КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2016 р. Справа№ 925/278/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представників:

від прокуратури: Скляр Д.Ю. посвідчення № 041074

від позивача: не з'явився.

від відповідача 1: не з'явився.

від відповідача 2: не з'явився.

від відповідача 3: Татаринов О.С. за дов. № б/н від 05.08.2015.

від третьої особи: не з'явився.

розглянувши апеляційну скаргу Заступника прокурора Черкаської області

на рішення Господарського суду Черкаської області від 13.05.2016 року по справі №925/278/16 (суддя: Довгань К.І. )

за позовом Заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури Чорнобаївського відділу в інтересах держави в особі позивача Державного агенства водних ресурсів України Дніпровського басейнового управління водних ресурсів в інтересах якого діє Черкаське регіональне управління водних ресурсів

до 1. Чорнобаївської районної державної адміністрації

2. Черкаської обласної державної адміністрації

3. Приватного акціонерного товариства "Чорнобай-птиця"

третя особа, яка не заявляє самостійних виомг на предмет спору на стороні відповідачів - відділ Держгеокадастру у Чорнобаївському районі Черкаської області

про визнання розпорядження та договору оренди землі недійсним, повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 13.05.2016 повністю відмовлено в задоволені позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Заступник прокурора Черкаської області звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 13.05.2016 року у справі № 925/278/16 та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом неповно з'ясуванно обставини, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушено або неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду 07.06.2016 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Станік С.Р., судді: Корсакова Г.В., Власов Ю.Л. апеляційну скаргу Заступника прокурора Черкаської області прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 29.06.2016.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09-52/2861/16 від 05.07.2016, у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Станіка С.Р. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 925/278/16.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2016 для розгляду справи № 925/278/16 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Гончарова С.А. судді: Скрипка І.М., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2016 апеляційну скаргу Заступника прокурора Черкаської області було прийнято до провадження у визначеному складі суду розгляд справи призначено на 31.08.2016.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 31.08.2016 у зв'язку з перебування суддів Тарасенко К.В. у відпустці, сформовано для розгляду зазначеної апеляційної скарги колегію суддів у складі: головуючий суддя: Гончаров С.А., судді Скрипка І.М., Федорчук Р.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2016 було прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд справи було відкладено до 05.10.2016.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.10.2016 у зв'язку з закінченням повноважень судді Федорчука Р.В., сформовано для розгляду зазначеної апеляційної скарги колегію суддів у складі: головуючий суддя: Гончаров С.А., судді Скрипка І.М., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2016 було прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд справи було призначено на 05.10.2016.

В судовому засіданні 05.10.2016 представник апелянта підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив задовольнити її, а рішення Господарського суду черкаської області № 925/278/16 від 13.05.2016 скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні 05.10.2016 представник відповідача 3 заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі, просив рішення Господарського суду черкаської області № 925/278/16 від 13.05.2016 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач, відповідачі 1 та 2 та третя особа в судове засідання 05.10.2016 своїх представників не направили, про день, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомлені.

Згідно із п.3.9.2 Постанови № 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи, які містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності представників позивача, відповідачі 1 та 2 та третя особа за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишене без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 23.03.2006 Головою Черкаської обласної державної адміністрації видано розпорядження №106 "Про передачу в оренду земельних ділянок із земель державної власності", відповідно до п. 4 додатку до розпорядження ВАТ "Чорнобай Птиця" під розміщення культурно - оздоровчого центру передано землі державної власності (водного фонду) площею 0,1966 га (забудовані землі під гідроспорудами), що перебували у користуванні Черкаського регіонального управління водних ресурсів та знаходяться в адміністративних межах Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району за межами населених пунктів, у довгострокову оренду на 20 років.

На підставі розпорядження від 28.07.2006 між ВАТ "Чорнобай Птиця" та Чорнобаївською районною державною адміністрацією укладено договір оренди землі для розміщення культурно - оздоровчого центру за рахунок земель державної власності, що перебувають у постійному користуванні Черкаського регіонального управління водних ресурсів, в адміністративних межах Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району (за межами населених пунктів погоджено проект відведення земельної ділянки площею 0,1966 га (забудовані землі під гідроспорудами) у довгострокову оренду на 20 років, який 28.07.2006 зареєстрований у Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП Центр ДЗК за № 70.

У відповідності до умов Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення культурно-оздоровчого центру, яка знаходиться в адмінмежах Мельниківської сільської ради, загальною площею 0,1966 га, в тому числі забудовані землі під гідротехнічними спорудами.

Пунктами 15, 16, 17 Договору встановлено, що земельна ділянка передається в оренду під розміщення культурно-оздоровчого з цільовим призначення земельної ділянки - землі рекреаційного призначення.

Проект відведення земельної ділянки під розміщення культурно-оздоровчого центру ВАТ „Чорнобай-птиця", яка розміщена в адміністративних межах Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району, Черкаської області, погоджений: Чорнобаївським районним відділом земельних ресурсів, державним інспектором по екологічній і ядерній безпеці району, Чорнобаївською районною санепідемслужбою, археологічною інспекцією, Мельниківською сільською радою, Чорнобаївською районною державною адміністрацією, Черкаським регіональним управлінням водних ресурсів (2001 та 2004), відділом в справах містобудування та архітектури, державним інспектором по екологічній безпеці району, 18.11.2005 проект землеустрою отримав позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації № 1839-05.Проект відведення земельної ділянки погоджений при умовах:

1) територію ділянки підтримувати в належному стані, зберігати зелені насадження, використання відповідно до ст. 61 Земельного кодексу України;

2) заборона капітального будівництва;

3) приступити до використання земельної ділянки після державної реєстрації договору оренди землі.

В позовній заяві та апеляційній скарзі позивач посилається на те, що спірними розпорядженням та договором оренди землі фактично вилучено земельну ділянку із земель державної власності та змінено цільове призначення землі із земель водного фонду на землі рекреаційного призначення, що в свою чергу порушує інтереси держави, так як на землях водного фонду будь - яке будівництво крім будівництва гідротехнічних та захисних споруд заборонено, п. 30 оспорюваного договору оренди землі надає можливість за погодженням з орендодавцем здійснювати будівництво.

У відповідності до ст.13 Конституції України земля є об"єктом власності Українського народу, від імені якого права власності здійснюють органи державної влади та органи державної влади і місцевого самоврядування.

Згідно з ст. 84 Земельного кодексу України в державній власності перебувають усі землі України, за винятком комунальної та приватної власності.

Право державної власності на землю набувається та реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів АРК, Київської та Севастопольської міської Ради, районних державних адміністрацій у відповідності до закону.

Статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що юридичні громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Як передбачено п. 12 розділу Х "Перехідних положень" Земельного кодексу України (у відповідній редакції), до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою. До повноважень місцевих державних адміністрацій в галузі використання та охорони земель, природних ресурсів і охорони довкілля відносяться, зокрема, розпорядження землями державної власності відповідно до закону.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбаченому Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" та договором оренди.

У відповідності до ст. 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Як встановлено ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, у разі якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його недійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Договір, який прокурор просить визнати недійсним, за правовою природою є договором оренди землі, положення стосовно якого врегульовані спеціальним Законом України "Про оренду землі" від 06.10.1998 №161-ХІУ, із змінами і доповненнями.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про оренду землі" - оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст.2 Закону України "Про оренду землі").

У відповідності до ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, у тому числі, визнання угоди недійсною.

З тексу спірного розпорядження вбачається, що ним було затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок юридичним особам, вилучено та передано в користування ці земельні ділянки, зокрема ( п. 4 додатку) третьому відповідачу під розміщення культурно-оздоровчого центру землі державної власності (водного фонду) 0,1966 га (забудовані землі під гідроспорудами).

Спірний договір оренди землі, укладений сторонами у письмовій формі, на підставі рішення орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, пройшов державну реєстрацію у встановленому законом порядку, а тому за змістом ст.ст.210, 640 Цивільного кодексу України, ст.ст.18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції на дату укладення спірного договору оренди землі), є укладеним і набрав чинності.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що спірний договір виконується належним чином, сплачується орендна плата, заборгованість з орендної плати за землю відсутня, орендарем не порушуються умови, викладені у висновках контролюючих органів до проекту землеустрою. Ефективність використання землі не перевірялась ні прокурором, ні іншими контролюючими органами, доказів будівництва споруд або інших капітальних об'єктів, які порушують режим встановлений договором оренди землі не виявлено.

Як встановлено п. 19 договору оренди землі, земельна ділянка передається без права капітальної забудови зі збереження режиму використання землі, а тому посилання прокурора на порушення інтересів держави в частині можливості будівництва виключає захист порушеного права на майбутнє, так як будь - яке порушення умов договору в частині будівництва не виявлено, а захист права на майбутнє суперечить принципу судочинства щодо диспозитивності сторін у спорі.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими що задоволенню не підлягають.

Як визначено ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (пункт 3), сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (пункт 4).

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку з яким погоджується суд апеляційної інстанції про те, що позивачем не доведено порушення інтересів держави на захист якого поданий даний позов, у зв'язку з чим вірно відмовлено в задоволенні заяв відповідачів про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно частини 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що доводи Заступника прокурора Черкаської області, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим рішення Господарського суду Черкаської області від 13.05.2016 по справі №925/278/16 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника прокурора Черкаської області на рішення Господарського суду Черкаської області від 13.05.2016 року по справі №925/278/16 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 13.05.2016 по справі №925/278/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 925/278/16 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка