РІШЕННЯ

04 жовтня 2016 року Справа № 913/818/16

Провадження № 24/913/818/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства "Теплосервіс Станично-Луганського району", смт. Станиця Луганська Станично-Луганського району Луганської області

про стягнення 82 550 грн. 29 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Рябцева О.В.

Секретар судового засідання-помічник судді Гудей Н.Ф.

у засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1 головний юрисконсульт Відділу претензійно-позовної роботи Управління претензійно-позовної роботи Юридичного департаменту, довіреність від 18.04.2014 № 14-88;

від відповідача ОСОБА_2 представник за довіреністю від 26.07.2016 № 193.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 14.07.2016 (згідно поштового штемпеля) звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Теплосервіс Станично-Луганського району" про стягнення пені в сумі 21 854 грн. 23 коп., 3% річних в сумі 2 314 грн. 22 коп., інфляційних втрат в сумі 58 381 грн. 84 коп., всього 82 550 грн. 29 коп.

На обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що за договором купівлі-продажу природного газу від 28.01.2014 № 2283/14-КП-20 протягом січня-грудня 2014 року передав відповідачу природний газ на загальну суму 760 718 грн. 36 коп., за який відповідач розрахувався в повному обсязі, але з порушенням строку, передбаченого п. 6.1 договору. У звязку з простроченням оплати отриманого природного газу за період з січня по грудень 2014 року позивач відповідно до п. 7.2 договору нарахував пеню в сумі 21 854 грн. 23 коп. за загальний період з 15.02.2014 по 13.05.2015, а відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних в сумі 2 314 грн. 22 коп. за загальний період з 15.02.2014 по 13.05.2015, інфляційні втрати в сумі 58 381 грн. 84 коп. за період з лютого 2014 року по квітень 2015 року включно.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву від 06.09.2016 № 248, яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на форс-мажорні обставини і розділ 8 договору, в якому визначено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обовязків, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили. Строк виконання зобовязань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин. Форс-мажорні обставини підтверджуються сертифікатом Київської торгово-промислової палати № 4471 про форс-мажорні обставини від 16.06.2015. Крім того, відповідач посилається на норми Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси", яким передбачено введення мораторію на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

Представником позивача 19.09.2016 надані пояснення, в яких зазначається, що п. 8.1 договору встановлює, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання обовязків, якщо невиконання є наслідком дії форс-мажору. Договір передбачає звільнення тільки від відповідальності, а не від обовязків за договором. Таким чином, в будь-якому випадку дія форс-мажору не поширюється на основний борг, оскільки він не є відповідальністю відповідача, а є лише обовязком за договором. Також 3% річних та інфляційні втрати не є відповідальністю відповідача, а виступають способом захисту майнового права та інтересу. Крім того, дія форс-мажорних обставин зазначена в сертифікаті з 01.05.2014, при цьому позивачем нараховано штрафні санкції з 15.02.2014, тому форс-мажор не розповсюджує свою дію на нарахування з 15.02.2014 по 01.05.2014.

Оцінивши надані докази і доводи представників сторін, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що 28.01.2014 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Комунальним підприємством "Теплосервіс Станично-Луганського району" укладено договір купівлі-продажу природного газу № 2283/14-КП-20.

Відповідно до п. 1.1 договору Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" позивач у справі, продавець за договором купівлі-продажу, зобовязався передати у власність Комунального підприємства "Теплосервіс Станично-Луганського району" відповідачу у справі, покупцю за договором купівлі-продажу, у 2014 році природний газ, а покупець зобовязався прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору.

Згідно п. 1.2 договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими субєктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ).

За умовами п. 2.1 договору продавець передає покупцеві з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ обсягом до 251,0 тис. куб.м., у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб.м.): січень 60,0; лютий 60,0; березень 30,0; квітень 6,0; травень 0; червень 0, липень 0; серпень 0; вересень 0; жовтень 15,0; листопад 30,0; грудень 50,0. Обсяги газу, що планується передати за цим договором, можуть змінюватись сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку (п.п. 2.1.1 п. 2.1 договору).

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.3 договору).

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п. 3.4 договору).

У відповідності з п. 5.1 договору ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються Національною комісією регулювання електроенергетики (НКРЕ).

Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 3 113 грн. 00 коп. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%; податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільчими трубопроводами 287 грн. 00 коп., крім того, ПДВ 20% 57 грн. 40 коп., всього з ПДВ 344 грн. 40 коп. До сплати за 1000 куб.м. природного газу 3 462 грн. 26 коп., крім того ПДВ 20% 692 грн. 45 коп., всього з ПДВ 4 154 грн. 71 коп. (п. 5.2 договору).

В пункті 5.5 договору сторони домовились, що загальна сума вартості природного газу на цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

Порядок на умови проведення розрахунків врегульовані в розділі 6 договору купівлі-продажу.

Згідно п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

В пункті 7.2 договору сторони домовились, що у разі невиконання покупцем п. 6.1 умов цього договору він зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п. 8.1 договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обовязків по цьому договору, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Під форм-мажорними обставинами розуміють обставини, які виникли внаслідок непередбачених сторонами подій надзвичайного і невідворотного характеру, включаючи вибухи на газопроводі, пожежі, землетруси, повені, оповзні, інші стихійні лиха, війну або військові дії, відсутність ресурсу природного газу. Строк виконання зобовязань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин (п. 8.2 договору).

Настання обставин форм-мажору підтверджується у встановленому законодавством порядку (п. 8.3 договору).

Сторони зобовязані негайно повідомити про обставини форс-мажору та протягом 14-ти днів з моменту їх виникнення надати відповідні підтверджуючі документи (п. 8.4 договору).

Виникнення зазначених обставин не є підставою для відмови покупця від сплати продавцеві за газ, який був поставлений до їх виникнення (п. 8.5 договору).

У пункті 9.3 договору сторони дійшли згоди, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (пять) років.

В межах договору від 28.01.2014 № 2283/14-КП-20 між сторонами укладено пять додаткових угод, якими змінювалась ціна газу:

- від 28.04.2014 № 1 викладено з 01.04.2014 п. 5.2 договору в наступній редакції: "5.2.Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 4 020 грн. 00 коп. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%; податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільчими трубопроводами 287 грн. 00 коп., крім того, ПДВ 20% 57 грн. 40 коп., всього з ПДВ 344 грн. 40 коп. До сплати за 1000 куб.м. природного газу 4 387 грн. 48 коп., крім того ПДВ 20% 877 грн. 48 коп., всього з ПДВ 5 264 грн. 88 коп.";

- від 23.05.2014 № 2 викладено з 01.05.2014 п. 5.2 договору в наступній редакції: "5.2.Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 4 724 грн. 00 коп. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%; податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільчими трубопроводами 355 грн. 00 коп., крім того, ПДВ 20% 71 грн. 00 коп., всього з ПДВ 426 грн. 00 коп. До сплати за 1000 куб.м. природного газу 5 173 грн. 48 коп., крім того ПДВ 20% 1 034 грн. 70 коп., всього з ПДВ 6 208 грн. 18 коп.";

- від 30.09.2014 № 3 викладено з 01.09.2014 п. 5.2 договору в наступній редакції: "5.2.Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 4 874 грн. 00 коп. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%; податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільчими трубопроводами 366 грн. 70 коп., крім того, ПДВ 20% 73 грн. 34 коп., всього з ПДВ 440 грн. 04 коп. До сплати за 1000 куб.м. природного газу 5 338 грн. 18 коп., крім того ПДВ 20% 1 067 грн. 64 коп., всього з ПДВ 6 405 грн. 82 коп.";

- від 28.11.2014 № 4 викладено з 01.11.2014 п. 5.2 договору в наступній редакції: "5.2.Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 5 100 грн. 00 коп. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%; податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільчими трубопроводами 366 грн. 70 коп., крім того, ПДВ 20% 73 грн. 34 коп., всього з ПДВ 440 грн. 04 коп. До сплати за 1000 куб.м. природного газу 5 568 грн. 70 коп., крім того ПДВ 20% 1 113 грн. 74 коп., всього з ПДВ 6 682 грн. 44 коп.";

- від 30.12.2014 № 5 викладено з 01.12.2014 п. 5.2 договору в наступній редакції: "5.2.Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 5 900 грн. 00 коп. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%; податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільчими трубопроводами 366 грн. 70 коп., крім того, ПДВ 20% 73 грн. 34 коп., всього з ПДВ 440 грн. 04 коп. До сплати за 1000 куб.м. природного газу 6 384 грн. 70 коп., крім того ПДВ 20% 1 276 грн. 94 коп., всього з ПДВ 7 661 грн. 64 коп.".

На виконання зобовязань за договором, позивач протягом січня-грудня 2014 року поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 760 718 грн. 36 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу:

- від 31.01.2014 № б/н на суму 212 617 грн. 40 коп. (за січень 2014 року);

- від 28.02.2014 № б/н на суму 162 457 грн. 54 коп. (за лютий 2014 року);

- від 31.03.2014 № б/н на суму 97 739 грн. 61 коп. (за березень 2014 року);

- від 30.04.2014 № б/н на суму 12 382 грн. 99 коп. (за квітень 2014 року);

- від 31.10.2014 № б/н на суму 28 877 грн. 42 коп. (за жовтень 2014 року);

- від 30.11.2014 № б/н на суму 110 794 грн. 86 коп. (за листопад 2014 року);

- від 31.12.2014 № б/н на суму 135 848 грн. 54 коп. (за грудень 2014 року).

Таким чином позивачем передано відповідачу за період січень-грудень 2014 року природного газу на загальну суму 760 718 грн. 36 коп.

Відповідачем сплачено кошти за поставлений природний газ в січні-грудні 2014 року в повному обсязі, але з порушенням п. 6.1 договору.

Комунальне підприємство "Теплосервіс Станично-Луганського району" звернулось за підтвердженням настання форс-мажорних обставин до уповноваженого органу, у звязку з чим Київською торгово-промисловою палатою відповідно до Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого Рішенням президії ТПП України 18.12.2014 № 44(5), видано Сертифікат про настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) від 16.06.2015 № 4471.

В Сертифікаті зазначено, що Київська торгово-промислова палата засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, оголошена та неоголошена війна, акти тероризму Комунальному підприємству "Теплосервіс Станично-Луганського району" щодо зобовязання сплатити за газ грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу за договором купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012 № 13/2857-БЩ-20, укладеним з Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України".

Тобто, торгово-промисловою палатою підтверджено форс-мажорні обставини за іншим договором.

Щодо договору, який є підставою даного позову, форс-мажорні обставини не підтверджені.

У звязку з несвоєчасним виконанням грошових зобовязань позивачем відповідно до п. 7.2 договору нараховано пеню на загальну суму 21 854 грн. 23 коп., у тому числі:

- за зобовязаннями січня 2014 року за період з 15.02.2014 по 12.03.2014 в сумі 1 594 грн. 92 коп.;

- за зобовязаннями лютого 2014 року за період з 15.03.2014 по 01.04.2014 в сумі 771 грн. 18 коп.;

- за зобовязаннями березня 2014 року за період з 15.04.2014 по 17.06.2014 в сумі 3 256 грн. 20 коп.;

- за зобовязаннями квітня 2014 року за період з 15.05.2014 по 17.06.2014 в сумі 219 грн. 16 коп.;

- за зобовязаннями жовтня 2014 року за період з 15.11.2014 по 30.12.2014 в сумі 915 грн. 78 коп.;

- за зобовязаннями листопада 2014 року за період з 15.12.2014 по 19.03.2015 в сумі 3 314 грн. 45 коп.;

- за зобовязаннями грудня 2014 року за період з 15.01.2015 по 13.05.2015 в сумі 11 782 грн. 54 коп.

Відповідно до ст. 625 ЦК України позивачем нараховано 3% річних за зобовязаннями січня 2014 року за період з 15.02.2014 по 12.03.2014 в сумі 368 грн. 06 коп. та інфляційні втрати за лютий 2014 року в сумі 1 275 грн. 70 коп.

За зобовязаннями лютого 2014 року 3% річних за період з 15.03.2014 по 01.04.2014 складають 177 грн. 96 коп., інфляційні втрати за березень 2014 року в сумі 3 574 грн. 07 коп.

За зобовязаннями березня 2014 року 3% річних за період з 15.04.2014 по 17.06.2014 складають 514 грн. 14 коп. та інфляційні втрати за період з квітня по червень 2014 року включно в сумі 8 110 грн. 09 коп.

За зобовязаннями квітня 2014 року 3% річних за період з 15.05.2014 по 17.06.2014 складають 34 грн. 60 коп. та інфляційні втрати за період з травня по червень 2014 року включно в сумі 599 грн. 09 коп.

За зобовязаннями жовтня 2014 року 3% річних за період з 15.11.2014 по 30.12.2014 складають 98 грн. 12 коп., інфляційні втрати за період з листопада по грудень 2014 року включно в сумі 1 276 грн. 18 коп.

За зобовязаннями листопада 2014 року 3% річних за період з 15.12.2014 по 19.03.2015 складають 299 грн. 60 коп. та інфляційні втрати за період з грудня 2014 року по березень 2015 року включно в сумі 8 807 грн. 09 коп.

За зобовязаннями грудня 2014 року 3% річних за період з 15.01.2015 по 13.05.2015 складають 821 грн. 74 коп. та інфляційні втрати за період з січня по квітень 2015 року включно в сумі 34 739 грн. 62 коп.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 ГК України.

У відповідності з п. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Договір від 28.01.2014 № 2283/14-КП-20, що укладений сторонами у даній справі, за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Загальні положення про купівлю-продаж визначені главою 54 ЦК України.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Пунктом 1 ст. 530 Цивільного кодексу України врегульовано, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи підтверджується і не заперечується відповідачем факт несвоєчасної оплати отриманого природного газу за січень-грудень 2014 року.

Згідно п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Штрафними санкціями відповідно до ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України від 13.01.2015 № 85-VIII "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси" (далі Закон № 85-VIII) встановлено мораторій на час, визначений статтею 1 цього Закону, на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

Житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавцем є субєкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, а виробником субєкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги (ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Рішенням виконавчого комітету Станично-Луганської селищної ради від 14.08.2007 "Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг" визначено виконавцем послуг в смт. Станиця Луганська з централізованого опалення і централізованої поставки гарячої води Комунальне підприємство "Теплосервіс Станично-Луганського району".

Водночас, відповідач здійснює свою господарську діяльність у смт. Станиці Луганській Луганської області, яке входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р.

У пункті 5 Статуту Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2015 № 1002, встановлено, що метою діяльності компанії є одержання прибутку від провадження господарської діяльності, сприяння структурній перебудові нафтової, газової та нафтопереробної галузей, підвищення рівня енергетичної безпеки держави, забезпечення ефективного функціонування та розвитку нафтогазового комплексу, більш повного задоволення потреб споживачів у сировині та паливно-енергетичних ресурсах.

Предметом діяльності компанії є, зокрема, постачання природного газу (п. 6 Статуту).

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.07.2012 № 705 "Про визначення гарантованих постачальників природного газу" гарантованим постачальником природного газу для промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії, є Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що в установленому порядку отримала ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом.

Враховуючи те, що природний газ є енергетичним ресурсом, а гарантованим постачальником цього ресурсу є підприємство позивача, що підтверджується матеріалами справи, то підприємство позивача є постачальником енергоресурсу.

Відтак, з урахуванням того, що відповідач є виконавцем/виробником житлово-комунальних послуг, діяльність та потужності якого спрямовані на надання/вироблення відповідних послуг на території проведення антитерористичної операції, приймаючи до уваги, що Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є постачальником енергоресурсу, положення ст. 2 Закону № 85-VIII розповсюджують свою дію на правовідносини сторін, які виникли внаслідок невиконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу від 28.01.2014 № 2283/14-КП-20.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 29.09.2015 по справі № 908/6344/14 та в постанові від 24.02.2016 по справі № 905/1353/15, від 17.05.2016 № 905/3184/15.

Одночасно, ст. 3 Закону № 85-VIII передбачено набрання ним чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Офіційне опублікування відповідного Закону відбулось 06.02.2015 у газеті "Голос України" (№ 21).

Тобто, мораторій на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій на період проведення антитерористичної операції встановлено з 07.02.2015.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем здійснено розрахунок пені, 3% річних і інфляційних втрат без врахування приписів п. 5 ст. 254 ЦК України та п. 1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань" (далі постанова Пленуму від 17.12.2013 № 14).

Пунктом 5 ст. 254 ЦК України передбачено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Згідно п. 1.9 постанови Пленуму від 17.12.2013 № 14 день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Судом здійснено власний розрахунок, в якому прийнято до уваги періоди стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат, визначені позивачем при поданні позову, з урахуванням приписів п. 5 ст. 254 ЦК України, п. 1.9 постанови Пленуму від 17.12.2013 № 14 та Сертифікату про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Крім того, при перерахунку інфляційних втрат суд врахував рекомендації Верховного Суду України, викладені в листі від 03.04.1997 № 62-97р, та позицію Вищого господарського суду України, викладену п. 3.2 постанови Пленуму від 17.12.2013 № 14.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення пені є обґрунтованою в сумі 10 888 грн. 16 коп., у тому числі:

- за зобовязаннями січня 2014 року на суму 212 617 грн. 40 коп. за період з 15.02.2014 по 26.02.2014 за 12 днів прострочення (дата остаточного розрахунку 14.02.2014, оплата в сумі 50 000 грн. 00 коп. 27.02.2014) складає 908 грн. 72 коп.; на суму 162 617 грн. 40 коп. за період з 27.02.2014 по 03.03.2014 за 5 днів прострочення (оплата 04.03.2014 50 000 грн. 00 коп.) складає 289 грн. 59 коп.; на суму 112 617 грн. 40 коп. за період з 04.03.2014 по 11.03.2014 за 8 днів прострочення (оплата 12.03.2014 112 617 грн. 40 коп.) складає 320 грн. 88 коп., всього 1 519 грн. 19 коп.;

- за зобовязаннями лютого 2014 року на суму 162 457 грн. 54 коп. за період з 15.03.2014 по 18.03.2014 за 4 дні прострочення (дата остаточного розрахунку 14.03.2014, оплата в сумі 53 000 грн. 00 коп. 19.03.2014) складає 231 грн. 45 коп.; на суму 109 457 грн. 54 коп. за період з 19.03.2014 по 24.03.2014 за 6 днів прострочення (оплата в сумі 10 000 грн. 00 коп. 25.03.2014) складає 233 грн. 91 коп.; на суму 99 457 грн. 54 коп. за період з 25.03.2014 по 31.03.2014 за 7 днів прострочення (оплата в сумі 99 457 грн. 54 коп. 01.04.2014) складає 247 грн. 96 коп., всього 713 грн. 32 коп.;

- за зобовязаннями березня 2014 року на суму 97 739 грн. 61 коп. за період з 15.04.2014 по 16.06.2014 за 63 дні прострочення (дата остаточного розрахунку 14.04.2014, оплата в сумі 97 739 грн.61 коп. 17.06.2014) складає 3 205 грн. 32 коп.;

- за зобовязаннями квітня 2014 року на суму 12 382 грн. 99 коп. за період з 15.05.2014 по 16.06.2014 за 33 дні прострочення (дата остаточного розрахунку 14.05.2014, оплата в сумі 12 382 грн. 99 коп. 17.06.2014) складає 212 грн. 72 коп.;

- за зобовязаннями жовтня 2014 року на суму 28 877 грн. 42 коп. за період з 15.11.2014 по 03.12.2014 за 19 днів (дата остаточного розрахунку 14.11.2014, оплата в сумі 5 175 грн. 90 коп. 04.12.2014) складає 420 грн. 90 коп.; на суму 23 701 грн. 52 коп. за період з 04.12.2014 по 29.12.2014 за 26 днів прострочення (оплата в сумі 23 701 грн. 52 коп. 30.12.2014) складає 472 грн. 73 коп., всього 893 грн. 63 коп.;

- за зобовязаннями листопада 2014 року на суму 110 794 грн. 86 коп. за період з 16.12.2014 по 29.12.2014 за 14 днів прострочення (дата остаточного розрахунку 14.12.2014 (неділя), останній день оплати 15.12.2014 (понеділок), оплата в сумі 87 093 грн. 34 коп. 30.12.2014) складає 1 189 грн. 91 коп.; на суму 23 701 грн. 52 коп. за період з 30.12.2014 по 06.02.2015 за 39 днів прострочення складає 716 грн. 24 коп., всього 1 906 грн. 15 коп.;

- за зобовязаннями грудня 2014 року на суму 135 848 грн. 54 коп. за період з 15.01.2015 по 06.02.2015 за 23 дні прострочення (дата остаточного розрахунку 14.01.2015) складає 2 437 грн. 83 коп.

У задоволенні решти позовних вимог про стягнення пені в сумі 10 966 грн. 07 коп. слід відмовити.

Вимога про стягнення 3% річних підлягає задоволенню в сумі 2 242 грн. 59 коп., у тому числі:

- за зобовязаннями січня 2014 року на суму 212 617 грн. 40 коп. за період з 15.02.2014 по 26.02.2014 за 12 днів прострочення (дата остаточного розрахунку 14.02.2014, оплата в сумі 50 000 грн. 00 коп. 27.02.2014) складає в сумі 209 грн. 70 коп.; на суму 162 617 грн. 40 коп. за період з 27.02.2014 по 03.03.2014 за 5 днів прострочення (оплата 04.03.2014 50 000 грн. 00 коп.) складає 66 грн. 83 коп.; на суму 112 617 грн. 40 коп. за період з 04.03.2014 по 11.03.2014 за 8 днів прострочення (оплата 12.03.2014 112 617 грн. 40 коп.) складає 74 грн. 05 коп., всього 350 грн. 58 коп.;

- за зобовязаннями лютого 2014 року на суму 162 457 грн. 54 коп. за період з 15.03.2014 по 18.03.2014 за 4 дні прострочення (дата остаточного розрахунку 14.03.2014, оплата в сумі 53 000 грн. 00 коп. 19.03.2014) складає в сумі 53 грн. 41 коп.; на суму 109 457 грн. 54 коп. за період з 19.03.2014 по 24.03.2014 за 6 днів прострочення (оплата в сумі 10 000 грн. 00 коп. 25.03.2014) складає 53 грн. 98 коп.; на суму 99 457 грн. 54 коп. за період з 25.03.2014 по 31.03.2014 за 7 днів прострочення (оплата в сумі 99 457 грн. 54 коп. 01.04.2014) складає 57 грн. 22 коп., всього 164 грн. 61 коп.;

- за зобовязаннями березня 2014 року на суму 97 739 грн. 61 коп. за період з 15.04.2014 по 16.06.2014 за 63 дні прострочення (дата остаточного розрахунку 14.04.2014, оплата в сумі 97 739 грн. 61 коп. 17.06.2014) складає в сумі 506 грн. 10 коп.;

- за зобовязаннями квітня 2014 року на суму 12 382 грн. 99 коп. за період з 15.05.2014 по 16.06.2014 за 33 дні прострочення (дата остаточного розрахунку 14.05.2014, оплата в сумі 12 382 грн. 99 коп. 17.06.2014) складає в сумі 33 грн. 59 коп.;

- за зобовязаннями жовтня 2014 року на суму 28 877 грн. 42 коп. за період з 15.11.2014 по 03.12.2014 за 19 днів прострочення (дата остаточного розрахунку 14.11.2014, оплата в сумі 5 175 грн. 90 коп. 04.12.2014) складає в сумі 45 грн. 10 коп.; на суму 23 701 грн. 52 коп. за період з 04.12.2014 по 29.12.2014 за 26 днів прострочення (оплата в сумі 23 701 грн. 52 коп. 30.12.2014) складає в сумі 50 грн. 65 коп., всього 95 грн. 75 коп.;

- за зобовязаннями листопада 2014 року на суму 110 794 грн. 86 коп. за період з 16.12.2014 по 29.12.2014 за 14 днів прострочення (дата остаточного розрахунку 14.12.2014 (неділя), останній день оплати 15.12.2014 (понеділок), оплата в сумі 87 093 грн. 34 коп. 30.12.2014) складає в сумі 127 грн. 49 коп.; на суму 23 701 грн. 52 коп. за період з 30.12.2014 по 18.03.2015 за 79 днів прострочення складає 153 грн. 90 коп., всього 281 грн. 39 коп.;

- за зобовязаннями грудня 2014 року на суму 135 848 грн. 54 коп. за період з 15.01.2015 по 18.03.2015 за 63 дні прострочення складає в сумі 703 грн. 43 коп.; на суму 23 701 грн. 52 коп. за період з 19.03.2015 по 12.05.2015 за 55 днів прострочення (оплата в сумі 23 701 грн. 52 коп. 13.05.2015) складає 107 грн. 14 коп., всього 810 грн. 57 коп.

У задоволенні решти позовних вимог про стягнення 3% річних в сумі 71 грн. 63 коп. слід відмовити.

Вимога про стягнення інфляційних втрат є обґрунтованою в сумі 48 822 грн. 38 коп., у тому числі:

- за зобовязаннями січня 2014 року на суму 162 617 грн. 40 коп. за лютий 2014 року в сумі 975 грн. 70 коп.;

- за зобовязаннями лютого 2014 року на суму 99 457 грн. 54 коп. за березень 2014 року в сумі 2 188 грн. 07 коп.;

- за зобовязаннями березня 2014 року на суму 97 739 грн. 61 коп. за період з квітня по червень 2014 року включно в сумі 8 110 грн. 09 коп.;

- за зобовязаннями квітня 2014 року на суму 12 382 грн. 99 коп. за період з травня по червень 2014 року включно в сумі 599 грн. 09 коп.;

- за зобовязаннями жовтня 2014 року на суму 28 877 грн. 42 коп. за листопад 2014 року в сумі 548 грн. 67 коп.; на суму 23 701 грн. 52 коп. за грудень 2014 року в сумі 711 грн. 05 коп., всього 1 259 грн. 72 коп.;

- за зобовязаннями листопада 2014 року на суму 23 701 грн. 52 коп. за період з січня по березень 2015 року включно в сумі 4 808 грн. 86 коп.;

- за зобовязаннями грудня 2014 року на суму 135 848 грн. 54 коп. за період з січня по березень 2015 року в сумі 27 562 грн. 64 коп.; на суму 23 701 грн. 52 коп. за квітень 2015 року в сумі 3 318 грн. 21 коп., всього 30 880 грн. 85 коп.

У задоволенні решти вимог про стягнення інфляційних втрат в сумі 9 559 грн. 46 коп. слід відмовити.

Всього підлягає задоволенню 61 953 грн. 13 коп., у тому числі: пеня в сумі 10 888 грн. 16 коп., 3% річних в сумі 2 242 грн. 59 коп., інфляційні втрати в сумі 48 822 грн. 38 коп.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір за подання позову покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1 034 грн. 17 коп. Решта судового збору покладається на позивача.

У судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Теплосервіс Станично-Луганського району" про стягнення 82 550 грн. 29 коп. задоволити частково.

2.Стягнути з Комунального підприємства "Теплосервіс Станично-Луганського району", Луганська область, Станично-Луганський район, смт. Станиця Луганська, кв. Молодіжний, 10б, ідентифікаційний код 35259450 на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720 пеню в сумі 10 888 грн. 16 коп., 3% річних в сумі 2 242 грн. 59 коп., інфляційні втрати в сумі 48 822 грн. 38 коп., судовий збір в сумі 1 034 грн. 17 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3.У задоволенні решти позовних вимог про стягнення пені в сумі 10 966 грн. 07 коп., 3% річних в сумі 71 грн. 63 коп. та інфляційних втрат в сумі 9 559 грн. 46 коп. відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5.Повне рішення складено і підписано 06.10.2016.

Суддя О.В.Рябцева