ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"11" жовтня 2016 р. Справа № Б24/118-12

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», м. Львів

до відповідача 1 Української універсальної біржі «Капітал», м. Київ

та відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Флеш», Київська обл., м. Буча

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_1, м. Київ

про визнання аукціону недійсним

в межах справи № Б24/118-12

за заявою Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», м. Київ ()

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Флеш», Київська обл., м. Буча (), далі - Боржник/Банкрут

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

учасники провадження у справі згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

у провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа № Б24/118-12 за заявою ПАТ «Банк «Київська Русь» до боржника ТОВ «Флеш» про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.12.2012 (суддя Лутак Т.В.) порушено провадження у даній справі та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Київської області від 14.10.2013 (суддя Лутак Т.В.) визнано банкрутом ТОВ «Флеш», відкрито його ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором Банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2; визначено, що в подальшому під час провадження у справі № Б24/118-12 підлягають застосуванню положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі також: «Закон про банкрутство») в редакції, яка набрала чинності 19.01.2013; вирішено інші процедурні питання у справі

Ухвалою суду від 24.03.2016 справу № Б24/118-12 прийнято до провадження судді Наріжного С.Ю.

В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався судом.

01.08.2016 через канцелярію суду надійшла позовна заява кредитора ПАТ «ВіЕс Банк» від 27.07.2016 № 10-3/12786 (вх. № 2509/16) до Української універсальної біржі «Капітал» про визнання аукціону недійсним в межах даної справи про банкрутство.

Ухвалою суду від 04.08.2016 подану позовну заяву прийнято до розгляду в межах провадження у даній справі про банкрутство; залучено до участі у справі в якості Відповідача 2 ТОВ «Флеш»; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_1; розгляд позовної заяви призначено на 31.08.2016; зобовязано Відповідачів надати відзиви на позовну заяву; зобовязано Відповідача 1 надати суду низку доказів щодо проведення аукціону.

19.08.2016 через канцелярію суду надійшли письмові пояснення ліквідатора Банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 17.08.2016 № 19 (вх. № 17143/16) по суті позовних вимог Банку.

23.08.2016 через канцелярію суду надійшла заява ПАТ «ВіЕс Банк» від 18.08.2016 № 10-3/13904 (вх. № 102/16) про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 31.08.2016 розгляд даної позовної заяви відкладено на 21.09.2016; повторно зобовязано Відповідача 1 надати відзив на позов і витребувані судом документи.

21.09.2016 через канцелярію суду надійшов супровідний лист Відповідача 1 від 19.09.2016 б/№ (вх. № 19371/16) з наданими поясненнями і документами на виконання вимог суду.

Ухвалою суду від 21.09.2016 за клопотанням кредитора ПАТ «ВіЕс Банк» розгляд позовної заяви в межах справи про банкрутство відкладено на 11.10.2016.

11.10.2016 у судове засідання зявились представник кредитора ПАТ «ВіЕс Банк», а також ліквідатор Банкрута арбітражний керуючий ОСОБА_2 Представник ПАТ «ВіЕс Банк» подану позовну заяву підтримав і просив задовольнити повністю. Ліквідатор Банкрута проти позовної заяви заперечив з підстав, викладених у письмових поясненнях і просив відмовити у задоволенні повністю.

Детально дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників у справі судом встановлено наступне.

У своїй заяві ПАТ «ВіЕс Банк» просить суд визнати недійсним другий повторний аукціон в процедурі банкрутства ТОВ «Флеш» з продажу земельної ділянки площею 19,5573 га з кадастровим номером :05:001:0100, для індивідуального садівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бородянський район, село Нова Гребля, який проводився 26.04.2016 року.

В обґрунтування поданої заяви Банк посилається на порушення ліквідатором Банкрута порядку продажу майна Банкрута, зокрема без погодження Банку на продаж заставного майна Банкрута, а також порушення організатором аукціону Українською універсальною біржею «Капітал» порядку проведення аукціону і порядку опублікування відомостей про результати аукціону.

Щодо тверджень Позивача про порушення ліквідатором вимог ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство суд зазначає таке.

Як вказує Позивач, ліквідатором Банкрута не було погоджено з Позивачем як забезпеченим кредитором продаж заставного майна Банкрута - земельної ділянки площею 19,5573 га з кадастровим номером :05:001:0100, для індивідуального садівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бородянський район, село Нова Гребля, яка знаходиться в іпотеці ПАТ «ВіЕс Банк».

Заперечуючи проти заявленої позиції Банку, ліквідатор в письмових поясненнях зазначає, що ним подавався запит до кредитора № 38/15 від 12.11.2015 щодо надання згоди на продаж заставного майна і хоч ліквідатором не було отримано письмової відповіді на вказаний запит, позиція Банку в судових засіданнях у даній справі щодо підтримання клопотання ліквідатора про продовження строку ліквідаційної процедури була розцінена ліквідатором як згода на продаж заставного майна, оскільки, як вказує ліквідатор, ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство не конкретизує, в якій формі повинна бути виражена згода забезпеченого кредитора.

Вказана позиція ліквідатора Банкрута є необґрунтованою і безпідставною, оскільки належним і допустимим доказом наявності згоди забезпеченого кредитора на продаж заставного майна є відповідним чином оформлений письмовий документ, підписаний уповноваженою особою та скріплений печаткою заставодержателя.

В той же час суд зазначає, що в матеріалах даної справи наявне письмове повідомлення Банку від 13.05.2015 № 10-3/9868 (т. 3, а.с. 140) про надання згоди на реалізацію заставного майна - земельної ділянки площею 19,5573 га з кадастровим номером :05:001:0100.

Зазначене повідомлення підписане уповноваженою особою - представником ОСОБА_3, який згідно довіреності від 15.01.2014 має необхідний обсяг повноважень, у тому числі «…при розгляді справ про банкрутство, здійснювати повноваження у справах про банкрутство з усіма правами і обовязками кредитора…», «…підписувати та подавати заяви на зняття заборон на відчуження майна, яке знаходиться в заставі (іпотеці) у Банку…».

Згідно ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство, майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 Закону про банкрутство, ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону.

Частиною 5 цієї ж статті визначено, що ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Пунктом 33 Інформаційного листа ВГСУ від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)» визначено, що з числа положень Закону, в яких ідеться про продаж майна у провадженні справи про банкрутство, господарським судам слід виходити насамперед з тих приписів, які визначають відповідну судову процедуру і вміщені в розділі III «Ліквідаційна процедура» (оцінка майна банкрута; продаж майна банкрута; передання активів боржника, які залишаються не проданими на час закінчення ліквідаційної процедури тощо) та в статтях, що визначають процедуру санації (продаж майна боржника як цілісного майнового комплексу; відчуження майна боржника шляхом заміщення активів; продаж частини майна боржника тощо). Що ж до норм розділу IV Закону «Продаж майна у провадженні у справі про банкрутство», то вони застосовуються господарськими судами, якщо відповідне питання не врегульовано зазначеними приписами.

Отже порядок продажу майна банкрута визначений саме нормами Закону, жодна із вказаних норм не містить права заставного кредитора погоджувати чи встановлювати умови продажу заставного майна, а навпаки, кожна стаття, що регулює питання продажу майна банкрута зобовязує ліквідатора керуватися саме приписами Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 07.04.2015 у справі № 901/3006/13, де зазначено, що згода забезпеченого кредитора на реалізацію майна, передбачена ст. 42 Закону, не повязана із наданням заставному кредитору права обирати порядок і умови реалізації даного майна.

Суд також відзначає, що положеннями Закону про банкрутство не передбачено обовязку ліквідатора на отримання додаткової згоди на продаж майна Банкрута, що є предметом забезпечення, у разі проведення повторних або других повторних торгів.

Отже враховуючи, що кредитором ПАТ «ВіЕс Банк» в установленому порядку (повідомлення від 13.05.2015 № 10-3/9868) надано ліквідатору Банкрута згоду на продаж заставного майна Банкрута, надання кредитором додаткової згоди у разі проведення повторних або других повторних торгів, не вимагається.

Таким чином позиція Позивача щодо відсутності у ліквідатора Банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2 згоди на продаж заставного майна є необґрунтованою.

Крім цього Позивач зазначає в якості підстави для визнання аукціону недійсним порушення організатором аукціону порядку проведення торгів і порушення порядку опублікування відомостей про результати аукціону.

Зокрема, як вбачається з Протоколу № 1 проведення другого повторного аукціону від 26.04.2016, ліцитатором було оголошено лише 4 кроки на пониження ціни: стартова ціна - 3705172,48 грн., перший крок - 3675172,48 грн., другий крок - 3645172,48 грн., третій крок - 3615172,48 грн., четвертий крок - 3585172,48 грн.

Після цього було отримано пропозицію з голосу учасника № 1 (ОСОБА_4В.) - 15172,48 грн. і потім аукціон продовжився (три кроки: 45172,48 грн., 75172,48 грн., 105172,48 грн.), і лот було продано за ціною 105172,48 грн., переможцем визнано ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Заперечуючи проти позовної заяви Відповідачі 1, 2 зазначили, що не вбачають жодних порушень під час проведення аукціону з продажу майна Банкрута.

Згідно ч. 1-3 ст. 64 Закону про банкрутство, аукціон проводиться безпосередньо ведучим (ліцитатором). Ліцитатором може бути організатор аукціону.

Перед початком аукціону ліцитатор інформує про: умови договору, що укладається на аукціоні; суму, якій повинне бути кратне перевищення наступної пропозиції над попередньою (крок аукціону), що не може перевищувати 10 відсотків початкової вартості; спосіб повідомлення про готовність укласти договір; початкову вартість.

У разі якщо протягом триразового оголошення початкової вартості учасники аукціону не виявляють бажання укласти договір, ліцитатор оголошує про закінчення аукціону без виявлення переможця, якщо в оголошенні про проведення аукціону не передбачено можливості зниження початкової вартості на цьому ж аукціоні.

Статтею 66 Закону про банкрутство визначено, що якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості.

Повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону.

Якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості.

Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір.

Якщо після зниження початкової вартості виявиться бажаючий (бажаючі) укласти договір, аукціон проводиться у загальному порядку.

Наведеними приписами ст. 66 Закону про банкрутство не передбачено під час проведення другого повторного аукціону (з можливістю зниження початкової вартості) прийняття пропозиції учасника «з голосу», і встановлений конкретний порядок проведення аукціону: зниження початкової вартості на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір і після виявлення бажаючого укласти договір проведення аукціону в загальному порядку.

Таким чином організатором аукціону порушено визначений ст. 64-66 Закону про банкрутство порядок проведення аукціону.

Також, як вказано Позивачем та як підтверджується матеріалами справи, організатором аукціону 26.05.2016 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України було оприлюднено повідомлення про результати проведеного аукціону, зокрема вказано, що аукціон від 26.04.2016 з продажу майна Банкрута визнано таким, що відбувся. Тобто організатором аукціону опубліковано оголошення про результати аукціону через місяць після його проведення.

Згідно ч. 7 ст. 69 Закону про банкрутство, організатор аукціону зобов'язаний повідомити про запропоновану переможцем ціну або про закінчення аукціону без визначення переможця для розміщення цих відомостей на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України, на яких було розміщене оголошення про проведення аукціону, не пізніше, ніж через три дні після закінчення аукціону.

Таким чином організатором аукціону було порушено приписи ст. 69 Закону про банкрутство щодо оприлюднення відомостей про результати аукціону не пізніше, ніж через три дні після закінчення аукціону.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону про банкрутство, результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

За таких обставин, враховуючи, що матеріалами справи підтверджені факти порушення вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» під час проведення торгів (ст. 64-66 Закону), а також після проведення аукціону, щодо оприлюднення результатів аукціону (ч. 7 ст. 69 Закону), суд дійшов висновку, що вимога ПАТ «ВіЕс Банк» про визнання аукціону з продажу майна ТОВ «Флеш», проведеного 26.04.2016, недійсним, підлягає задоволенню.

Крім цього, дослідивши заяву Позивача про забезпечення позову судом встановлено, що у заяві Позивач просить суд заборонити будь-яким особам вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення обтяження (заборона на нерухоме майно) нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 19,5573 га з кадастровим номером :05:001:0100, для індивідуального садівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бородянський район, село Нова Гребля, яка належить ТОВ «Флеш», до набрання законної сили рішенням суду по справі за позовом ПАТ «ВіЕс Банк» про визнання недійсним другого повторного аукціону з продажу даної земельної ділянки в процедурі банкрутства ТОВ «Флеш».

Згідно зі ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову.

Статтею 67 ГПК України передбачено, що позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів та є засобом, що гарантує виконання майбутнього рішення господарського суду.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, за наслідками проведення спірного аукціону сторонами не укладався договір купівлі-продажу майна, і враховуючи, що аукціон визнано судом недійсним, відсутня загроза, що невжиття таких заходів може призвести до порушення прав кредитора.

Таким чином заява ПАТ «ВіЕс Банк» про забезпечення позову залишається судом без задоволення.

Крім цього, враховуючи, що судом визнано недійсним аукціон від 26.04.2016 з продажу майна Банкрута, суд зобовязує ліквідатора Банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2 повторно вчинити належні дії, передбачені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», щодо реалізації майна ТОВ «Флеш», в установленому Законом про банкрутство порядку.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати за розгляд даної позовної заяви покладаються на Українську універсальну біржу «Капітал» та ТОВ «Флеш» порівну, по 1378,00 грн.

Керуючись ст. 49, 86 Господарського процесуального кодексу України та Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ПАТ «ВіЕс Банк» № 10-3/12786 від 27.07.2016 (вх. № 2509/16) в межах справи № Б24/118-12 про банкрутство ТОВ «Флеш» про визнання аукціону недійсним задовольнити.

2. Визнати недійсним другий повторний аукціон в процедурі банкрутства ТОВ «Флеш» з продажу земельної ділянки площею 19,5573 га з кадастровим номером :05:001:0100, для індивідуального садівництва, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бородянський район, село Нова Гребля, який проводився 26.04.2016 року.

3. Стягнути з Української універсальної біржі «Капітал» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12; ) на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» (79000, м. Львів, вул. Грабовського, 11; ) 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Флеш» (08292, Київська обл., м. Буча, вул. Жовтнева, 66-А; ) на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» (79000, м. Львів, вул. Грабовського, 11; ) 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

5. Видати накази.

6. Відмовити у задоволенні заяви ПАТ «ВіЕс Банк» від 18.08.2016 № 10-3/13904 (вх. № 102/16) про забезпечення позову.

7. Зобовязати ліквідатора Банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2 повторно вчинити належні дії, передбачені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», щодо реалізації майна ТОВ «Флеш», в установленому Законом про банкрутство порядку.

8. Копію ухвали надіслати учасникам у справі про банкрутство.

Повний текст ухвали підписано 13.10.2016

Суддя С.Ю. Наріжний