ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2016 р.Справа № 922/2961/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське зерно", м. Полтава
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Капітал Юг", м. Харків
про стягнення 5 030 901,12грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. № 1509 від 15.09.2016р.;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 4 839 126,54грн., пеню в розмірі 146 044,83грн., 10% річних в розмірі 45 729,75грн. за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором поставки № 0804 від 08.04.2016р., а також покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Враховуючи те, що судом вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності його представника за наявними в справі матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

08.04.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українське зерно" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Капітал Юг" (відповідач) укладено договір поставки № 0804 (далі договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати у власність відповідача білково-мінерально-вітамінні добавки, комбікорми (насипом або фасовані в мішки), премікси, інший товар за погодженням сторін (далі - товар), а відповідач прийняти товар та оплатити його на умовах, передбачених цим договором.

Найменування товару, його кількість, ціна товару за одиницю і по позиціях вказуються у видаткових накладних на товар (п.2.1 договору).

Відповідно до п.3.3 договору сторони погодили, що поставка товару здійснюється на умовах СРТ Україна, Київська область, Броварський район, с. Богданівка, вул. Польова, 1, склад відповідача, згідно Інкотермс в редакції 2010р.

У п.5.1 договору сторони погодили порядок здійснення оплат, а саме: відповідач зобов'язався здійснити оплату товару в порядку 100% оплати вартості даної партії товару (відповідно до видаткової накладної) не пізніше дати поставки конкретної партії товару. Датою поставки конкретної партії товару є дата видаткової накладної.

Оскільки відповідач за отриманий від позивача товар не розрахувався, останній звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам сторін, суд виходить з наступного.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.265 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Позивач на виконання умов договору протягом квітня-липня 2016р. передав відповідачу товар на загальну суму 9 634 226,54грн., що підтверджується видатковими накладними, наявними у справі.

Видаткові накладні відповідають вимогам ст.9 Закону України від 16.07.1999р. № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку. Дані накладні є первинними документами, які фіксують здійснення господарської операції (поставка товару) та містять ціну, одиницю виміру, кількість та вартість поставленого товару.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як було зазначено вище, відповідач зобов'язався здійснити оплату поставленого товару на умовах 100% оплати вартості даної партії товару не пізніше дати поставки конкретної партії товару.

Відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав, за отриманий товар розрахувався частково на суму 4 795 100,00грн., що підтверджується копіями банківських виписок.

Таким чином у відповідача утворилась заборгованість на загальну суму 4 839 126,54грн.

Позивач 19.08.2016р. звернувся на адресу відповідача з вимогою сплатити суму заборгованості, пені та 10% річних за порушення строків оплати товару, яка останнім залишена без відповіді та задоволення.

Згідно із ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Факт наявності заборгованості за спірним договором на суму 4 839 126,54грн. підтверджується належними доказами, наявними у справі.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати ним заборгованості перед позивачем у сумі 4 839 126,54грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені та 10% річних, суд виходить з наступного.

Згідно ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У п.834 договору відповідач у разі прострочення здійснення оплати за партію товару, що поставляється зобов'язався сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент нарахування пені від простроченої до оплати суми за кожен день прострочення та, відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, сплатити 10% річних від простроченої суми.

На підставі зазначеного позивач за період з 16.07.2016р. по 19.08.2016р. нарахував відповідачу пеню в розмірі 146 044,83грн. та 10% річних в розмірі 45 729,75грн.

Дане нарахування не суперечить вимогам Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, ст. 625 Цивільного кодексу України та умовам договору, воно відповідає наданому розрахунку, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої при задоволенні позову судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 530, 610, 611, 612, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України, статями 193, 265 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Капітал Юг", (61052, м. Харків, вул. Котлова, 183, п/р 6701 в ПАТ "Альфа-Банк", МФО 300346) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське зерно", (36007, м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 32-а, п/р 2 в ПАТ "ОСОБА_2 Аваль", МФО 380805) - 4 839 126,54грн. основного боргу, 146 044,83грн. пені, 45 729,75грн. 10% річних, 75 463,51грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 05.10.2016 р.

Суддя ОСОБА_3