РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2016Справа №910/13297/16

За позовомПублічного акціонерного товариства «Кременчуцький завод технічного вуглецю»
ДоПублічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон»
Простягнення 19 821,92 грн.

Суддя Домнічева І.О.

Представники:

від позивача: Касьянов С.М. - за довіреністю;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Кременчуцький завод технічного вуглецю» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення 19 821,92 грн.

Ухвалою від 22.07.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 30.08.2016 р.

22.08.2016 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли документи на виконання ухвали суду.

30.08.2016 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшла заява про уточнення позовних вимог

Ухвалою від 30.08.2016 р. розгляд справи було відкладено на 20.09.2016 р.

20.09.2016 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли додаткові документи по справі.

Від відповідача 20.09.2016 р. через відділ діловодства суду надійшли документи на виконання ухвали суду.

Ухвалою від 20.09.2016 р. продовжено строк розгляду спору у справі відповідно до статті 69 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні оголошено перерву до 04.10.2016 р.

04.10.2016 р. від відповідача через відділ діловодства суду надійшов відзив на позов відповідно до якого відповідач проти позову заперечив.

Судове засідання 04.10.2016 р. не відбулося.

Наступне судове засідання було призначено на 12.10.2016 р.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю.

Представники відповідача в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 12.10.2016 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При розгляді матеріалів справи встановлено, наступне.

14.12.2015 р. у місті Кременчук Полтавської області сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля «Toyota Camry», д.р.н. НОМЕР_2, що належить позивачу відповідно до свідоцтва НОМЕР_1 та вантажного автомобіля ЗІЛ-130, д.р.н. НОМЕР_3.

У результаті вказаної ДТП зазначені транспортні засоби отримали пошкодження.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення було складено відносно ОСОБА_2, який керував автомобілем ЗІЛ-130, д.р.н. НОМЕР_3.

Згідно Полісу № АЕ 3696670 зазначений транспортний засіб було застраховано у відповідача по справі.

Відповідно до Постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05.01.2016 р., ДТП сталася в результаті порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України та останнього було визнано винним у вчиненні правопорушення за статтею 124 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що 15.12.2015 р. уповноваженим аварійним комісаром Грабар В.Д. було отримано від позивача повідомлення про настання страхового випадку, заяву про виплату страхового відшкодування та 16.12.2015 р. складено акт огляду колісного ТЗ (дефектна відомість).

Крім того, листом за вих. № 01-19/156 від 22.01.2016 р. позивач направив до відповідача відповідний пакет документів для отримання рішення щодо виплати страхового відшкодування та повідомлення про його розмір, який відповідач отримав 26.01.2016 р.

Відповідно до акту виконаних робіт № 01/11 від 22.02.2016 р. вартість відновлювального ремонту ТЗ Toyota Camry», д.р.н. НОМЕР_2 склала 43 915,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було виплачено страхове відшкодування на підставі Звіту № 9621 від 16.12.2015 р. про оцінку колісного ТЗ з урахуванням коефіцієнту зносу за мінусом ПДВ в розмірі 25 916,72 грн.

Отже, позивач просить стягнути з відповідача 17 998,28 грн., що становить різницю між виплаченим відшкодуванням та сумою, визначеною в акті виконаних робіт та штрафні санкції.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

У свою чергу, розрахунок витрат пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу проводиться на підставі «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» (далі - Методика).

Відповідно до пункту 1.6. Методики, фізичний знос КТЗ (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників).

Відповідно до Звіту № 9621 від 16.12.2015 р. про оцінку колісного ТЗ вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить - 31 100,05 грн.

Згідно пункту 7.38. Методики, значення фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років - для інших легкових КТЗ.

Відповідно до п. п. б), п. 7.39. Методики, винятком стосовно використання зазначених вимог є якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Відповідно до Акту огляду ТЗ від 16.12.2015 р., наявного у матеріалах справи, у графі «Пошкодження, що не пов'язані з ДТП», зазначено ТЗ мав вм'ятину на задній правій дверці.

Таким чином, у відповідності до п. 7.38., п. 7.39. Методики повинен застосовуватися коефіцієнт фізичного зносу визначений у Звіті № 9621 від 16.12.2015 р. про оцінку колісного ТЗ та становить - 0,40, а вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить - 31 100,05 грн.

Отже, зважаючи на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в сумі 5 183,33 грн. (31 100,05 грн. - 25 916,72 грн. = 5 183,33 грн.)

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 524 та 533 Цивільного кодексу України, грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 р. № 6-49цс12.

Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору (постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 р. № 10-74/0/4-13 «Про деякі питання застосування статті 625 ЦК України», відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Отже, нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності.

Дія частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди (Лист Верховного Суду України від 01.07.2014 р. «Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві»).

Обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав (постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

Таким чином, заявлені позивачем вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат не підлягають задоволенню.

Застосування до спірних правовідносин норм зобов'язального права, зокрема ст. ст. 530, 625 Цивільного кодексу України є неправомірним (Постанова Вищого господарського суду України від 11.02.2015 р. у справі № 908/1757/14).

Разом з тим, варто зазначити, що приписи статті 625 Цивільного кодексу України не поширюються на правовідносини, що виникли у зв'язку із відшкодуванням шкоди в порядку регресу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 24.03.2015 р. по справі № 910/17021/14.

За таких обставин та керуючись ст. ст. 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, 2 під'їзд; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Кременчуцький завод технічного вуглецю» (Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Свіштоська, 4; ) 5 183 (п'ять тисяч сто вісімдесят три) грн. 33 коп. страхового відшкодування та 360 (триста шістдесят) грн. 34 коп. суму судового збору.

У решті вимог у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 13.10.2016 р.

Суддя І.О. Домнічева