ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2016 р. Справа № 917/1201/16

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2а, м. Полтава, 36008

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 4037,93грн.

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність №29-14/20 від 05.01.2015р.

від відповідача: не з"явився.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 4037,93грн., з яких 1972,34грн. основний борг за Договором № 2093 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 08.10.2004р., 1972,34грн. - пеня, 19,52 грн. 3% річних та 73,73грн. інфляційних.

Представник позивача підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору № 2093 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 08.10.2004р.

Крім того, представник позивача повідомив суду, що станом на 27.09.2016року заборгованість за Договором відповідачем не сплачена.

Відповідач в судове засідання не з'явився, ухвалу від 05.09.2016р., направлену за адресою: АДРЕСА_1 було повернуто до суду з відміткою поштового відділення "за не запитом".

Відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців здійсненого судом, станом на 27.09.2016року місце проживання відповідача також є: АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 64 ГПК України, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеному в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Як роз'яснено в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (п. 3.9.1.), особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання.

Неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (теплопостачальна організація за Договором; позивач по справі) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (споживач за Договором; відповідач по справі) 08.10.2004р. був укладений Договір №2093 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води (далі - Договір) (а.с.13-14).

Відповідно до умов Договору теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщень та гарячого водопостачання приміщень споживача до межі розподілу будівель перукарні по вул. Коцюбинського, 58 (п.1 Договору).

За умовами Договору відповідач зобов'язався сплачувати за одержану теплову енергію за встановленими тарифами та в строк, передбачений договором.

Додатковими угодами №5 від 13.09.2011р., №6 від 10.10.2011р., сторонами були внесені зміни до п.п. 6, 7, 10, 11, 11.1, 11.2, 11.3, 14, 17, 20 Договору №2093 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 08.10.2004р. (а.с.13-16).

Згідно п. 17 Договору (в редакції Додаткової угоди №5 від 13.09.2011р.), договір укладений на період:

а) для опалення з 08.10.2004р. по 01.05.2011р.;

б) для гарячого водопостачання з 08.10.2004р. по 01.05.2011р.

в) в частині розрахунків до їх повного завершення

і вважається продовженим щорічно, якщо за місяць до закінчення його строку не надійде заяви від однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляду.

Представник позивача повідомив суд про те, що дії на розірвання чи припинення договору не вчинялися.

Відповідно до п. 10 Договору (в редакції Додаткової угоди №6 від 10.10.2011р.) обсяг теплової енергії, який постачається Споживачу в розрахунковому періоді, визначається Теплопостачальною організацією розрахунковим способом відповідно до теплового навантаження об"єктів (згідно СНиП 2.04.05-91 "Отопление, вентиляция и кондиционирование") з урахуванням середньомісячної темпиратури зовнішнього повітря, визначеної СНиП 2.01.01.-82 (стоительная климатография и геофизика) та наведений в п.3 Додатку "Розрахунок обсягу теплової енергії", який є невід"ємною частиною даного Договору.

Пунктом 11 Договору (в редакції Додаткової угоди №6 від 10.10.2011р.) визначено, що розрахунки за відпущену теплову енергію проводяться відповідно до тарифів, встановлених уповноваженим органом та діючих на періоді постачання теплової енергії, на підставі виконаних розрахунків відповідно до теплових навантажень.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 5 Закону України "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг" та згідно з абз. 7 ст. 16 Закону України "Про теплопостачання" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг встановлює тарифи на теплову енергію суб'єктам природних монополій та суб'єктам господарювання на суміжних ринках у сфері теплопостачання.

Тариф на теплову енергію, що виробляється та постачається підприємством "Полтаватеплоенерго" встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Як встановлено судом даною комісією встановлені тарифи на теплову енергію для потреб інших споживачів в такому розмірі:

- 1403,42 грн./ Гкал (без ПДВ) з 01 травня 2015р. на підставі постанови №1388 від 30.04.2015р.;

- 1354,31 грн./ Гкал (без ПДВ) з 01 листопада 2015р. на підставі постанови №2690 від 29.10.2015р.;

- 1304,87 грн./ Гкал (без ПДВ) з 01лютого 2016р. на підставі постанови №54 від 28.01.2016р.

Відповідно до п.п.11.1. Договору (в редакції Додаткової угоди №6 від 10.10.2011р.) кінцевий розрахунок вартості теплової енергії визначеної з урахуванням фактичної температури повітря проводиться Споживачем до 15-го числа наступного за розрахунковим на підставі виписаного рахунку.

На виконання умов Договору за період з 01.10.2015р. по 30.04.2016р. позивач поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 1972,34грн.

Даний факт підтверджується актами прийняття-передачі теплової енергії за жовтень 2015 - квітень 2016 року, рахунками на оплату, які свідчать про відпуск теплової енергії споживачу та її вартість, а також реєстри, що підтверджують факт відправлення відповідачу актів та рахунків згідно вимог Договору .

Однак відповідач, порушив взяті на себе зобов'язання за договором, в частині розрахунків за спожиту теплову енергію, у зв"язку з чим у нього виникла заборгованість за період у розмірі 1972,34грн.

В зв"язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Станом на момент розгляду справи заборгованість в сумі 1972,34грн. відповідачем не була сплачена, що підтверджується наданою до матеріалів справи Довідкою (а.с.40).

Крім того, позивачем на підставі п.п. 11.3. Договору (в редакції Додаткової угоди №6 від 10.10.2011р.) та ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано та заявлено до стягнення 1972,34грн. - пені (за період з 15.11.2015р. по 07.06.2016р.), 19,52 грн. 3% річних (за період з 15.11.2015р. по 07.06.2016р.) розрахунок по кожному платежу окремо в матеріалах справи, а.с. 10-11) та 73,73грн. інфляційних (за грудень 2015р. по травень 2016р.) (а.с. 12).

При винесенні рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, крім передбачених законом випадків.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною 6 статті 25 Закону України "Про теплопостачання" разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Факт отримання теплової енергії відповідачем та порушення ним своїх договірних зобов"язань в частині оплати, підтверджений матеріалами справи, а тому позовні вимоги в частині стягнення 1972,34грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.ст. 547, 548 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК).

Пунктом 11.3. Договору (в редакції Додаткової угоди №6 від 10.10.2011р.) визначено, що у випадку несплати у вказані строки нараховується пеня в розмірі 1,0% за кожний день прострочки платежу, але не більше 100% боргу згідно Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання при будинкових територій", а також стягується 3% річних та інфляційні витрати від простроченої суми згідно ст. 625 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання при будинкових територій" за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100% загальної cyми боргу.

Позивачем на підставі п.п. 11.3. Договору (в редакції Додаткової угоди №6 від 10.10.2011р.) за період з 15.11.2015р. по 07.06.2016р. нараховано пеню в розмірі 2380,11грн. (розрахунок по кожному платежу окремо в матеріалах справи, а.с. 10). В зв"язку з тим, що сума пені обмежується 100% боргу, позивачем заявлено до стягнення 1972,34грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України позивачем заявлено до стягнення 17.08грн. 3% річних за період з 15.03.2015р. по 30.07.2015р. (розрахунок по кожному платежу окремо в матеріалах справи, а.с. 11- 12) та 138,44грн. інфляційних за січень 2015р. - червень 2015р.

Здійснивши перевірку за допомогою калькулятора ІПС "Ліга" наданих позивачем розрахунків в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних (з урахуванням моменту виникнення зобов'язань щодо оплати за отриману теплову енергію за кожний окремий місяць), суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Сторони вільні у наданні до суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, 2а, м. Полтава, 36008; ; р/р №0972 в філії Полтавського обласного управління АТ "Ощадбанк"; МФО 331467) - 1972,34грн. основного боргу, 1972,34грн. - пені, 19,52 грн. 3% річних та 73,73грн. інфляційних.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.10.20116року.

Суддя Погрібна С.В.