ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2016 р. Справа № 917/1019/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_1, ОСОБА_2 - на підставі довіреності від 27.09.2016р. №02/3507,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Полтава (вх.№ 2381 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 26.07.2016р. у справі № 917/1019/16

за позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Полтава,

до відповідача: Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Полтава,

про скасування рішення

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 26.07.2016р. у справі №917/1019/16 (суддя Безрук Т.М.) відмовлено в позові повністю.

Рішення суду з посиланням на положення статей 56, 60 Закону України Про захист економічної конкуренції мотивоване тим, що позивачем подано позовну заяву до господарського суду з пропуском двомісячного строку, встановленого для оскарження рішень Антимонопольного комітету України.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 26.07.2016р. у справі № 917/1019/16 та прийняти нове рішення, яким скасувати рішення Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.09.2015р. у справі №02-01-50/86-2015 в частини накладення штрафу на фізичну особу - підприємця ОСОБА_3; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарським судом першої інстанції не було враховано тих обставин, що апелянт не отримував оскаржуване рішення Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.09.2015р. у справі №02-01-50/86-2015, оскільки не мешкає за адресою його реєстрації; про наявність оскаржуваного рішення він дізнався лише у червні 2016р. під час ознайомлення з матеріалами справи №917/928/16, а отже строк на оскарження рішення вважає не пропущеним; зазначає, що ним не було порушено вимог Закону України Про захист економічної конкуренції, оскільки не було отримано запиту щодо надання інформації та економічного обґрунтування тарифів на перевезення. Також, посилається на лист Антимонопольного комітету України від 28.07.2016р. №200/29/02-8048 відповідно до якого, Антимонопольним комітетом України було розпочато провадження з перевірки рішення Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.09.2015р. у справі №02-01-50/86-2015 та зупинено виконання зазначеного рішення до закінчення його перевірки.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.09.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 05.10.2016р.

30.09.2016р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№9827), в якому просить у задоволенні апеляційної скарги фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 відмовити, рішення господарського суду Полтавської області від 26.07.2016р. у справі №917/1019/16 залишити без змін.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 05.10.2016р. представник відповідача заперечила проти вимог апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а рішення господарського суду Полтавської області від 26.07.2016р. у справі №917/1019/16 - без змін.

У судове засідання 05.10.2016р. апелянт не зявився, уповноваженого представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи,за адресою вказаною апелянтом в апеляційній скарзі, як адресу для листування, а саме: вул. Котляревського, 1/27, оф.105, м. Полтава, 36020 (т.1 а.с.149). При цьому колегією суддів було враховано, що апелянтом в апеляційній скарзі було зазначено, що за адресою реєстрації він не проживає (т.1 а.с.132).

Судова колегія зазначає, що відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеному в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Апеляційним господарським судом було виконано процесуальний обов'язок щодо належного повідомлення апелянта про час та місце розгляду справи, про що свідчить штамп на зворотній сторінці ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 05.09.2016р. про відправлення її копій сторонам, що є доказом належного повідомлення учасників процесу про час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до пункту 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації № 28 від 20.02.2013р.

Отже, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представника позивача повідомленого за місяць, про час та місце розгляду апеляційної скарги за адресою, зазначеною апелянтом в апеляційній скарзі, справа може бути розглянута без його участі, оскільки неявка його представника не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду апеляційної скарги, приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, та зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи встановлений процесуальним законом строк розгляду апеляційної скарги на рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апелянту було створено належні умови для реалізації його процесуальних прав та вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу за відсутності представника апелянта, в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

За приписами статті 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Частиною 5 статті 14 вказаного Закону встановлено, що адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має такі повноваження, зокрема, як розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, проводити розслідування або дослідження за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення, надавати попередні висновки стосовно узгоджених дій.

Відповідно до статті 37 Закону України Про захист економічної конкуренції у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи. Розпорядження про початок розгляду справи надсилається відповідачу протягом трьох робочих днів з дня його прийняття. У разі коли відповідача визначено після початку розгляду справи, йому протягом трьох робочих днів надсилається розпорядження про залучення до участі у справі як відповідача разом з розпорядженням про початок розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.07.2015р. Адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було винесено розпорядження №02/93-р у справі №02-01-50/86-2015, яким було визначено розпочати розгляд справи за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку, зокрема, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, передбаченого пунктом 1 статті 50 та частини 3 статті 6 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій шляхом вчинення субєктами господарювання схожих дій на ринку товарів, які призвели до обмеження конкуренції (а.с.56-57).

Вказане розпорядження було надіслано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 на його юридичну адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: м. Полтава, пров. Комунарів, буд.7, 36000, що підтверджується копією поштового конверту з відтиском Відділу ДППЗ Укрпошта та повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 59,60).

Проте, вказане поштове відправлення не було отримано позивачем, про що свідчить довідка відділення поштового звязку форми 20 з відміткою: за закінченням терміну зберігання (а.с.59).

Колегія суддів зазначає, що пунктом 23 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (надалі - Правила розгляду справ), затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994р. № 5 (в редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29.06.1998р. № 169-р) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.05.1994 р. за №90/299 встановлено, що службовцями Комітету, відділення, яким доручено збирання та аналіз доказів, проводяться дії, направлені на всебічне, повне і об'єктивне з'ясування дійсних обставин справи, прав і обов'язків сторін. За результатами збирання та аналізу доказів у справі складається подання з попередніми висновками, яке вноситься на розгляд органів Комітету, яким підвідомча справа.

У пункті 26 Правил розгляду справ зазначено, що копії подання з попередніми висновками (або витяги з нього, що не містять інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим, головою відділення інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які беруть участь у справі, або перешкодити подальшому розгляду справи) не пізніше ніж за десять днів до прийняття рішення у справі надсилаються сторонам та третім особам.

З матеріалів справи вбачається, що 20.08.2015р. Адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 було надіслано подання від 18.08.2015р. №02/246-ПВ з попередніми висновками у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку автомобільних перевізників, що діють на ринку послуг з перевезення пасажирів автобусами, які працюють у звичайному режимі руху на приміських автобусних маршрутах загального користування, що підтверджується поштовим конвертом з відтиском Відділу ДППЗ Укрпошта та повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 67,69).

Однак, вказане подання також не було отримано позивачем, та рекомендований лист було повернуто відповідачу з довідкою Відділення ДППЗ Укрпошта за формою 20 з відміткою: за закінченням терміну зберігання (а.с.68).

За таких обставин, відповідачем було виконано приписи чинного законодавства щодо повідомлення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про початок розгляду справи та своєчасно надіслано подання з попередніми висновками.

Крім того, колегія суддів зазначає, що вимогами чинного законодавства не покладено на територіальні відділення Антимонопольного комітету України обовязку встановлювали причини неотримання поштової кореспонденції.

Рішенням Адміністративної колегії Полтавської обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.09.2015р. №02/131-рш у справі №02-01-50/86-2015 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (надалі - Рішення) визначено дії ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_8, ФОП ОСОБА_9, ФОП ОСОБА_10, ФОП ОСОБА_11, ФОП ОСОБА_12, ФОП ОСОБА_13, ФОП ОСОБА_14, ФОП ОСОБА_15, ФОП ОСОБА_16, ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_17, ФОП ОСОБА_18, ФОП ОСОБА_19, ФОП ОСОБА_20 щодо застосування після набуття законної сили розпорядження голови Полтавської ОДА від 20.04.2015р. №187 однакового тарифу за 1 км проїзду пасажира на приміських автобусних маршрутах загального користування в звичайному режимі руху у розмірі 0,45грн. без його економічного обґрунтування, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 1 статті 50 та частиною 3 статті 6 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій шляхом вчинення субєктами господарювання схожих дій на ринку надання послуг з перевезення пасажирів у звичайному режимі руху на приміських автобусних маршрутах загального користування, які призвели до обмеження конкуренції без обєктивних причин для вчинення таких дій (а.с.20-33).

За порушення законодавства про захист економічної конкуренції, визначене у пункті 1 цього Рішення на ФОП ОСОБА_3, було накладено штраф у розмірі 17 000грн. і зобовязано припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, визначене у пункті 1 цього Рішення, шляхом приведення у місячний термін з дня одержання рішення тарифів на приміських автобусних маршрутах загального користування у відповідність до економічно обґрунтованого рівня згідно законодавства та повідомити про виконання пункту 3 Рішення територіального відділення. Крім того зазначено, що штраф підлягає сплаті у двомісячний строк з дня одержання Рішення.

08.09.2015р. Рішення було направлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3, на адресу, визначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (36000, м. Полтава, пров. Комунарів, 7), про що свідчить поштовий конверт та повідомлення про вручення поштового відправлення з відмітками відділу ДППЗ Укрпошта та повернуто відповідачу з довідкою за формою 20 з відміткою: за закінченням терміну зберігання (а.с.35).

17.11.2015р. у Всеукраїнській громадсько-політичній газеті Зоря Полтавщини №№175-176 (22705-22706) було опубліковано повідомлення про те, що Адміністративною колегією Полтавського територіально відділення АМК України прийнято рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції від 03.09.2015р. №02/131-рш у справі №02-01-50/86-2015 щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (а.с.38-39).

22.06.2016р. фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Полтавської обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Полтавської обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.09.2015р. №02/131-рш у справі №02-01-50/86-2015 (а.с. 4-30).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 26.07.2016р. у даній справі відмовлено в задоволенні позову.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини сторін у даній справі виникли стосовно правомірності прийняття рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, наявності або відсутності підстав для визнання його недійсним.

Відповідно до статті 51 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Зокрема, пунктом 1 частини 1 статті 48 Закону України Про захист економічної конкуренції" встановлено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про накладення штрафу.

Виходячи з положень статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" та частини 2 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Частиною першою статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 60 Закону України Про захист економічної конкуренції заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Отже, приписами вказаної норми передбачено строк оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України, який не може бути відновлено.

Таким чином, відповідний строк є присічним, а отже не може бути поновлений.

У пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 15 Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства (надалі Постанова) зазначено, що у застосуванні згаданого припису частини 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а також частини 2 статті 47 цього Закону (2210-14) господарським судам слід враховувати таке. За цими приписами передбачені ними строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено. Таким чином, зазначені строки є присічними. Встановлена Цивільним кодексом України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується, так само як і в оскарженні розпоряджень Антимонопольного комітету України та його органів. Аналогічним чином вирішується й питання щодо строків оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України, прийнятих у справах про недобросовісну конкуренцію. Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Пунктом 21 Постанови визначено, що господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення, з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою статті 47 та частиною першою статті 60 названого Закону, оскільки дана особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29.05.2007р. № 9/205-06-5910 та в підпункті 6.2.4 пункту 6 Розяснення Президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000р. № 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" (в редакції рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 22.10.2007р. № 04-5/198) і пункті 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.04.2007р. №10-8/229 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" (в редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 19.06.2007р. №01-8/432 ).

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації), рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної ОСОБА_19 України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур'єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

З матеріалів справи вбачається, що копію Рішення було направлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 на адресу, визначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про що свідчить поштовий конверт та повідомлення про вручення поштового відправлення з відмітками відділу ДППЗ Укрпошта та повернуто відповідачу з довідкою за формою 20 з відміткою: за закінченням терміну зберігання (а.с.35).

У звязку з неотриманням позивачем поштової кореспонденції 17.11.2015р. у Всеукраїнській громадсько-політичній газеті Зоря Полтавщини №175-176 (22705-22706), було опубліковано повідомлення про те, що Адміністративною колегією Полтавського територіально відділення АМК України прийнято рішення "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" від 03.09.2015р. №02/131-рш у справі №02-01-50/86-2015 щодо ФОП ОСОБА_3Є.(а.с.38-39).

Відповідно до статті 1 Закону України Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації засіб масової інформації органу державної влади чи органу місцевого самоврядування - засіб масової інформації, засновником (співзасновником) якого є орган державної влади або орган місцевого самоврядування і який повністю або частково утримується за рахунок державного чи місцевих бюджетів.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновниками редакції газети Зоря Полтавщини є Полтавська обласна державна адміністрація та Полтавська обласна рада, а отже газета Зоря Полтавщини є друкованим виданням Полтавської обласної ради.

Крім того, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.01.2015р. №41-р затверджено Перелік друкованих засобів масової інформації місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2015році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких не відоме, по Полтавській області визначено газету Зоря Полтавщини.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів відхиляє доводи апелянта, щодо того, що газета Зоря Полтавщини не є офіційним видання відповідної обласної ради.

Отже, з урахуванням приписів частини 1 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення Адміністративної колегії Полтавської обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.09.2015р. №02/131-рш Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції вважається врученим позивачу через 10 днів з дати його опублікування, тобто 27.11.2015р.

За таких обставин господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що останнім днем строку на оскарження спірного Рішення є 27.01.2015р.

Проте, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Полтавської обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.09.2015р. №02/131-рш лише 22.06.2015р., про що свідчить відтиск штампу відділу документального забезпечення та контролю господарського суду Полтавської області на першому аркуші позовної заяви (а.с. 2).

Отже, позовна заява була подана ФОП ОСОБА_3 до господарського суду Полтавської області з пропуском встановленого частиною 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" двомісячного строку для оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України, який є присічним та відновленню не підлягає, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта про те, що строк оскарження рішення Адміністративної колегії Полтавської обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.09.2015р. №02/131-рш не пропущений, оскільки він не проживає за адресою реєстрації, з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 5 частини 4 статті 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про фізичну особу підприємця, місцезнаходження (місце проживання або інша адреса, за якою здійснюється зв'язок з фізичною особою - підприємцем).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, які у відповідності до частини 1 статті 7 Закону України Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, є достовірними, в державному реєстрі 30.11.2005р. було внесено данні про місце проживання фізичної особи-підприємця ОСОБА_3: м. Полтава, пров. Комунарів, буд.7, 36000.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність.

За приписами частини 6 статті 128 Господарського кодексу України, громадянин-підприємець зобовязаний повідомляти органи державної реєстрації про зміну його адреси, зазначеної в реєстраційних документах, предмета діяльності, інших суттєвих умов своєї підприємницької діяльності, що підлягають відображенню у реєстраційних документах.

Однак апелянтом зазначені вимоги не було виконано без поважних причин.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що неповідомлення апелянтом, як фізичною особою - підприємцем органів державної реєстрації про зміну адреси фактичного місцезнаходження має своїм наслідком те, що позивач як підприємець несе ризики настання негативних наслідків невчинення вказаних дій (зокрема у вигляді несвоєчасного отримання інформації щодо прийнятих стосовного нього рішень державними та іншими органами та пропуску строків на їх оскарження).

Також, колегія суддів зазначає, що позивач, як фізична особа - підприємець має забезпечити отримання кореспонденції за його адресою зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Крім того, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо протиправності оскаржуваного рішення Полтавської обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.09.2015р. №02/131-рш, оскільки Антимонопольним комітетом України було зупинено його дію, з огляду на наступне.

Пунктом 42 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (надалі - Правила розгляду справ), затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994р. № 5 (в редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29.06.1998р. № 169-р) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.05.1994 р. за №90/299, встановлено, що відповідно до частини четвертої статті 57 Закону України "Про захист економічної конкуренції" комітет чи адміністративна колегія комітету, яка здійснює перевірку, можуть своїм розпорядженням зупинити виконання рішення до закінчення його перевірки, про що протягом трьох робочих днів письмово повідомляються особи, які беруть участь у справі.

Згідно пункту 45 Правил розгляду справ, за результатами перевірки рішення Комітет чи адміністративна колегія Комітету приймають рішення відповідно до частини п'ятої статті 57 Закону України "Про захист економічної конкуренції", зокрема залишити рішення без змін, змінити рішення, скасувати частково і направити справу на новий розгляд у цій частині, скасувати рішення і прийняти нове або передати справу на новий розгляд чи припинити провадження у справі. Рішення, прийняте за результатами перевірки, надається для виконання, надсилається та оприлюднюється відповідно до частини першої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та пункту 33 цих Правил".

У відзиві на апеляційну скаргу та у судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 05.10.2016р. представником відповідача було зазначено, що на даний час у Полтавського обласного територіального відділення відсутня інформація щодо результатів перевірки Антимонопольним комітетом України оскаржуваного Рішення.

Таким чином, на даний час матеріали справи не містять належних та допустимих доказів у розмінні статей 33 ,34 Господарського процесуального кодексу України, які б свідчили про те, що рішення Полтавської обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.09.2015р. №02/131-рш скасовано, а отже воно є чинним. Крім того, станом на дату прийняття оскаржуваного рішення доказів прийняття скарги не було.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі статтею 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права та при повному зясуванні обставин, що мають значення для справи, у звязку з чим рішення господарського суду Полтавської області від 26.07.2016р. у справі №917/1019/16 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 26.07.2016р. у справі №917/1019/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 10 "жовтня" 2016р. (8,9 "жовтня" 2016р. вихідні дні).

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Плахов О.В.

Суддя Шутенко І.А.