РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.10.2016Справа №910/21210/15

За позовомДержавного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" (Україна, місто Київ)
до INVEST SKI LIMITED (Сполучене Королівство Великобританії, місто Лондон)
провизнання недійсною додаткової угоди
Суддя Ярмак О.М.
За участю представників:
від позивачаНазаренко Є.О. (представник за довіреністю)
від відповідачане з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" (Україна, місто Київ) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до INVEST SKI LIMITED (Сполучене Королівство Великобританії, місто Лондон) про визнання недійною Додаткової угоди № 5 від 04.02.2014 до Договору № 4.7-04 від 02.03.2004, укладеної між позивачем та відповідачем.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/21210/15 та призначено розгляд справи на 15.03.2016.
Ухвалою від 15.03.2016 розгляд справи відкладено судом на 11.10.2016, зупинено провадження у справі на період вручення документів відповідачу, але не пізніше 11.10.2016, зобов`язано позивача у строк до 01.04.2016 надати суду в двох примірниках нотаріально посвідчений переклад на англійську мову даної ухвали суду, прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів та короткого викладу документа, після надходження від позивача зазначених в ухвалі документів звернутися до компетентного органу Об`єднаного Королівства Великобританії та північної Ірландії із судовими дорученнями про надання правової допомоги щодо вручення цієї ухвали відповідачу.
23.03.2016 від Вищих судів Англії та Уельсу (Відділ вручення судових документів особам) до суду надійшло свідоцтво-засвідчення про вручення INVEST SKI LIMITED документів 18.02.2016.
Ухвалою від 11.10.2016 судом поновлено провадження у справі.
В судове засідання 11.10.2016 відповідач уповноваженого представника не направив, відзив на позов та інші документи не подав.
Оскільки доказів вручення відповідачу ухвали про відкладення розгляду справи від 15.03.2016, яка направлялася у порядку встановленому Гаазькою конвенцією про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965, з метою уникнення порушення розумних строків судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути спір по суті за відсутності представника відповідача.
Представник позивача обґрунтував та підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі.
В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

02.03.2004 Компанія INVEST SKI LIMITED (повірений) та Державне підприємство "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" (довіритель) укладено договір № 4.7-04 (далі Договір), за умовами якого довіритель доручає, а повірений зобов`язується від імені та за рахунок довірителя здійснити наступні юридичні дії: надати послуги по участі довірителя в тендерах Організації Об`єднаних Націй (ООН), сприяти в укладення контрактів на авіаційне обслуговування миротворчої місії ООН, а також забезпечити виконання довірителем функцій по транспортному обслуговуванню місій (п. 1.1.1), надати послуги по виконанню довірителем польотів, в тому числі забезпечити укладення довірителем відповідних договорів перевезення з третіми особами, а також вирішувати всі поточні питання по організаційному забезпеченню польотів (п. 1.1.2).
18.04.2013 сторонами Договору укладено Додаткову угоду № 4 до Договору, якою визначено залишок заборгованості довірителя на основі акта звірки розрахунків станом на 01.03.2013 у розмірі 796 938,98 доларів США та встановлено графік погашення цієї заборгованості довірителем.
04.02.2014 сторонами Договору підписано Додаткову угоду № 5 до Договору, за умовами якої визначено здійснити погашення залишку заборгованості на користь повіреного за надання послуг по забезпеченню місії ООН не пізніше 01.03.2014, а також те, що графік погашення заборгованості, визначений Додатковою угодою № 4 від 18.04.2013 до Договору, з дати підписання цієї угоди втрачає свою силу.
Позивач вважає, що Додаткова угода до Договору № 5 від 04.02.2014 підлягає визнанню недійною у судовому порядку, оскільки вчинена особою, яка не мала на це повноважень та умови цієї угоди суперечать інтересам держави.
В силу положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Приписами ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема:
- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам;
- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;
- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;
- правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;
- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;
- правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Аналогічні положення містяться і в статті 180 Господарського кодексу України.
Стверджуючи про недійсність додаткової угоди № 5 Договору № 5 від 04.02.2014, позивач вказує на відсутність у особи, яка вчинила цей правочин, необхідного обсягу цивільної дієздатності, чим порушено ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України.
Обґрунтовуючи вказані свої доводи, позивач посилається на акт перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" від 10.10.2014 № 41, складеним Департаментом внутрішнього аудиту Міністерства внутрішніх справ України, яким встановлено, що згідно наказу від 03.02.2014 № 10/ос, авансового звіту про відрядження № 7 від 04.02.2014, посвідчення на відрядження № 7 від 03.02.2014 та квитанції на проживання в готелі від 04.02.2014 № 006075 на дату підписання Додаткової угоди № 5 (04.02.2014) ОСОБА_1 перебував у відрядженні в в/ч 2269 м. Олександрія Кіровоградської області; при цьому виконання обов`язків директора підприємства згідно наказу від 03.02.2014 № 10/ос на період відрядження ОСОБА_1 були покладені на заступника директора з якості ОСОБА_2 .
Позивач вказує, що відповідно до Додаткової угоди № 5 в реквізитах сторін зазначається прізвище, ім`я та по-батькові ОСОБА_3 та його особистий підпис, що прямо суперечить дійсним обставинам, адже на період відрядження ОСОБА_3 уповноваженим представником позивача являвся ОСОБА_2 , який і повинен був підписувати Додаткову угоду № 5.
Відповідно до ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Цивiльну дiєздатнiсть юридичної особи встановлено статтею 92 Цивільного кодексу України, згiдно з частиною першою якої юридична особа набуває цивiльних прав та обов`язкiв i здiйснює їх через свої органи, якi дiють вiдповiдно до установчих документiв та закону; порядок створення органiв юридичної особи встановлюється установчими документами та законом; орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.
Управлiння товариством здiйснюють його органи, якими є загальнi збори його учасникiв i виконавчий орган, якщо iнше не встановлено законом (стаття 97 Цивільного кодексу України).
Відповідно до п. 6.3 Статуту Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" органом управління, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є директор підприємства, який, згідно з п. 6.4 Статуту, з-поміж іншого, укладає договори.
Оскільки на момент підписання Додаткової угоди № 5 директор Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" Сибірцев С.В. переведений або ж звільнений не був, а, підписуючи вказану угоду, діяв у межах наданим Статутом повноважень, то вести мову про відсутність дієздатності у юридичної особи в момент підписання спірної угоди немає підстав.
Окрім того, позивач вважає, що умови Додаткової угоди № 5 прямо суперечать інтересам держави, оскільки нею строк для погашення заборгованості перед відповідачем за Договором значно скорочений, що спрямовано на доведення позивача до банкрутства, у зв`язку з чим держава втратить суб`єкт господарювання, який може приносити прибуток.
Відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.
Як вказано вище, Додатковою угодою № 5 від 04.02.2014 до Договору визначено здійснити погашення залишку заборгованості позивача на користь позивача за надання послуг по забезпеченню місії ООН не пізніше 01.03.2014.
Дослідивши зміст спірної угоди та вивчивши доводи позивача, суд не вважає, що укладення вказаного правочину, спрямованого на погашення вже існуючої та визнаної заборгованості Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" перед відповідачем, мало на меті посягання на суспільні, економічні та соціальні основи держави у вигляді настання негативних наслідків.
Твердження позивача про те, укладення Додаткової угоди № 5 спрямовано на доведення позивача до банкрутства має швидше характер припущення, оскільки не знаходять свого підтвердження серед поданих доказів, доказів того, що погашення заборгованості перед INVEST SKI LIMITED у встановлений спірною угодою строк, призведе до неплатоспроможності позивача, в матеріали справи не подано.
Отже, позивачем не доведено існування обставин, з якими приписи Цивільного кодексу України передбачають можливість визнання спірного договору недійсним.
Проаналізувавши положення чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд не знайшов правових підстав для задоволення позову.
З огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні заявлених позовних вимог, судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 13.10.2016

Суддя О.М. Ярмак