РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2016Справа №910/10816/16

За позовом Міністерство молоді та спорту України

до Дитячої громадської організації «Федерація «Айкі Те Гатана Рю України»

третя особа Державна аудиторська служба України

про стягнення 475000 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Щербина С.А. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився;

від третьої особи - Сміленко А.А. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року Міністерство молоді та спорту України звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Дитячої громадської організації «Федерація» Айкі Те Гатана Рю України, третя особа - Державна аудиторська служба України про стягнення 475000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Державною фінансовою інспекцією України правонаступником якої є - Державна аудиторська служба України проведено ревізію фінансового-господарської діяльності Державної служби молоді та спорту України за період з 01.04.2010 до 01.04.2012 за результатами якої встановлено, що внаслідок включення до первинних документів фактично неотриманих коштів на суму 475000 грн., позивачу завдано збитків на зазначену суму.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання не направив, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи - Державної аудиторської служби України в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Суд зазначає про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив на позовну заяву через канцелярію суду або шляхом направлення на адресу суду поштовим відправленням.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представників відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.09.2011 між Державною службою молоді та спорту України та Дитячою громадською організацією «Федерація «Айкі Те Гатана Рю України» укладено договір №7 про реалізацію програми «Здорова дитина - сильна країна» та виділено кошти з Державного бюджету України на реалізацію програми, так як Дитяча громадська організація «Федерація «Айкі Те Гатана Рю України» стала переможцем конкурсу проектів програм за умовами якого відповідач зобов'язався забезпечити виконання програми у відповідності до зведеного кошторису витрат та виділених коштів у розмірі 300000 грн.

В пункті 1.2. договору визначено, що у рамках своїх зобов'язань за цим договором сторона-2 здійснює заходи, спрямовані на виконання програми у відповідності до зведеного кошторису витрат, що є невід'ємною частиною цього договору.

За умовами п. 2.1. договору, у відповідності до наказу Держмолодьспорту України від 30.09.2011 №1042 та цього договору, сторона-1 підготовку та подання МОНмолодьспорту документів, необхідних для виділення асигнувань із загального фонду Державного бюджету України за КПКВК 2204170, КЕКВ 1310 на виконання зазначеної програми у сумі 300000 грн. всеукраїнській Дитячій громадській організації «Федерація «Айкі Те Гатана Рю України» на її рахунок, відкритий в органах Державної казначейської служби України на виконання стороною 2 програми «Здорова дитина - сильна країна» з урахуванням пункту 5 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки молодіжних і дитячих громадських організацій на виконання загальнодержавних програм і проведення заходів стосовно дітей, молоді, жінок, сім'ї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №174.

Відповідно до п.2.2 Договору, сторона 2 зобов'язується залучити до виконання програми кошти з інших джерел у сумі не менше 100000 грн.

В подальшому, Державною фінансовою інспекцією України проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державної служби молоді та спорту України за період з 01.04.2010 до 01.04.2012, за результатами якої складено акт №03-24/120 від 27.07.2012.

За змістом акту Державної фінансової інспекції України № 03-24/120 від 27.07.2012, ФОП ОСОБА_4 фактично не надано послуги із забезпечення харчування; надання поліграфічних послуг; послуг з виготовлення галстуків та здачі в оренду товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 475000 грн. При цьому, Дитячою громадською організацією «Федерація «Айкі Те Гатана Рю України» включено до первинних документів господарські операції, факт здійснення яких не підтверджено та у подальшому включено до актів здачі-приймання наданих послуг (виконаних робіт), послуги (роботи) фактично не отримані від ФОП ОСОБА_4

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.12.2013 у справі за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції України до Державної служби молоді та спорту України, треті особи: ВМГО «Федерація сноубордингу та скі-туру України», ВМГО «Дитячий альпійський рух», Всеукраїнська дитяча громадська організація «Компас», ВМГО «Юні друзі лісу», ВМГО «Козаченьки», ВМГО «Молодіжний національний конгрес», ДГО «Ібріс», ДГО «Вершина», ВМГО «Асоціація трудових об'єднань молоді України», ВДГО «Айкі Те Гатана Рю», ВМГО «Студентська республіка», ВМГО «Ленінська комуністична спілка молоді України», ВМГО «Українська спілка молодих депутатів» про зобов'язання вчинити дії, зобов'язано Державну службу молоді та спорту України провести претензійно-позовну роботу та забезпечити повернення коштів, які сплачено дитячим та молодіжним громадським організаціям за фактично невиконані послуги (роботи), у сумі 2081447,16 грн. отримані кошти перерахувати в дохід державного бюджету, в частині непроведеної претензійної та позовної роботи.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач стверджує про невиконання відповідачем приписів Державної фінансової інспекції України щодо необхідності повернення грошових коштів у розмірі 475000 грн., сплачених за послуги, які фактично не були виконані, у зв'язку з чим Міністерством молоді та спорту України заявлено про їх стягнення у судовому порядку.

Позивач вказує, що звернувся до відповідача з претензією №1266/7.3 від 17.02.2016 року з вимогою негайно перерахувати суму заборгованості в розмірі 475000 грн., яка була виявлена Державною фінансовою інспекцією України в ході планової ревізії фінансово-господарської діяльності в Державній службі молоді та спорту України. Втім, відповідач залишив вказану претензію без задоволення, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Як зазначалось вище, судом встановлено, що між Державною службою молоді та спорту України та Дитячою громадською організацією «Федерація «Айкі Те Гатана Рю України» 30.09.2011 укладено Договір №7 про реалізацію програми «Здорова дитина - сильна країна» за умовами якого відповідач зобов'язався забезпечити виконання програми «Здорова дитина - сильна країна», у відповідності до зведеного кошторису витрат та виділених коштів у розмірі 300000 грн.

З метою реалізації умов Договору №7 від 30.09.2011, між Дитячою громадською організацією «Федерація «Айкі Те Гатана Рю України» та ФОП ОСОБА_4 було укладено наступні договори:

- Договір №2_11 від 01.10.2011 про надання послуг по оренді обладнання для учасників програми «Здорова дитина - сильна країна»;

- Договір №11_8 від 05.10.2011 про надання послуг по оренді обладнання для учасників програми «Здорова дитина - сильна країна»;

- Договір №11_7 від 05.10.2011 на надання поліграфічних послуг для програми «Здорова дитина - сильна країна»;

- Договір №2011-9 від 05.10.2011 про надання послуг з обслуговування заходу;

- Договір №2011_10 від 05.10.2011 на надання поліграфічних послуг для програми «Здорова дитина - сильна країна»;

- Договір №11_5 від 05.10.2011 про надання послуг з обслуговування заходу;

- Договір №11_6 від 05.10.2011 на надання послуг по прокату одягу для учасників програми «Здорова дитина - сильна країна»;

- Договір №11_9 про надання послуг для програми «Здорова дитина - сильна країна».

За умовами зазначених договорів ФОП ОСОБА_4 зобов'язався надати в оренду обладнання (Стенди виставкові, Ніж-танто, Меч-бокен, Палка-дзе, Мати-татамі, Меч-катана); послуги з виготовлення галстуків; поліграфічні послуги з виготовлення плакатів, банерів, флаерів, прапорів та прапорців; послуги з прокату одягу (кімоно та штанів-хакама) та послуги з харчування учасників програми «Здорова дитина - сильна країна»

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, за зазначеними Договорами між відповідачем та ФОП ОСОБА_4 підписано Акти здачі-прийняття виконаних робіт: Акт №1 від 20.11.2011 до Договору №2011_9, Акт №1 від 20.11.2011 до Договору №2011_10, Акт №1 від 31.10.2011 до Договору №11_5, Акт №2 від 20.11.2011 до Договору №11_5, Акт №1 від 31.10.2011 до Договору №11_6, Акт №1 від 31.10.2011 до Договору №11_7, Акт №1 від 31.10.2011 до Договору №11_8, Акт №1 від 20.11.2011 до Договору №11_9, Акт №1 від 15.10.2011 до Договору №2_11 вказані акти підписані уповноваженими представниками обох сторін.

Факт укладання зазначених договорів та підписання актів приймання-передачі виконаних робіт підтверджується наявними в матеріалах справи документами та сторонами не заперечується.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно зі ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відтак, приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що факт надання послуг ФОП ОСОБА_4 за договорами, а також їх оплати відповідачем підтверджується належним чином оформленими Актами також вказане підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками по особовим рахункам за період з 01.09.2011 по 21.06.2012, що в свою чергу спростовує доводи позивача стосовно ненадання обумовлених вказаними договорами послуг.

Разом з тим, позивачем в свою чергу, не надано доказів, як б підтверджували обставини, викладені в акті ревізії фінансово-господарської діяльності Державної служби молоді та спорту України за період з 01.04.2010 до 01.04.2012 від 27.07.2012 № 03-24/120, на який посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог.

Положеннями ст.180 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Таким чином, підписавши договір про реалізацію програми №7 від 30.09.2011 сторони погодили всі істотні умови договорів та взаємні зобов'язання.

Статтею 632 Цивільного кодексу України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відтак, оскільки в подальшому між позивачем та відповідачем було підписано Акти здачі-приймання виконаних робіт, якими підтверджено виконання умов договору сторонами та не висунуто будь-яких заперечень чи зауважень щодо договірної ціни чи наданих послуг, суд зазначає наступне.

Пунктами 12, 13 частини 1 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» визначено, що органу державного фінансового контролю надається право проводити на підприємствах, в установах та організаціях зустрічні звірки з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку підприємства, установи та організації, що контролюється. При виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Органу державного фінансового контролю надається право порушувати перед керівниками відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у допущених порушеннях (п. 15 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні»).

За змістом ст. 11 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», проведення планових виїзних ревізій здійснюється органами державного фінансового контролю одночасно з іншими органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням і сплатою податків та зборів. Порядок координації проведення планових виїзних перевірок органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням і сплатою податків та зборів, визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, враховуючи положення Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», суд дійшов висновку, що акт перевірки Державної фінансової інспекції України може бути підставою для вжиття ним в межах своєї компетенції відповідних заходів реагування, в тому числі, притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у допущених порушеннях у встановленому чинним законодавством порядку, а не для встановлення певного зобов'язання в межах господарсько-договірних відносин.

Відповідно до п. 6.2. роз'яснень Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів» від 26.01.2000р. №02-5/35 акти ревізії не мають обов'язкового характеру.

Таким чином, акт ревізії від 27 липня 2012 року №03-24/120 фінансово-господарської діяльності Державної служби молоді та спорту України за період з 01.04.2010 по 01.04.2012 не є підставою виникнення господарсько-правового зобов'язання відповідача з відшкодування витрат та не підтверджує порушення відповідачем умов укладеного Договору про реалізацію програми «Здорова дитина - сильна країна» №7 від 30.09.2011 року.

Крім того, суд зазначає, що акт перевірки може бути підставою для вчинення відповідних процесуальних дій посадовими особами (зокрема - пред'явлення відповідного позову до суду), однак не позбавляє відповідну особу процесуального обов'язку доводити свої вимоги належними та допустимими доказами. Сам лише акт перевірки не визначений законодавством як безумовний доказ господарського чи цивільно-правового правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що посилання позивача на результати проведеної Державною фінансовою інспекцією України перевірки, як на підставу заявлених позовних вимог, є необґрунтованими з огляду на те, що виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами вищезазначених правочинів та не можуть ніяким чином їх змінювати, а є лише підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у допущених порушеннях у встановленому законом порядку.

Разом з цим, суд також звертає увагу, що за умови існування між позивачем та відповідачем договірних правовідносин, стороною яких не є Державна фінансова інспекція України, посилання на акт ревізії від 27 липня 2012 року №03-24/120 фінансово-господарської діяльності Державної служби молоді та спорту України за період з 01.04.2010 по 01.04.2012, як на підставу заявлених позовних вимог, є неправомірними, оскільки виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.

Додатково суд зазначає, що позивачем у позовній заяві заявлено вимогу про відшкодування збитків у розмірі отриманих відповідачем грошових коштів на підставі спірного договору, при цьому вказано суму 475000 грн. Проте сума вказаного договору становить 300000 грн., і за відсутності доказів укладення договорів про збільшення суми договору, суд приходить до необґрунтованості вимог у вказаній частині.

Згідно зі ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження викладених у позові обставин.

Відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача у повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 10.10.2016

Суддя Я.В. Маринченко