ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2016 р. Справа № 925/1052/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Ткаченку А.О., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 за довіреностями, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут» до Комунального закладу Драбівської районної ради «Драбівський центр первинної медико-санітарної допомоги» про стягнення 45 382 грн. 58 коп.,

ВСТАНОВИВ:

01.09.2016 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут» звернувся з позовом до Комунального закладу Драбівської районної ради «Драбівський центр первинної медико-санітарної допомоги» (далі - відповідач) про стягнення, на підставі Типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 04/18236/БО-15 від 23.09.2015 року, 33 624 грн. 93 коп. основного боргу, 9 475 грн. 15 коп. пені, 1 529 грн. 07 коп. інфляційних втрат, 753 грн. 43 коп. 3% річних, що разом складає 45 382 грн. 58 коп. та відшкодування судових витрат.

Відповідач подав письмовий відзив на позов (вх.№ 19789/16 від 28.09.2016р.), яким в частині стягнення суми основного боргу позов визнавав, проти позовних вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних заперечував у звязку з безпідставністю та не доведеністю щодо порушень умов Договору з боку відповідача.

В засіданні суду представник позивача позов з підстав і в розмірі, викладених в позовній заяві, підтримав і просив суд задовольнити повністю, представники відповідача у судовому засіданні позов визнали в частині вимог про стягнення основного боргу в розмірі 33 624 грн. 93 коп., в задоволенні вимог в частині стягнення пені, інфляційних та 3% річних просили суд відмовити з мотивів відсутності його вини в простроченні основного зобовязання.

Згідно зі ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

23.09.2015 року між позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут», як постачальником, газорозподільним підприємством - публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» та відповідачем - Комунальним закладом Драбівської районної ради «Драбівський центр первинної медико-санітарної допомоги», як споживачем, було укладено Типовий договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 04/18236/БО-15 (далі Договір), за умовами п. 1.1 якого постачальник постачає природний газ споживачу в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Пунктом 3.1 Договору сторони встановили, що обсяги постачання газу споживачеві наводяться у Додатку № 3 до Договору.

За п.3.6 Договору сторони погодили, що послуги з постачання газу підтверджуються підписаними постачальником та споживачем Актом приймання-передачі газу, що оформлюється на підставі акта про фактичний обсяг спожитого газу за розрахунковий період, складеного споживачем та газорозподільним підприємством відповідно до п. 2.5 розділу ІІ Договору.

Відповідно до п.4.1 Договору розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюються за цінами та тарифами, що встановлюються Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно п.п. 4.5, 4.6. Договору розрахунковий період за Договором становить один місяць з 9.00 години першого дня місяця до 9.00 години першого дня наступного місяця включно; оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем на умовах щомісячної/щодекадної 100% попередньої оплати договірного обсягу постачання газу, виходячи з додатку 3 до Договору, не пізніше ніж за три робочих дні до початку розрахункового періоду.

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у передньому місяці.

У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач провадить остаточний розрахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Пунктом 6.2.2 Договору сторони погодили, що у разі порушення споживачем строків оплати за газ, передбачених розділом IV Договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми прострочення платежу за кожен день прострочення платежу.

Договір набуває чинності з дати його підписання та поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 01.07.2015 року та укладається на строк до 31.12.2015 року (п. 10.1 Договору).

31.12.2015 року між сторонами було укладено Додатковий договір, яким строк дії Договору № 04/18236/БО-15 від 23.09.2015 року продовжено на 2016 рік. Цією ж угодою сторони виклали в новій редакції додаток № 3 до Договору.

На виконання умов Договору згідно підписаного сторонами Акту приймання-передачі природного газу від 31.01.2016 року позивач передав, а відповідач прийняв природний газ протягом січня місяця 2016 року в обсязі - 8522 тис. м. куб. газу на суму 69907,67 грн. (тариф за 1000 м. куб. 8302,20 грн.).

Відповідач, в порушення умов Договору, свої зобов'язання за Договором своєчасно та в повному обсязі не виконав, за поставлений природній газ повністю та вчасно не розраховувався, у звязку з чим, згідно розрахунку позивача, за ним утворилася заборгованість розмірі 33 624 грн. 93 коп. основного боргу.

Отже, спірними правовідносинами є вимоги сторін Типового договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 04/18236/БО-15 від 23.09.2015 року, які витікають із їх прав і обов'язків за цим Договором.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобовязань постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу - параграфом 5 глави 54 ЦК України, загальні положення правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобовязання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України. Параграфом 3 глави 30 ГК України визначені особливості правового регулювання договору енергопостачання, як окремого виду господарсько-торговельної діяльності.

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За змістом ст.ст. 173, 174, 193, 202 ГК, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599 ЦК України, угода (договір) є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, припиняється на підставах, встановлених договором або законом, зокрема належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наявність і розмір основного боргу в розмірі 33 624 грн. 93 коп. позивачем підтверджено поданими доказами, поясненнями представника в засіданні суду, відповідачем визнано, тому ця заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідно до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України: порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У зв'язку з простроченням відповідачем строків оплати природного газу, позивач також заявив у позові вимогу про стягнення з відповідача 9 475 грн. 15 коп. пені за період прострочення з 06.02.2016 року по 05.08.2016 року, 1 529 грн. 07 коп. інфляційних втрат за січень 2016 року, 753 грн. 43 коп. 3% річних нарахованих за період з 06.02.2016 року по 23.08.2016 року.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимога позивача про стягнення 9 475 грн. 15 коп. пені, 1 529 грн. 07 коп. інфляційних втрат, 753 грн. 43 коп. 3% річних нарахованих по кожному періоду на фактичні суми заборгованості, відповідає умовам п.6.2.2 Договору, нормам ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», ст.ст. 230 ч. 1, 231 ч. 6 ГК України, ч. 2 ст. 625 ЦК України, їх розрахунок судом перевірений і визнаний вірним, відповідачем не спростовано, тому суд визнає її такою, що також підлягає задоволенню в повному розмірі.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно до умов Договору, обставин справи та вимог законодавства, суд вважає, що відповідач не виконав договірні зобовязання щодо порядку розрахунків за поставлений природний газ, прострочив його оплату, заперечення відповідача щодо стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних суперечать фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на Законі, тому позовні вимоги судом визнаються обґрунтованими, доведеними і задовольняються повністю.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального закладу Драбівської районної ради «Драбівський центр первинної медико-санітарної допомоги», місцезнаходження: 19800, Черкаська область, смт. Драбів, вул. Садова, 1, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут», місцезнаходження: 18000, м. Черкаси, вул. Громова, 142, - 33 624 грн. 93 коп. основного боргу, 9 475 грн. 15 коп. пені, 1 529 грн. 07 коп. інфляційних втрат, 753 грн. 43 коп. 3% річних та 1378 грн. судового збору .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Суддя В.М. Грачов