січня 2016 року, звернувся з ним до Амур -Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції для виконання. 19 січня 2016 року органом ДВС відкрито виконавче провадження, під час якого встановлено наявне нерухоме майно відповідача -квартира за адресою: АДРЕСА_3, на яку накладено арешт після чого вказаний об'єкт виставлено на прилюдні (електронні) торги до Державного підприємства "СЕТАМ". У зв'язку з поданням відповідачем апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року у даній справі та прийняття її до розгляду Дніпропетровським апеляційним господарським судом, постановою державного виконавця від 27 вересня 2016 року виконавчий документ повернуто до господарського суду Дніпропетровської області, в результаті було припинено реалізацію квартири Фізичної особи -підприємця ОСОБА_3 та відповідно до постанови державного виконавця від 27 вересня 2016 року припинено прилюдні (електронні) торги на сайті Державного підприємства "СЕТАМ".

Згідно ст.ст.66, 67 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позов забезпечується:

- накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу;

- забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Наведений у статті 67 Господарського процесуального кодексу України перелік заходів забезпечення позову є вичерпним.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Приймаючи до уваги, що оспорюване рішення ухвалено 07 грудня 2015 року, з апеляційною скаргою на вказане рішення відповідач звернувся лише 02 вересня 2016 року, відповідач або його повноважний представник в судові засідання як суду першої інстанції так й апеляційної інстанції не з'являється, на виконання рішення господарського суду у вказаній справі державним виконавцем Амур -Нижньодніпровського відділу ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції 19 січня 2016 року відкрито виконавче провадження, у зв'язку з поданням апеляційної скарги наказ №904/9275/15 від 21 грудня 2015 року згідно постанови ВДВС від 27 вересня 2016 року повернуто стягувачеві, боржником наказ суду добровільно не виконано, апеляційний господарський суд вважає можливим накласти арешт на майно, що належить Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3.

Приймаючи до уваги, що квартира АДРЕСА_3, що належить відповідачу не пов'язана з предметом спору, заява апелянта Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.66, 67, 86, 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Дніпро задовольнити частково.

2. Накласти арешт на майно, що належить Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1).

Головуючий суддя О.В. Джихур

Суддя О.М. Виноградник

Суддя Л.О. Чимбар