РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2016Справа №910/13979/16

За позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Приватного підприємства "НОРД ІНТЕР ТРАНС-ЛТД"

про стягнення 24 000,00 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3, за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного підприємства "НОРД ІНТЕР ТРАНС-ЛТД" про стягнення 24 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.08.2016 було порушено провадження у справі № 910/13979/16, розгляд справи призначено на 19.08.2016.

15.08.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача були подані документи на виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва від 02.08.2016 про порушення провадження у справі № 910/13979/16.

16.08.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача були подані документи на виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва від 02.08.2016 про порушення провадження у справі № 910/13979/16.

В судове засідання 19.08.2016 представники сторін не з'явились.

Позивач вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 02.08.2016 виконав, відповідач не виконав.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.08.2016 розгляд справи було відкладено на 11.10.2016.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва від 03.10.2016 у зв'язку із прийняттям Верховною Радою України Постанови про звільнення судді Прокопенко Л. В. було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатом якого справу № 910/13979/16 було передано для розгляду судді Нечаю О.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.10.2016 справу № 910/13979/16 було прийнято суддею Нечаєм О.В. до свого провадження.

У судове засідання 11.10.2016 представник позивача з'явився, надав суду свої пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 11.10.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2016 між Приватним підприємством «НОРД ІНТЕР ТРАНС-ЛТД» (далі - відповідач, експедитор) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - позивач, перевізник) було укладено Договір-заявку № 03/16-34 (далі - Договір-заявка), відповідно до умов якого перевізник бере на себе зобов'язання доставити з місця призначення до пункту призначення переданий йому для перевезення вантаж, в строки, погоджені сторонами та зазначені у заявці, справним вантажним транспортом відповідної вантажопідйомності та видати його уповноваженій на отримання вантажу особі (вантажоотримувачу), а експедитор зобов'язується прийняти послуги перевізника на умовах та в строки, передбачені даною заявкою.

Вказаним Договором-заявкою сторони домовились про перевезення вантажу - цукру (22 тони) з Литви (дата завантаження - 22.03.2016) до України (дата розвантаження - 25.03.2016).

Строки та умови оплати визначені сторонами у Договорі-заявці наступним чином: відповідач мав розрахуватись з позивачем безготівковим способом через 14 днів після отримання оригіналів документів.

Позивач зазначає, що на виконання умов, визначених у Договорі - заявці, надав відповідачу послуги з перевезення в період з 22-28 березня 2016 вантажу, що підтверджується відповідними відмітками в СМR, в свою чергу відповідач свої зобов'язання по оплаті перевезення виконав не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 24 000,00 грн.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 909 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим до виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Позивачем було здійснено перевезення за Договором-заявкою, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією міжнародної товарно-транспортної накладної № 012350. Рахунком-фактурою № 245 від 28.03.2016 підтвердджується факт надання позивачем відповідачу послуг з перевезення вантажу на загальну суму 27 500,00 грн.

В свою чергу відповідач частково сплатив позивачу кошти за надані послуги з перевезення вантажу, що підтверджується наданими позивачем банківськими виписками по особовому рахунку позивача, з яких вбачається, що відповідачем було сплачено 500,00 грн (14.06.2016), 1 000,00 грн (05.07.2016), 1 000,00 грн (07.07.2016), 1 000,00 грн (13.07.2016), а всього - 3 500,00 грн.

Відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо використання банківських виписок як первинних документів, затвердженої Наказом Державної податкової служби України 05.07.2012 N 583, первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В свою чергу господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

З огляду на вищенаведене, додані позивачем до позовної заяви банківські виписки по його особовому рахунку є первинними документами, а відповідно і належними та допустимими доказами неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором в частині сплати за надані позивачем послуги, в розумінні статей 33, 34 ГПК України, тому приймаються до уваги судом.

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не було надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача щодо неналежного виконання відповідачем свого грошового зобов'язання, передбаченого для нього за Договором-заявкою.

В свою чергу, позивачем було належним чином доведено суду факт наявності заборгованості перед позивачем в розмірі 24 000,00 грн.

Крім того в матеріалах справи наявні докази направлення позивачем відповідачу документів, необхідних для здійснення відповідачем оплати за перевезення вантажу, як це передбачено умовами Договору-заявки, а саме належним чином засвідчена копія фіскального чеку, який відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 є розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку.

Відповідачем не було спростовано факт направлення позивачем на його адресу документів, які є підставою для здійснення відповідачем оплати за перевезення вантажу відповідно до умов Договору-заявки.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення 24 000,00 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "НОРД ІНТЕР ТРАНС-ЛТД" (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, будинок 23, офіс 17; ідентифікаційний код: 39634310) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (43017, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер:НОМЕР_1) заборгованість в розмірі 24 000 (двадцять чотири тисячі) грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

Повне рішення складено 18.10.2016.

Суддя О.В. Нечай