РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2016Справа №910/5010/16

За позовом Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна

залізниця"

до Публічно акціонерного товариства "Український центр обслуговування

пасажирів на залізничному транспорті України"

про стягнення 630 778,53 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Анікієнко М.В. за довіреністю №61-НЮ від 20.04.2016

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України", в якому просило суд стягнути з відповідача 550 331,82 грн. інфляційних витрат та 80 446,71 грн. - 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором підряду № ЕП-647-4 від 02.08.2011 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2016 р. (суддя Пригунова А.Б.) за вказаним позовом було порушено провадження у справі № 910/5010/16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2016 р. у справі № 910/5010/16 зупинено провадження у справі № 910/5010/16 до завершення процедури реорганізації Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниці) та підприємств і установ залізничного транспорту та внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" та, відповідно, встановлення повного правонаступництва Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". Зобов'язано сторін повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду України від 09.08.2016 р. ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2016 р. у справі № 910/5010/16 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Справа № 910/5010/16 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ передана на розгляд судді Андреїшиній І.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2016 дану справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 14.09.2016, зобов'язано сторін надати оригінали документів, копії яких додані до матеріалів справи.

Через відділ діловодства суду 14.09.2016 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю представника з'явитися у судове засідання через перебування на лікарняному.

Розглянувши дане клопотання, суд його відхилив.

Представник позивача у судовому засіданні 14.09.2016 надав суду на виконання вимог ухвали оригінали документів для огляду у судовому засіданні, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

У судове засідання 14.09.2016 відповідач у повноважених представників не направив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, вимог ухвали суду не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 14.09.2016 відкладено розгляд справи до 05.10.2016, у зв'язку з неявкою представника відповідача у призначене судове засідання та невиконання ним вимог ухвали суду та для дослідження доказів у справі.

Через відділ діловодства суду 05.10.2016 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю з'явитися в судове засідання через перебування на лікарняному.

У судовому засіданні 05.10.2016 представник позивача заперечив проти задоволення даного клопотання, оскільки відповідачем вже заявлялось аналогічне клопотання.

Розглянувши дане клопотання відповідача, суд його відхилив з тих підстав, що нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі, тому неможливість одного з представників відповідача бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника судового процесу на участь у судовому засіданні його іншого представника. Також відповідачем не виконано вимог ухвал суду у даній справі, оскільки він міг подати витребуваний судом письмовий відзив на позовну заяву через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва, як він це зробив, подавши клопотання про відкладення розгляду цієї справи.

Представник позивача в судовому засіданні 05.10.2016 надав суду на виконання вимог ухвали оригінали для огляду у судовому засіданні, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач уповноважених представників до судового засідання не направив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення сторін про час і місце судового засідання та про наслідки ненадання ними витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представника відповідача.

У судовому засіданні 05.10.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Дослідивши подані матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між Державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-Західна Залізниця» (далі - підрядник, позивач) та Закритим акціонерним товариством «Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України» (далі - замовник, відповідач) був укладений договір підряду №ЕП-647-4 від 02.08.2011 (далі - договір), за яким підрядник зобов'язувався власними силами та із залученням сторонніх організацій виконати за завданням замовника будівельно-монтажні роботи (електромонтажні та сантехнічні) на об'єкті: «База оздоровчого призначення у с. Підгірці, Обухівського району, Київської області», а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи (п.1.1. договору).

Відповідно до п.14.1. договору, даний договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2013 року, але не раніше повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Додатковою угодою №1 від 30.12.2011 внесено зміни до преамбули договору змінено назву замовника на Публічне акціонерне товариство «Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України» та продовжено термін дії договору до 31.12.2012, інші умови договору залишено без змін.

На виконання умови договору Відокремленого підрозділу ДТГО «Південно-Західної залізниці - Коростенським енерго-монтажним поїздом №647 (далі ЕП-647) з серпня 2011 року по грудень 2012 року виконано будівельно-монтажні роботи на об'єкті «База оздоровчого призначення в с. Підгірці, Обухівського району, Київської області» на загальну суму 2 086 236,56 грн. та надано відповідачу акти виконаних робіт форми КБ-2в та КБ-3. На підставі актів виконаних робіт, відповідачу рахунки для оплати.

Відповідно до п. 4.2. договору розрахунки здійснюються замовником (відповідачем) щомісячно відповідно до актів виконаних робіт за фактично виконанні протягом місяця роботи, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітнім. Остаточний розрахунок за виконаний етап роботи проводиться протягом 10 банківських днів після підписання сторонами актів окремих етапів робіт, відповідно до форми КБ-2в, КБ-3. Розрахунки проводяться за фактично виконанні фізичні об'єми з врахуванням фактичної вартості виконаних матеріалів, що погоджуються замовником.

Згідно з п. 4.3. договору, підрядник надає замовнику акти виконаних робіт, форми КБ-2в, КБ-3 до 30 числа кожного місяця, а замовник зобов'язується оплатити виконані протягом місяця роботи не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітнім.

Відповідач оплачував виконані роботи з порушенням термінів та вимог, встановлених пунктами 3.3, 4.2, 4.3 договору.

Актом звірки розрахунків між відокремленими підрозділом ДТГО «Південно-Західної залізниці» - Коростенським енерго-монтажним поїздом №647 (далі ЕП-647) та ПАТ «Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України» станом на 1 серпня 2013 року, відповідач визнав заборгованість в суму 1 719 871,56 грн.

За вищевказаною заборгованістю відповідач розрахувався частково:

- 25.06.2014 оплатив 9 000,00 грн.;

- 04.09.2014 оплатив 100 000,00 грн.

- 05.03.2015 оплатив 1 161 871,55 грн.

- 06.03.2016 оплатив 449 000,00 грн.

За таких обставин Державне територіально-галузеве об'єднання «Південно-Західна залізниця» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України", в якому просило суд стягнути з відповідача 550 331,82 грн. інфляційних витрат та 80 446,71 грн. - 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовані належним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором підряду № ЕП-647-4 від 02.08.2011 р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, позовні вимоги позивача підлягають задаволенню повністю з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

За приписами статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З наданих позивачем доказів вбачається, що Державне територіально-галузеве об'єднання "Південо-Західна залізниця" свої зобов'язання щодо виконання робіт за договором підряду № ЕП-647-4 від 02.08.2011 виконало належним чином, тоді як відповідач - Публічне акціонерне товариство "Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України" свої зобов'язання щодо оплати за виконані роботи в повному обсязі за даним договором, виконало неналежним чином.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 550 331,82 грн. інфляційних втрат та 80 446,71 грн. 3% річних у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань відповідно до договору підряду № ЕП-647-4 від 02.08.2011.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, частина 1 статті 625 Цивільного кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 614 Цивільного кодексу України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов'язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов'язання.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджується прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання за договором підряду № ЕП-647-4 від 02.08.2011, то з нього, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, за розрахунком позивача, перевіреним судом, підлягають стягненню 80 446,71 грн. трьох відсотків річних та 550 331,82 грн. інфляційних втрат.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на його адресу претензія не надходила, проте дане твердження спростовується ним та доказами позивача.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Враховуючи викладене, господарський суд визнає позов Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця» до Публічного акціонерного товариства "Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України" таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 47, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України" (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 38/40, ідентифікаційний код 31485055) на користь Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця» (01601, Київ-30, вул. Лисенка, 6, ідентифікаційний код 04713033) 80 446 (вісімдесят тисяч чотириста сорок шість) грн. 71 коп. трьох відсотків річних, 550 331 (п'ятсот п'ятдесят тисяч триста тридцять одну) грн. 82 коп. інфляційних втрат та 9 461 (дев'ять тисяч чотириста шістдесят одна) грн. 68 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 10.10.2016 р.

Суддя І.О. Андреїшина