ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2016 р. Справа № 922/1490/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Ільїн О.В., суддя Шепітько І.І.

при секретарі Євтушенко Є.В.

за участю представників сторін:

позивача - Костоянц Д.В. (довіреність №367 від 23.05.2016 року),

відповідача - Пашута Т.М. (довіреність від 10.05.2016 року),

розглянувши апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом (вх.№2192Х/1-38) на рішення господарського суду Харківської області від "06" липня 2016 р.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Метрополія", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "Сокол", м. Харків

про стягнення 149139,40 грн.,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "Сокол", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Метрополія", м.Київ

про спонукання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ "Управляюча компанія "Метрополія" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "Сокол" 125000 грн. суми попередньої оплати за договором на виконання проектних робіт №64/15 від 16.07.2015, пені в сумі 19869,93 грн., 1373,51 грн. - 3% річних та 2895,96 грн. - інфляційних втрат.

ТОВ "Завод елеваторного обладнання "Сокол" подав до господарського суду зустрічну позовну заяву, в якій просить суд спонукати Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Метрополія" прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "Сокол" виконання за договором, а саме зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Метрополія" прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "Сокол" документацію робочого проекту та підписати акт здачі - приймання виконаних робіт.

Рішенням господарського суду Харківської області від 06.07.2016р. (суддя Чистякова І.О.) первісний позов задоволено частково в сумі 125000,00 грн., стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "СОКОЛ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Метрополія" 125000,00 грн. суми попередньої оплати за договором на виконання проектних робіт №64/15 від 16.07.2015. В решті частині первісного позову в сумі 24139,40 грн. - відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Відповідач за первісним позовом, ТОВ "Завод елеваторного обладнання "Сокол", з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ "Управляюча компанія "Метрополія" до ТОВ "Завод елеваторного обладнання "Сокол" про стягнення основного боргу у розмірі 125000 грн. відмовити повністю.

В судовому засіданні 20.09.2016 року оголошено перерву в розгляді справи до 11.10.2016 року об 12:00 год.

Позивач за первісним позовом відзив на апеляційну скаргу не надав.

В судовому засіданні 11.10.2016 року представник позивача за первісним позовом проти доводів апеляційної скарги заперечував, пояснив суду, що з рішення суду першої інстанції згоден повністю, просив залишити його без змін,а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

16.07.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Метрополія" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "Сокол" (виконавець) укладено договір на виконання проектних робіт № 64/15 (далі - договір) (а.с.10 т.1)..

Відповідно до п.1.1. договору, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання виконати роботи з розробки робочого проекту - будівництво системи транспортів для організації паливоподачі котлів № 2 та №3, продуктивністю 45 т.п.г. на тепловій електростанції в смт. Іванків, в дальшому "Роботи", згідно з технічним завданням на проектування (Додаток №1) і вимогами ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво".

Згідно з п.2.1. договору вартість робіт за договором складає 125000 грн., в т.ч. ПДВ (20%) - 20833,33 грн.

В п.2.2. договору визначено термін виконання робіт - 50 днів з моменту виконання п.2.3.1. договору. Термін виконання Робіт може бути подовжений при додатковому об'ємі робіт, чи порушенні термінів оплати за договором.

Пунктом 2.3. договору узгоджено порядок розрахунків за даним договором:

передоплата у розмірі 30% від вартості договору, що становить 37500 грн. сплачується за 3 дні після підписання даного договору (п.2.3.1 договору);

наступний платіж 30% від суми Договору сплачується на протязі 3-х днів після підписання акту готовності розділу проекту "Технологія виробництва" (п.2.3.2 договору);

остаточний розрахунок проводиться на протязі 3-х днів після затвердження замовником проекту та підписання акту здачі - приймання виконаних робіт (а.с.2.3.3 договору).

Відповідно до п. 3.1. договору, по завершенню робіт по договору виконавець передає замовнику документацію робочого проекту для проведення експертизи та акт здачі - приймання виконаних робіт. Експертиза проекту виконується замовником самостійно власними силами та за власний рахунок. За результатами експертизи виконавець доробляє робочий проект. При отриманні експертного висновку замовник затверджує проект та підписує акт здачі - приймання виконаних робіт.

В п. 3.2. договору зазначено, що замовник протягом 10 календарних днів з моменту підписання акту здачі - приймання виконаних робіт та одержання проектної документації зобов'язаний направити виконавцю підписаний акт здачі-приймання виконаних робіт, або направити мотивовану відмову від приймання цих робіт. В разі, коли акт здачі-приймання робіт замовником в зазначений термін не підписаний і відсутня мотивована відмова від приймання виконаних робіт, робота вважається замовником прийнятою в повному обсязі без зауважень та підлягає повній оплаті.

У відповідності до п.4.3 договору, виконавець несе відповідальність за терміни виконання і якість розробки проектної документації, відповідно до умов договору.

Згідно п.4.7. договору, за необґрунтоване порушення строків виконання зобов'язання, визначених в п. 2.2. цього договору, виконавець сплачує замовнику за кожний день прострочення пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Договір вступає в дію з дати його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2015 року (п.7.1. договору).

В пункті 7.2. договору сторони передбачили, що у випадку відсутності заяви сторін( сторони) про припинення дії договору за тридцять днів до закінчення стороку його дії, він вважається продовженим на таких же умовах відповідно один раз на один календарний рік. Дострокове розірвання договору можливе лише у випадках, передбачених чинним законодавством України, або за взаємною згодою сторін.

На виконання умов договору позивач за первісним позовом перерахував відповідачу повну вартість робіт за договором на загальну суму 125000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №99 від 20.08.2015 на суму 17000 грн., платіжним дорученням №169 від 01.09.2015 на суму 10000 грн., платіжним дорученням №210 від 17.09.2015 на суму 10000 грн. та платіжним дорученням №3 від 12.01.2016 на суму 88000 грн. (а.с.35-38 т.1).

Позивач за первісним позовом зазначає, що в порушення п.3.1 договору, відповідач не передав позивачу документацію робочого проекту в передбачені договором строки.

16.02.2016 позивач за первісним позовом направив відповідачу лист за №01/03-01/42, в якому зазначив про відсутність необхідності в подальшому продовженні виконання робіт та просив повернути суму попередньої оплати в розмірі 125000 грн. (а.с.17 т.1).

В листі позивачу за первісним позовом №152 від 11.03.2016 року відповідач зазначив, що ним повністю виконані роботи за договором, проектна документація разом із актами виконаних робіт направлялася ТОВ "Управляюча компанія "Метрополія" та генпроектувальнику ТОВ «Укренергопром-3», у зв'язку з чим просив підписати акти виконаних робіт (а.с.20 т.1).

У відповідь на вказаний лист, позивач за первісним позовом надіслав відповідачу лист №01/03-01/80 від 25.03.2016 року, в якому повідомив про те, що ТОВ "Управляюча компанія "Метрополія" жодного разу не отримувала проектної документації, акти виконаних робіт не були підписані, оскільки роботи не виконані, а тому замовник немає можливості підписати акти виконаних робіт та наполягає на поверненні попередньої оплати в сумі 125000 грн. (а.с.21 т.1).

Позивач за первісним позовом зазначає, що сума попередньої оплати в розмірі 125000 грн. відповідачем в добровільному порядку повернута не була, що стало підставою для звернення до суду із позовом про стягнення з відповідача за первісним позовом 125000 грн. суми попередньої оплати, а також 19869,93 грн. пені, 1373,51 грн. 3% річних, 2895,96 грн. інфляційних втрат.

Відповідач за первісним позовом під час розгляду справи в суді першої інстанції проти позову заперечував та у відзиві на позовну заяву зазначив, зокрема, що виконавцем за договором повністю виконані роботи з розробки робочого проекту та ТОВ "Завод елеваторного обладнання "Сокол" готове у будь-який момент передати позивачу всю документацію, у зв'язку з чим вважає вимогу про повернення сплачених грошових коштів неправомірною. Також відповідач за первісним позовом зазначає про неправомірність нарахування 3 % річних з 07.11.2015 року та інфляційних втрат з листопада 2015 року, оскільки сума попередньої оплати перерахована замовником несвоєчасно.

ТОВ "Завод елеваторного обладнання "Сокол" звернувся до господарського суду із зустрічною позовною заявою, в якій просить суд спонукати ТОВ "Управляюча компанія "Метрополія" прийняти від ТОВ "Завод елеваторного обладнання "Сокол" виконання за договором, а саме зобов'язати ТОВ "Управляюча компанія "Метрополія" прийняти від ТОВ "Завод елеваторного обладнання "Сокол" документацію робочого проекту та підписати акт здачі - приймання виконаних робіт.

Відповідач за зустрічним позовом проти позову заперечував та у відзиві зазначив, що в порушення умов договору, виконавець замовнику робочий проект не передавав, проектні роботи виконавцем не виконані , у зв'язку з чим зустрічний позов не підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі ТОВ "Завод елеваторного обладнання "Сокол" зазначає про те, що суд першої інстанції не дослідив ступінь виконання ним робіт за договором, не прийняв до уваги докази виконання робіт, у зв'язку з чим неправомірно застосував до спірних правовідносин ч.2 ст.849 ЦК України.

Колегія суддів враховує наступне.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено те, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1., ч.4 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Згідно з ч.1 ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч.1 ст. 846 ЦК України)

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Згідно до п.3, ч.1 ст. 890 Цивільного кодексу України підрядник зобов'язаний передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.

Частиною 2 ст. 849 Цивільного кодексу України встановлено: якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору позивач за первісним позовом виконав свої зобов'язання з попередньої оплати товару та перерахував відповідачу повну вартість робіт на суму 125000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №99 від 20.08.2015 на суму 17000,00 грн., платіжним дорученням №169 від 01.09.2015 на суму 10000,00 грн., платіжним дорученням №210 від 17.09.2015 на суму 10000,00 грн. та платіжним дорученням №3 від 12.01.2016 на суму 88000,00 грн. (а.с.35-38).

Таким чином, 12.01.20.2016 року позивачем за первісним позовом виконано п.2.3.1 договору та сплачено виконавцю передоплату в розмірі 30% від вартості договору, що становить 37500 грн.

Судова колегія враховує доводи відповідача за первісним позовом про те, що позивач за первісним позовом порушив строк первинного платежу в розмірі 30% від суми вартості робіт. Також приймаються до уваги пояснення представника позивача за первісним позовом в судовому засіданні 11.10.2016 про те, що внаслідок помилки перераховано у 2015 році суму передоплати в розмірі 37000грн замість 37500грн., що складає 98,7 % від повної суми передоплати. Решта суми передоплати( 500грн) було сплачено замовником 12 січня 2016року.

Відповідно до п.2.2. договору, термін виконання робіт - 50 днів з моменту виконання п.2.3.1. договору.

Отже, строк виконання робіт відповідачем за первісним позовом спливає 02.03.2016 року.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що по завершенню робіт по договору виконавець передає замовнику документацію робочого проекту для проведення експертизи та акт здачі - приймання виконаних робіт.

Станом на час розгляду справи, відповідач за первісним позовом жодного належного доказу на підтвердження виконання ним зобов'язання з передачі замовнику документації робочого проекту (будівництво системи транспортів для організації паливоподачі котлів № 2 та №3, продуктивністю 45 т.п.г. на тепловій електростанції в смт. Іванків) до матеріалів справи не надав.

Таким чином, відповідач за первісним позовом суму попередньої оплати отримав, але передбачені договором роботи не виконав, робочий проект замовнику не надав.

Колегія суддів приймає до уваги, що факт оплати позивачем за первісним позовом повної вартості робіт за договором в сумі 125000 грн. підтверджено матеріалами справи, відповідачем за первісним позовом належними доказами не спростовується, доказів передачі відповідачем за первісним позовом документації робочого проекту не надано, аргументованих заперечень не представлено.

В судовому засіданні 11.10.2016 року представник відповідача за первісним позовом підтвердив, що документація робочого проекту не передавалась ним безпосередньо ТОВ "Управляюча компанія "Метрополія", а була направлена інвестору проекту - ТОВ «Біогазенерго».

Однак, ТОВ «Біогазенерго» не є стороною договору №64/15 від 16.07.2015 року.

За умовами укладеного договору, документація робочого проекту повинна бути передана замовнику - ТОВ "Управляюча компанія "Метрополія".

16.02.2016 позивач направив відповідачу лист №01/03-01/42 про відмову від договору, в якому вимагав повернути суму попередньої оплати в розмірі 125000 грн. (а.с.17 т.1).

Отже, враховуючи, що в порушення взятих на себе зобов'язань відповідач за первісним позовом документацію робочого проекту позивачу не передав, позивач за первісним позовом від подальшого виконання робіт відмовився, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у відповідності з приписами ч. 2 ст. 849 ЦК України позивач за первісним позовом набув право вимоги повернення суми попередньої оплати, а у відповідача за первісним позовом виникло зобов'язання щодо повернення грошових коштів в розмірі 125000 грн.

З огляду на вищевикладені обставини та норми закону, позовні вимоги про стягнення з відповідача за первісним позовом суми попередньої оплати в розмірі 125000 грн. правомірно визнані господарським судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а підстави для задоволення зустрічних позовних вимог - відсутні.

Крім того, позивач за первісним позовом просив суд стягнути з відповідача за первісним позовом пеню в сумі 19869,93 грн., 1373,51 грн. - 3% річних та 2895,96 грн. інфляційних втрат.

Колегія суддів зазначає, що пеня, за визначенням частини 3 статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Так, грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Облікова ставка Національного банку України встановлюється лише до грошової одиниці - гривні.

Таким чином, чинним законодавством не передбачено можливість визначення розміру пені обліковою ставкою Національного банку України стосовно не грошових зобов'язань.

Враховуючи, що зобов'язання відповідача за первісним позовом не є грошовими, розмір пені, визначений у п.4.7. договору виходячи з облікової ставки НБУ, не може бути застосований за порушення останнім своїх зобов'язань щодо своєчасного виконання робіт.

Крім того , як встановлено вище, позивач за первісним позовом відмовився від договору підряду ,тому позовні вимоги про стягнення пені, передбаченої вказаним договором є безпідставними.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як роз'яснено в п. 5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Враховуючи наведене, первісні позовні вимоги в частині стягнення з відповідача за первісним позовом інфляційних втрат та 3% річних необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає про наявність в матеріалах справи доказів виконання робіт за договором №64/15 від 16.07.2015 року, у зв'язку з чим підстави для застосування до правовідносин сторін ч.2 ст.849 ЦК України відсутні.

Колегія суддів враховує, що відповідач за первісним позовом під час розгляду справи не надав суду доказів своєчасного виконання своїх зобов'язань за договором, а саме передачі замовнику, в порядку, передбаченому п.3.1. договору, документації робочого проекту.

Вказану обставину підтвердив також представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні 11.10.2016 року та зазначив, що робочий проект був направлений електронною поштою іншому підприємству ( інвестору - ТОВ «Біогазенерго»), а не замовнику за договором.

Аналогічні пояснення містяться в тексті зустрічної позовної заяви ТОВ «Завод елеваторного обладнання « Сокол» ( а.с.64,т.1).

Такі дії «виконавця» є безпідставними і не можуть вважатися належним виконанням його зобов'язань за договором підряду та порушенням вимог ч. 4 ст.882 ЦК України.

Як встановлено судовою колегією вище в постанові, позивач за первісним позовом від подальшого виконання договору відмовився та на момент подання позову до суду договір на виконання проектних робіт № 64/15 від 16.07.2015 року є розірваним.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції правомірно застосовано до спірних правовідносин ч.2 ст.849 ЦК України та стягнуто з відповідача за первісним позовом сплачену суму попередньої оплати, а доводи апелянта є безпідставними.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків господарського суду Харківської області.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції фактичні обставини справи встановлені на основі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають обставинам справи та їм надана правильна юридична оцінка, прийняте рішення відповідає нормам чинного законодавства та підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 99, 101, п. 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 06.07.2016 року у справі № 922/1490/16 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 12.10.2016 року

Головуючий суддя Медуниця О.Є.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Шепітько І.І.