КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2016 р. Справа№ 925/1770/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Верховця А.А.

Разіної Т.І.

при секретарі судового засідання: Сотніковій І.О.,

за участю представників сторін:

від скаржника: Семенченко П.О.- довіреність № 37/1 від 15.02.2016.

від ТОВ „ТРЕЙДФІЛД УКРАЇНА": Черноуз Б.І. - довіреність № 004 від 20.02.2015.

від прокуратури м. Києва: Чумаченко А.А. - посвідчення № 035414 від 01.09.2015.

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства „Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України на ухвалу господарського суду Черкаської області від 06.06.2016 року

у справі № 925/1770/15 (суддя Боровик С.С.)

за заявою Державного підприємства „Златодар"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 06.06.2016 у справі № 925/1770/15 затверджено реєстр вимог кредиторів, до якого включено вимоги ОСОБА_5., УПФУ у Золотоніському районі Черкаської області, Державного агентства резерву України, ПП „Славіта", Золотоніської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області. Крім того, відмовлено у визнанні заявлених вимог ТОВ „ТРЕЙДФІЛД УКРАЇНА", ДП „Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України, ТОВ „ГЛОБАЛ ГРУП СА" та ФОП ОСОБА_6; вирішено інші процесуальні питання.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду ДП „Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 06.06.2016 у даній справі в частині відмови у визнанні заявлених вимог ДП „Охтирський комбінат хлібопродуктів" та прийняти нове рішення, яким визнати та включити до реєстру вимог кредиторів вимоги ДП „Охтирський комбінат хлібопродуктів" до боржника на загальну суму 13 854 330,50 грн., посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2016 року вказану апеляційну скаргу було повернуто без розгляду.

03.08.2016 року апеляційна скарга ДП „Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву надійшла до Київського апеляційного господарського суду повторно.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2016 року апеляційну скаргу було повернуто без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

07.09.2016 року апеляційна скарга ДП „Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву надійшла до Київського апеляційного господарського суду в третє.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Верховця А.А., Разіної Т.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2016 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 04.10.2016 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2016 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів та відкладено розгляд справи на 12.10.2016 року на підставі ст. 77 ГПК України.

Представники скаржника та прокуратури у судовому засіданні 12.10.2016 року вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 06.06.2016 у даній справі в частині відмови у визнанні заявлених вимог ДП „Охтирський комбінат хлібопродуктів" та прийняти нове рішення, яким визнати та включити до реєстру вимог кредиторів вимоги ДП „Охтирський комбінат хлібопродуктів" до боржника на загальну суму 13 854 330,50 грн.

Представник ТОВ „ТРЕЙДФІЛД УКРАЇНА" в судовому засіданні проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити їх без задоволення, а ухвалу господарського суду Черкаської області від 06.06.2016 року - без змін.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

12.10.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення присутніх представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ДП „Охтирський комбінат хлібопродуктів" слід відмовити, а ухвалу господарського суду Черкаської області від 06.06.2016 у справі № 925/1770/15 в оскаржуваній апелянтом частині - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Як вбачається із матеріалів справи, в провадженні господарського суду Черкаської області перебуває справа № 925/1770/15 про банкрутство ДП „Златодар", провадження у якій порушено ухвалою господарського суду Черкаської області від 07.12.2015 року. Вказаною ухвалою також введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Новосельцева В.П.

Відповідне оголошення про порушення справи про банкрутство ДП „Златодар" опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 07.12.2015 року № 25948.

Після офіційного оприлюднення відповідного оголошення, згідно статті 25 Закону про банкрутство, судом розглянуто вимоги, які надійшли від конкурсних кредиторів і які розпорядником майна розглянуто та включено до реєстру вимог кредиторів та ухвалою господарського суду Черкаської області від 06.06.2016 у справі № 925/1770/15 затверджено реєстр вимог кредиторів, до якого включено вимоги ОСОБА_5., УПФУ у Золотоніському районі Черкаської області, Державного агентства резерву України, ПП „Славіта", Золотоніської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області.

Окрім того, вказаною ухвалою суду, зокрема, відмовлено у визнанні заявлених вимог ДП „Охтирський комбінат хлібопродуктів".

Відмовляючи у задоволенні зазначених вимог кредитора, місцевий господарський суд виходив з того, що заявником не додано належних доказів на підтвердження прийняття боржником зерна на зберігання.

Переглядаючи законність винесення ухвали господарського суду Черкаської області від 06.06.2016 року в оскаржуваній апелянтом частині, судова колегія не вбачає підстав для її скасування з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи ДП „Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України звернулось із заявою про визнання вимог до боржника у сумі 13 851 574,50 грн. збитків та 2 756,00 грн. судових витрат.

За твердженням заявника, дана заборгованість виникла внаслідок неналежного виконання боржником договору № 10-9 відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву від 28.10.2010 року, укладеного між сторонами.

На підтвердження викладених обставин, заявником до заяви додано копію договору відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву від 28.10.2010 року, копію акта визначення наявності зерна державного резерву ДП „Охтирський КХП", зберігання якого організовано ДП „Златодар", згідно зазначеного договору, копії листів № 432 від 20.03.2014 року та б/н від 12.03.2015 року, а також копію претензії № 1363 від 10.12.2015 року.

Боржником та розпорядником майна розглянуто кредиторські вимоги ДП „Охтирський комбінат хлібопродуктів" та відмовлено у їх включенні до реєстру конкурсних кредиторів з підстав необґрунтованості.

Досліджуючи подану заяву з кредиторськими вимогами до боржника, судом встановлено, що 28.10.2010 року між ДП „Златодар" (зберігач) та ДП „Охтирський комбінат хлібопродуктів" (поклажодавець) було укладено договір №10-9 відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву.

За умовами пункту 1.2. вищевказаного договору поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання цінності згідно з специфікацією у кількості та за вартістю згідно з актом приймання-передачі (підтверджується складською квитанцією).

Відповідно до статті 37 Закону України „Про зерно та ринок зерна в Україні" зерновий склад на підтвердження прийняття зерна видає один із таких документів: подвійне складське свідоцтво, просте складське свідоцтво, складську квитанцію.

Якщо зерновий склад приймає зерно на зберігання без видачі простого або подвійного складського свідоцтва, то для підтвердження прийняття зерна на зберігання він повинен видати складську квитанцію.

Істотні дані складської квитанції встановлюються Кабінетом Міністрів України (стаття 43 Закону України „Про зерно та ринок зерна в Україні").

В той же час, заявником, в порушення вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України, не надано суду складських квитанцій на підтвердження прийняття боржником зерна на зберігання, що передбачено умовами укладеного з боржником договору та положеннями статті 37 Закону України „Про зерно та ринок зерна в Україні".

Крім того, необхідно зазначити, що Згідно ст. 45 Закону України „Про зерно та ринок зерна в Україні" зернові склади ведуть реєстр складських документів на зерно.

Вимоги до реєстру складських документів на зерно та порядок його ведення визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку ведення реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2004 року, № 1569 „Про забезпечення реалізації деяких положень Закону України „Про зерно та ринок зерна в Україні" визначено, що основний реєстр складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання (далі - основний реєстр), є електронною базою даних, що формується на основі інформації реєстрів, які ведуться на зернових складах (далі - реєстр зернового складу), через електронну мережу.

До реєстру зернового складу вноситься за порядковим номером інформація про складський документ. Такий же порядковий номер зазначається у відповідній графі першого і другого примірників документа. Перший примірник передається особі, що здала зерно на зберігання, а другий примірник підшивається у книзі реєстрації. Власник зерна (уповноважена ним особа), якому видано складський документ, ставить підпис у книзі реєстрації (п. 6 Порядку).

Таким чином, скаржник також не був позбавлений права надати суду витяг з відповідного основного реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання на підтвердження факту прийняття боржником зерна на зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, а відтак неподання заявником відповідних складних документів або витягу з основного реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання, які є обов'язковою умовою підтвердження факту прийняття боржником зерна на зберігання, є підставою для відмови у задоволенні заяви ДП „Охтирський КХП" з грошовими вимогами до боржника.

Акт визначення наявності зерна державного резерву ДП „Охтирський КХП", зберігання якого організовано ДП „Златодар", згідно договору на відповідальне зберігання № 10-9 від 28.10.2010 року укладеного між ДП „Охтирський КХП" та ДП „Златодар", від 02.08.2011 року, що був складений представниками поклажодавця за участю в.о. начальника ВТЛ ДП „Златодар", на який скаржник посилається як на підставу свої вимог, колегією суддів не береться до уваги у якості належного та допустимого доказу підтвердження прийняття боржником зерна на зберігання, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, оскільки скаржником не надано суду доказів прийняття боржником зерна ДП „Охтирський КХП" на зберігання, судова колегія судова колегія дійшла висновку, про відсутність підстав для задоволення заяви з кредиторськими вимогами до боржника та включення їх до реєстру вимог кредиторів, а відтак ухвалу господарського суду Черкаської області від 06.06.2016 року у даній справі в оскаржуваній частині прийнято відповідно до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, недоведеними наявними у справі доказами та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 99, 101-106 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства „Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України на ухвалу господарського суду Черкаської області від 06.06.2016 року у справі № 925/1770/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Черкаської області від 06.06.2016 року у справі № 925/1770/15 в частині відмови у задоволенні заявлених кредиторських вимог Державного підприємства „Охтирський комбінат хлібопродуктів" Державного агентства резерву України до боржника, залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Справу № 925/1770/15 повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді А.А. Верховець

Т.І. Разіна