КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"10" жовтня 2016 р. Справа №927/119/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Яковлєва М.Л.

Чорної Л.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державної екологічної інспекції у Чернігівській області на рішення господарського суду Чернігівської області від 29.03.2016 у справі № 927/119/16 (суддя Блохіна Ж.В.)

за позовом Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, м. Чернігів

до відповідача публічного акціонерного товариства «Укранафта», м. Київ

в особі Нафтогазовидобувного управління «Чернігівнафтогаз» публічного акціонерного товариства «Укранафта», м. Прилуки, Чернігівська обл.

про стягнення 80684, 17 грн. збитків.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 29.03.2016 у справі № 927/119/16 (суддя Блохіна Ж.В.) відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Чернігівської області від 29.03.2016, Державна екологічна інспекція у Чернігівській області звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити повністю позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Чернігівській області.

Розглянувши апеляційну скаргу та додані до неї матеріали, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 93 господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу - протягом п'яти з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

В ст. 53 господарського процесуального кодексу України встановлено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Так, оскаржуване рішення у справі № 927/119/16 було прийняте господарським судом Чернігівської області 29.03.2016.

Всупереч нормам господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга була подана скаржником до відділу документального забезпечення господарського суду Чернігівської області лише 03.10.2016, тобто з порушенням строку передбаченого ч.1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 53 ГПК України відновлення пропущеного строку здійснюється господарським судом за наявності поважної причини його пропуску.

Виходячи зі змісту ст. 53 ГПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах). Відповідна позиція відображена в п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 ГПК України апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

В апеляційній скарзі, скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Чернігівської області від 29.03.2016 у справі № 927/119/16, дану вимогу суд приймає за клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник просить поновити строк оскарження, оскільки кошторисом доходів і видатків на 2016 рік кошти для сплати судового збору передбачені, але фінансування надходить несвоєчасно, тому в даному випадку коштів для сплати судового збору встановлений строк для апеляційного оскарження не було. Одразу після надходження фінансування було підготовлено платіжне доручення і сплачено судовий збір.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати (абз. 2 п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Також інформаційним листом Державної судової адміністрації України про наявність у органів державної влади видатків, необхідних для сплати судового збору № 10-5761/16 від 11.08.2016 в якому зазначено що, Законом України № 484-VIII від 22.05.2015 «Про внесення змін до Закону України «Про судовий збір», скасовано пільги щодо сплати судового збору для всіх органів державної влади. У зв'язку з цим, Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» для всіх органів державної влади передбачено видатки на сплату судового збору.

Разом із тим, представник скаржника був присутнім у судовому засіданні 29.03.2016, в якому судом було прийнято оскаржуване рішення, про що зазначено у даному рішенні господарського суду Чернігівській області та протоколі судового засідання.

Таким чином, апеляційний господарський суд приходить до висновку про те, що у скаржника не існувало жодних об'єктивно непереборних, що не залежали від його волевиявлення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами обставин для своєчасного вчинення такої процесуальної дії, як звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки скаржником не надано доказів існування поважних причин неподання у встановлені процесуальні строки апеляційної скарги та не наведено жодної з поважних причин неможливості подання апеляційної скарги в передбачені законодавством строки.

При наведених обставинах, апеляційний господарський суд вважає, що в клопотанні про поновлення строку на подання апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 53, 86, 91, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Відхилити клопотання Державної екологічної інспекції у Чернігівській області на рішення господарського суду Чернігівської області від 29.03.2016 у справі № 927/119/16 про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Чернігівській області на рішення господарського суду Чернігівської області від 29.03.2016 у справі № 927/119/16 повернути скаржнику.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді М.Л. Яковлєв

Л.В. Чорна