ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2016 р. Справа № 914/1632/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий-суддя Кузь В.Л.

суддів Желік М.Б.

ОСОБА_1

При секретарі судового засідання Петрик К.О.

Розглянувши апеляційну скаргу від 17.12.15 Товариства з обмеженою відповідальністю Прядко, м. Ірпінь, Київська область

на рішення Господарського суду Львівської області від 25.11.2015

по справі № 914/1632/15

за позовом Публічного акціонерного товариства Європейський газовий банк , м. Київ

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю Лангруп , м. Борислав, Львівська область

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю Прядко, м. Ірпінь, Київська область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача ОСОБА_3 представник

від відповідача-1 не зявився.

від відповідача-2- не зявився.

від третьої особи ОСОБА_4 представник.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.11.15 у справі № 914/1632/15 (суддя Петрашко М.М.) позовні вимоги задоволено повністю, в рахунок погашення заборгованості ТОВ Прядко перед ПАТ Європейський газовий банк за кредитним договором №569-100512 від 10.05.2012 в розмірі 31 127 285,31 грн., яка складається із: 22 800 000 грн. заборгованість по тілу кредиту; 6 446 465,77 грн. заборгованості по процентах; 1 880 819,54 грн. пені, звернено стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №998-220512/І від 22.05.2012, який укладений між ПАТ Європейський газовий банк та ТОВ Лангруп, а саме на частину приміщення інженерного корпусу літера А-1, А-2, загальною площею 4 141,5 м кв., які знаходяться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. ІІІ-го Інтернаціоналу, 152, та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу частини приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим номером № 324, право власності зареєстровано в Комунальному підприємстві Київської обласної ради Ірпінське бюро технічної інвентаризації 31.12.2010 р., витяг №28571244 та записано в реєстрову книгу 3-117, номер запису: 708, реєстраційний номер майна:19776795 та реалізувати предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у порядку виконавчого провадження за початковою ціною 20 745 236 грн. Стягнено з ТОВ Лангруп в дохід Державного бюджету України 73 080 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ТОВ «Прядко», який залучений до участі у справі в якості відповідача-2 (внаслідок цього було змінено його процесуальний статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача) подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 25.11.15 у справі № 914/1632/15, з огляду на те, що судом при прийнятті рішення не було враховано що згоди щодо оцінки спірного обєкта іпотеки між сторонами не досягнуто, висновок субєкта оціночної діяльності про оцінку майна -відсутній. Крім того, скаржник посилається на те, що місцевим господарським судом не було враховано, що період нарахування пені повинен починатися з 21.03.2014 відповідно до договору про внесення змін від 22.03.2013 та нараховуватися до 21.09.2014.

У поданих суду додаткових поясненнях по справі від 13.04.2016 скаржник зазначає, що оцінка прав вимоги по кредитних договорах не є тотожною оцінці майна, переданого в іпотеку в розумінні Закону України «Про іпотеку» та ст. 3 Закону України «Про оцінку майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», тобто оцінка надана банком не є належним доказом по даній справі.

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 914/1632/15 розподілено до розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Кузь В.Л., судді Галушко Н.А. та Орищин Г.В.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 11.01.16 у справі № 914/1632/15 апеляційну скаргу призначено до розгляду.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 29.02.2016 клопотання позивача було задоволено, судове засідання призначено в режимі відеоконференції.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 09.03.2016, від 28.03.2016, від 13.04.2016 розгляд апеляційної скарги відкладався.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 28.03.2016 залучено в порядку ст. 24 ГПК України до участі у справі іншого відповідача ТОВ «Прядко».

Позивач у поданих суду запереченнях на апеляційну скаргу від 04.03.2016, поясненнях від 23.03.2016 просить суд оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав правомірності та обґрунтованості рішення суду.

09 березня 2016 на розгляд суду апеляційної інстанції від відповідача-2 надійшло клопотання від 09.03.2016 про призначення будівельно-технічної експертизи у справі для визначення ринкової вартості заставленого нерухомого майна, яке є предметом договору іпотеки від 22.05.2012, укладеного між ТОВ "Лангруп" та ПАТ "Європейський газовий банк". У зазначеному клопотанні заявник просив витрати по оплаті експертизи покласти на нього.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 04.05.2016 задоволено клопотання відповідача-2 та призначено по справі № 914/1632/15 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

26 липня 2016 року Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз повернуто до суду апеляційної інстанції матеріали справи № 914/1632/15 без висновку експерта у звязку з неоплатою ТОВ Прядко вартості проведення експертизи.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду № 415 від 27.07.2016 у звязку з відпусткою суддів Галушко Н.А. та Орищин Г.В. зобовязано провести автоматичну заміну складу колегії суддів у справі № 914/1632/15

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 27.07.2016 у склад колегії суддів для розгляду справи № 914/1632/15 введено замість суддів Галушко Н.А. та Орищин Г.В. - суддів Малех І.Б. та Желіка М.Б.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 28.07.2016 поновлено провадження у даній справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду на 19.09.2016.

26 вересня 2016 року перед початком судового засідання на адресу суду від відповідача-2 надійшло клопотання про припинення провадження у справі (№01-04/7005/16) відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у звязку з тим, що відповідно до акту № 48880508/19 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 12.09.2016 предмет іпотеки у відповідності до вимог ст. 49 Закону України "Про іпотеку" придбано ПАТ "Єврогазбанк" за початковою ціною 12 280 430 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.2016 клопотання відповідача-2 про припинення провадження у справі залишене без задоволення, оскільки із заявлених підстав на стадії апеляційного розгляду провадження у справі як такій припиненню не підлягає (обставини, зазначені в клопотанні, виникли після прийняття оскаржуваного рішення у справі).

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 04.10.2016 задоволено клопотання позивача та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб.

У судовому засіданні, яке проводилося в режимі відео конференції, зявилися представники позивача та третьої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК України у судовому засіданні 12.10.2016 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутніх представників учасників судового процесу, вважає, що підстави для скасування чи зміни рішення Господарського суду Львівської області від 25.11.15 у справі № 914/1632/15відсутні, з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 10.05.2012 між ПАТ Європейський газовий банк (надалі банк) та ТОВ «Прядко» (надалі позичальник) було укладено кредитний договір №569-100512. відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику відновлювану відкличну кредитну лінію (надалі кредитна лінія/кредит) з загальним лімітом 22 800 000 грн. Кредитна лінія надається в розмірах, які не перевищують ліміту встановленого цим пунктом, за умов, що при видачі кожного траншу в межах ліміту кредитної лінії відсутні такі обставини, як неплатоспроможність позичальника та/або відсутність вільних кредитних ресурсів у банку, та в межах якого він може без обмежень отримувати та погашати кредитні кошти протягом всього строку дії договору.

Згідно із п.1.3. кредитного договору кредит надається на строк по 20 березня 2015р., якщо інший термін повернення кредиту не встановлений договором про внесення змін до договору або не визначений у відповідності до умов договору.

Пунктом 1.4.1. кредитного договору передбачено, що за користування кредитними коштами у межах встановленого в п.1.3.строку кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 30% річних.

Відповідно до п.1.4.2. кредитного договору за користування кредитними коштами понад строк, визначений п.1.3. кредитного договору, процентна ставка встановлюється в розмірі 60% річних.

Згідно із п.1.4.4. кредитного договору строк сплати процентів з 1-го по 5-те число місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку на який надано кредит, у відповідності до п.1.3. кредитного договору, в день дострокового погашення заборгованості, або в день дострокового розірвання договору.

До кредитного договору між сторонами договору було укладено ряд додаткових договорів, якими сторони змінювали його умови.

Договором про внесення змін від 30.04.2013 до кредитного договору сторони дійшли згоди встановити строк сплати процентів по кредитному договору за квітень 201. по 05.06.2013 включно.

Договором про внесення змін від 05.06.2014 до кредитного договору сторони дійшли згоди встановити строк сплати процентів по кредитному договору за травень 2014 по 25.06.2014 включно.

Відповідно до п.5.2. кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів та комісій за користування кредитом позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня від простроченої заборгованості за кожен день прострочення виконання зобовязань від дня виникнення такого прострочення до повного погашення заборгованості. У відповідності до ч.6 ст. 232 ГК України сторони домовилися, що нарахування пені за прострочення виконання зобовязань повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом припиняється через 1 (один) рік від дня коли зобовязання мало бути виконано.

Факт надання позивачем банком позичальнику кредитних коштів в розмірі 22 800 000 грн. на виконання умов кредитного договору підтверджується банківськими виписками, які є первинними документами, що відображають рух коштів по рахунку позичальника.

Крім того, 22.05.2012 між ПАТ Європейський газовий банк (іпотекодержатель) та ТОВ «Лангруп» (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого він забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору №569-100512 від 10.05.2012, укладений між ПАТ Європейський газовий банк та ТОВ Прядко (боржник), за умовами якого іпотекодержатель надає боржнику відновлювальну відкличну кредитну лінію з загальним лімітом 22 800 000 грн. на визначеним кредитним договором умовах.

За умовами договору іпотеки, предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки є частина приміщення інженерного корпусу літера А-1, А-2, загальною площею 4141,5 м кв., які знаходяться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. ІІІ-го Інтернаціоналу, 152, та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу частини приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим номером 324, право власності зареєстровано в Комунальному підприємстві Київської обласної ради Ірпінське бюро технічної інвентаризації 31.12.2010, витяг №28571244 та записано в реєстрову книгу 3-117, номер запису: 708, реєстраційний номер майна:19776795.

Пунктом 1.6. договору іпотеки передбачено, що станом на дату укладення цього договору загальна заставна вартість предмету іпотеки складає 20 745 236 грн.

До вказаного договору також було укладено договір про внесення змін від 31.05.2012 до договору іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.02.2015 відповідачу-1 було надіслано вимогу від 30.01.2015 за вих. № 05.1/468-1 про порушення позичальником умов кредитного договору та виникнення заборгованості та вимагалось сплати боргу протягом 7 робочих днів у відповідності до договору поруки. Проте, дана вимога була залишена без належного реагування.

Як зазначає позивач та вбачається з поданого розрахунку, заборгованість відповідача-2 по кредитному договору становить 31 127 285,31 грн., з яких 22 800 000 грн. заборгованість за кредитом, 6 446 465,77 грн. заборгованість за відсотками (за період з 26.06.2014 по 16.04.2015) та 1 880 819,54 грн. пені (за період з 26.06.2014 по 16.04.2015). Доказів на погашення та/або спростування заявленої суми заборгованості відповідач-2 не подав. Перевіривши розрахунок розміру пені за умовами кредитного договору та відсотків за користування кредитними коштами, суд дійшов висновку про правильність їх нарахування. Скаржник свого контррозрахунку пені та відсотків за користування кредитом , який був би іншим, суду апеляційної інстанції не подав.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 193 ГК України, ч. 1 ст. 1054 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. А за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно із ч.1 ст.574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Частиною 1 ст.575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно визначення, наведеного у ст. 1 Закону України Про іпотеку іпотека вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до положень ст. 33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Враховуючи вищенаведені норми законодавства, дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки частину приміщення інженерного корпусу літера А-1, А-2, загальною площею 4 141,5 м кв., які знаходяться за адресою: Київська область, м.Ірпінь, вул. ІІІ-го Інтернаціоналу, 152, та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу частини приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим номером 324, право власності зареєстровано в Комунальному підприємстві Київської обласної ради Ірпінське бюро технічної інвентаризації 31.12.2010, витяг №28571244 та записано в реєстрову книгу 3-117, номер запису: 708, реєстраційний номер майна:19776795, в рахунок виконання зобовязань ТОВ «Прядко» за кредитного договору №569-100512 від 10.05.2012 на суму 31 127 285,31 грн. є правомірними, підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем та задоволенні місцевим господарським судом правомірно.

Місцевим господарським судом для встановлення правильності визначення початкової ціни реалізації предмета іпотеки за клопотанням відповідача-1 було призначено в справі оціночно-будівельну експертизу, яка в силу неоплати відповідачем-1 її вартості не була проведена.

Львівський апеляційний господарський суд за клопотанням скаржника у справі призначав судову будівельно-технічну експертизу, яка, як зазначено вище, також не була проведена у звязку з її неоплатою ініціюючою стороною.

Відтак,враховуючи, що інших належних та допустимих доказів щодо ціни обєкта іпотеки, яка була б іншою, аніж ціна, зазначена в п. 1.6.договору іпотеки відповідачі не подали, а тому початкова ціна визначена місцевим господарським судом за ціною, яку сторони погодили, уклавши договір іпотеки. Відповідач-2 за час дії договору не ставив вимоги про зміну вартості предмета іпотеки. Тобто, не змінив факт узгодженості цієї договірної умови.

Пунктом 1.6. договору іпотеки передбачено, що станом на дату укладення цього договору загальна заставна вартість предмету іпотеки складає 20 745 236 грн.

Відтак місцевий господарський суд дійшов правомірного та обґрунтованого висновку, що предмет іпотеки слід реалізувати шляхом проведення прилюдних торгів у порядку виконавчого провадження за початковою ціною 20 745 236 грн.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, Львівський апеляційний господарський суд не визнав обґрунтованими підстави, наведені в апеляційній скарзі, для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Судова колегія зазначає, що при прийнятті апеляційної скарги до розгляду скаржнику було відстрочено сплату судового збору, під час розгляду апеляційної скарги скаржником був сплачений судовий збір не у встановленому законом розмірі , а саме 1 000 грн. А відтак, судовий збір за результатами розгляду апеляційної скарги підлягає стягненню зі скаржника в дохід спеціального фонду державного бюджету України в розмірі 79 388 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу від 17.12.2015 Товариства з обмеженою відповідальністю «Прядко», м. Ірпінь, Київська область залишити без задоволення.

2. Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.11.15 у справі № 914/1632/15 залишити без змін.

3. Стягнути з ТОВ «Прядко» в дохід спеціального фонду Державного бюджету України (Банк: ГУДКСУ у Львівській області; МФО 825014; отримувач: УДКСУ у Личаківському районі м. Львова; ; рахунок 2006) 79 388 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

4. Місцевому господарському суду видати наказ.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 17.10.2016.

Головуючий суддя Кузь В.Л.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Малех І.Б.