ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 жовтня 2016 року Справа № 918/1564/14

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В.- головуючий (доповідач), судді Львов Б.Ю. і Селіваненко В.П.

розглянув касаційну скаргу фізичної особи ОСОБА_2, с. Привільне Рівненської області,

на рішення господарського суду Рівненської області від 19.01.2016

та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 08.04.2016

зі справи № 918/1564/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Маша і Мєдвєдь" (далі - ТОВ "Маша і Мєдвєдь"), Російська Федерація,

до приватного підприємства "Фабрика кондитерських прикрас" (далі - Підприємство), м. Рівне,

про стягнення 175 006,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав.

Судове засідання проведено за участю представників:

скаржника - ОСОБА_3 предст. (договір про надання правової допомоги від 10.10.2016 № 126)

позивача - не з'явився

відповідача - Волошин Л.С. предст. (договір про надання правової допомоги від 22.12.2015 № 37)

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Маша і Мєдвєдь" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення з Підприємства (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) 175 006,00 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав на аудіовізуальний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Позовні вимоги з посиланням на приписи статей 16, 418, 426, 440, 441, 443 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 11, 15, 50, 52 Закону України від 23.12.1993 № 3792-XII "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон № 3792) мотивовано порушенням майнових авторських прав позивача на персонаж "ІНФОРМАЦІЯ_2" із аудіовізуального твору "ІНФОРМАЦІЯ_1", шляхом продажу товару - кондитерських прикрас серії "ІНФОРМАЦІЯ_3" з колекції "ІНФОРМАЦІЯ_4" виробництва приватного підприємства "Фабрика кондитерських прикрас", у зображенні ведмедя з яких (кондитерських прикрас) використано зображення названого об'єкта авторського права.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 19.01.2016 у справі № 918/1564/14 (суддя Торчинюк В.Г.), яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.04.2016 (судді Мельник О.В.- головуючий, Гудак А.В., Грязнов В.В.) позов задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача 73 080,00 грн. компенсації за порушення авторських прав та 1096,20 грн. витрат зі сплати судового збору. В решті позову - відмовлено. Стягнуто з позивача на користь відповідача 6057,05 грн. витрат на проведення судової експертизи.

Прийняті зі справи судові рішення з посиланням на приписи статей 418, 435, 440, 443 ЦК України, статті 15, 31, 32, 50,52 Закону № 3792 мотивовано порушенням Підприємством майнових авторських прав позивача та наявністю підстав для стягнення компенсації.

Фізична особа ОСОБА_2, яка не брала участі у справі, звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить судові акти попередніх інстанцій зі справи скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Скаргу мотивовано прийняттям оскаржуваних судових рішень з порушенням норм процесуального права, оскільки судові акти у справі стосуються прав і обов'язків скаржника.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 30.09.2016 касаційну скаргу фізичної особи ОСОБА_2 прийнято до провадження.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду скарги.

Вищий господарський суд України, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги та заслухавши у судовому засіданні пояснення представників скаржника та відповідача, дійшов висновку про необхідність припинення касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи ОСОБА_2, з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем і в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадку і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

За приписами статті 107 ГПК України правом касаційного оскарження рішення та ухвали місцевого господарського суду, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду наділені сторони у справі, прокурор, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Правовий аналіз наведеної норми процесуального закону свідчить про те, що судовим актом, оскаржуваним такою особою, повинно безпосередньо вирішуватися питання про її права та обов'язки. Суд має вирішити спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття судового акта є скаржник, або міститься судження про нього у відповідних правовідносинах. При цьому в мотивувальній частині судового акту повинні міститися висновки суду про права та обов'язки такої особи, або у резолютивній частині судового акта судом прямо має бути вказано про права та обов'язки цієї особи. Тільки в такому випадку судовий акт порушує не лише матеріальні права особи, а й її процесуальні права. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

За результатами розгляду у судовому засіданні матеріалів касаційної скарги фізичної особи ОСОБА_2 Вищим господарським судом України з'ясовано, що:

- скаржник мотивує касаційну скаргу тим, що оскаржувані судові акти у справі № 918/1564/14 стосуються її немайнових авторських прав на створений нею службовий твір - кондитерські прикраси "ІНФОРМАЦІЯ_3" (майнові авторські права на який (твір) належать відповідачу як роботодавцю);

- предметом спору у даній справі є вимога про стягнення з Підприємства компенсації за порушення виключних майнових авторських прав на аудіовізуальний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1";

- в оскаржуваних судових актах зазначено, що відповідачем на вимогу суду не було надано оригіналу договору художнього замовлення від 15.01.2008, укладеного Підприємством з фізичною особою ОСОБА_2 (незасвідчена копія якого міститься в матеріалах справи [арк. справи 140 том І]), а також не було надано доказів виконання такого договору;

- скаржник помилково ототожнює майнові та немайнові права інтелектуальної власності, залишаючи поза увагою, що даний спір стосується виключно майнових авторських прав на аудіовізуальний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1";

- як у мотивувальній, так і у резолютивній частині оскаржуваних судових актів відсутні будь-які висновки щодо прав або обов'язків скаржника стосовно сторін у справі та не вирішувалося безпосередньо питання щодо прав та обов'язків фізичної особи ОСОБА_2.

Підпунктом 6.3 пункту 6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 р. № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами і доповненнями) роз'яснено, що у розгляді касаційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи господарським судом нижчої інстанції і яка вважала, що таким господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, касаційна інстанція, прийнявши касаційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягає поверненню з передбачених ГПК підстав), повинна з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі. Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи судовими рішення місцевого та апеляційного господарських судів не порушено та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі попередніми судовими інстанціями не вирішувалися, то суд касаційної інстанції своєю ухвалою припиняє касаційне провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт касаційного оскарження.

За таких обставин, враховуючи, що оскаржуваними судовими актами права фізичної особи ОСОБА_2 не порушено, питання про її права і обов'язки судами попередніх інстанцій не вирішувалося, касаційне провадження у справі підлягає припиненню відповідно до пункту першого частини першої статті 80 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись пунктом першим частини першої статті 80, статтями 86, 1115, 1117 ГПК України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Касаційне провадження за касаційною скаргою фізичної особи ОСОБА_2 на рішення господарського суду Рівненської області від 19.01.2016 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 08.04.2016 зі справи № 918/1564/14 - припинити.

Суддя В. Палій

Суддя Б. Львов

Суддя В. Селіваненко