ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" жовтня 2016 р. Справа № 21/200-10

Господарський суду Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши заяву Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України про заміну сторони у справі №21/200-10

за позовом Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України

до Комунального підприємства Бучатепломережа

про стягнення 982 186,09 гривень

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреніст №178/16 від 27.04.2016)

від відповідача: не прибув

встановив:

Дочірня компанія Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України(далі-ДК Газ України/позивач/стягувач) звернулась до господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства Бучатепломережа (далі-КП Бучатепломережа/відповідач/боржник) про стягнення 982 186,09 грн, з яких: 836 000,00 грн заборгованості за договором поставки природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також інших субєктів господарювання №06/08-1906 БО-17 від 29.09.2008 з підстав договору про переведення боргу №14/09-1843 від 19.11.2009, 79 939,06 грн пені, 19 827,03 грн 3% річних та 46 420,00 грн інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Київської області від 18.10.2010 у справі №21/200-10, позовні вимоги задоволено, стягнуто з Комунального підприємства Бучатепломережа (08292, Київська обл., м. Буча, вул. Енергетиків, 4А, ідентифікаційний код 36170163) на користь Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ідентифікаційний код 31301827) 836 000 (вісімсот тридцять шість тисяч) грн. 00 коп. заборгованості, 79 939 (сімдесят дев'ять тисяч девятсот тридцять дев'ять) грн. 06 коп. пені, 19 827 (девятнадцять тисяч вісімсот двадцять сім) грн. 03 коп. 3% річних, 46 420 (сорок шість тисяч чотириста двадцять) грн. 00 коп. інфляційних втрат, 9 821 (дев'ять тисяч вісімсот двадцять одну) грн. 86 коп. державного мита та 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

01.10.2010 господарським судом Київської області на примусове виконання вищезазначеного рішення видано наказ.

10.08.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України надійшла заява про заміну сторони у справі №21/200-10, а саме Комунального підприємства Бучатепломережа на Приватне комунально-побутове підприємство Теплокомунсервіс.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.08.2016 вищезазначену заяву прийнято та призначено до розгляду на 12.09.2016.

У судове засідання 12.09.2016 представники сторін не прибули, про причини неприбуття суд не повідомили.

Водночас, 12.09.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від Приватного комунально-побутового підприємства Теплокомунсервіс надійшли заперечення проти вимог стягувача про заміну сторони у даній справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.09.2016 розгляд відповідної заяви відкладено на 10.10.2016.

У судове засідання 10.10.2016 представник відповідача не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив.

У судовому засіданні 10.10.2016 представник стягувача підтримала подану заяву та просила її задовольнити, у той час як представник Приватного комунально-побутового підприємства Теплокомунсервіс заперечив проти задоволення відповідної заяви.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представника заявника, суд встановив, що заява Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України про заміну сторони у справі №21/200-10 не підлягає задоволенню виходячи з нижченаведеного.

Згідно положень ст. 25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

В обгрунтування поданої заяви Дочірня компанія Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України зауважила на тому, що згідно рішення Бучанської міської ради Київської області двадцять дев'ятої сесії шостого скликання №771-29-VI від 06.09.2012 «Про передачу котелень та мереж теплопостачання з балансу КП «Бучатепломережа» в господарське відання та на обслуговування ПКПП «Теплокомунсервіс»» Приватному комунально-побутовому підприємству Теплокомунсервіс було передано котельні, що перебули на балансі боржника за рішенням у даній справі.

З огляду вищезазначеного, стягувач просить суд замінити у справі №21/200-10 Комунальне підприємство Бучатепломережа на Приватне комунально-побутове підприємство Теплокомунсервіс, як таке, що стало правонаступником боржника за борговими зобов'язаннями у порядку ч. 3 ст. 22 Закону України «Про теплопостачання».

В підтвердження викладених обставин заявник надав суду, зокрема, копію рішення Бучанської міської ради Київської області двадцять дев'ятої сесії шостого скликання №771-29-VI від 06.09.2012 «Про передачу котелень та мереж теплопостачання з балансу КП «Бучатепломережа» в господарське відання та на обслуговування ПКПП «Теплокомунсервіс»» разом з додатками.

Поряд з тим, Приватне комунально-побутове підприємство Теплокомунсервіс надало суду акт приймання-передачі основних засобів з балансу КП «Бучатепломережа» в господарське відання та на обслуговування ПКПП «Теплокомунсервіс» від 21.09.2012, однак заперечило проти заяви стягувача з огляду на відсутність у відповідному акті застережень чи визначення боргових зобов'язань КП «Бучатепломережа», а також відсутність будь-яких доказів передання ПКПП «Теплокомунсервіс» майнових зобов'язань боржника у даній справі.

До того ж, Приватне комунально-побутове підприємство Теплокомунсервіс в обгрунтування поданих заперечень зауважило на тому, що ані статут останнього, ані Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містять відомостей щодо того, що Приватне комунально-побутове підприємство Теплокомунсервіс є правонаступником усіх прав та обов'язків КП «Бучатепломережа».

Приписами ч. 3 ст. 22 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що у разі якщо суб'єкту господарювання надано в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісний майновий комплекс (індивідуально визначене майно) з вироблення теплової енергії, такий суб'єкт стає правонаступником за борговими зобов'язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли у суб'єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно (володів або користувався ним).

Водночас, ч. ч. 4, 5 ст. 22 Закону України «Про теплопостачання» унормовано, що договори про постачання та транспортування енергоносіїв укладаються з правонаступниками реорганізованої теплопостачальної та/або теплогенеруючої організації виключно за умови погодження порядку погашення заборгованості з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання за попередній період.

Учасник (засновник) теплопостачальної або теплогенеруючої організації у разі прийняття рішення про її ліквідацію забезпечує погашення боргу такої організації перед постачальниками енергоносіїв.

Виходячи з правового аналізу вищезазанчених норм закону, суд дійшов висновку, що реалізація ч. 3 ст. 22 Закону України «Про теплопостачання» та перехід боргових зобов'язань до суб'єкта господарювання, що отримав в користування цілісний майновий комплекс (індивідуально визначене майно) з вироблення теплової енергії, можливі лише за умови погодження та визначення переліку тих боргових зобов'язань, що мають перейти до такого суб'єкта господарювання.

За приписами статей 32, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Однак, стягувачем, в порушення вищезазначених законодавчих положень, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин погодження порядку погашення Приватним комунально-побутовим підприємством Теплокомунсервіс заборгованості Комунального підприємства «Бучатепломережа» за договором поставки природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також інших субєктів господарювання №06/08-1906 БО-17 від 29.09.2008, підтвердженої рішенням господарського суду Київської області від 08.10.2010 у справі №21/200-10.

Поряд з тим, наданий суду акт приймання-передачі основних засобів з балансу КП «Бучатепломережа» в господарське відання та на обслуговування ПКПП «Теплокомунсервіс» від 21.09.2012 не містить жодних відомостей чи застережень щодо передання останньому боргових зобов'язань Комунального підприємства «Бучатепломережа».

Надана ж заявником копія рішення Бучанської міської ради Київської області двадцять дев'ятої сесії шостого скликання №771-29-VI від 06.09.2012 «Про передачу котелень та мереж теплопостачання з балансу КП «Бучатепломережа» в господарське відання та на обслуговування ПКПП «Теплокомунсервіс»» оцінюється судом критично, оскільки відповідний документ не підтверджує обставини фактичної передачі котелень та мереж теплопостачання у передбаченому законом порядку, і не містить жодних застережень щодо передачі ПКПП «Теплокомунсервіс» боргових зобов'язань боржника, зокрема підтерджених рішенням у даній справі.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження обставин переходу до ПКПП «Теплокомунсервіс» боргових зобов'язань КП «Бучатепломережа» у розумінні приписів ст. 22 Закону України «Про теплопостачання» суду не надано.

Отже, беручи до уваги відсутність належних та допустимих доказів переходу до ПКПП «Теплокомунсервіс» боргових зобов'язань КП «Бучатепломережа» у порядку, передбаченому покладеними заявником в основу обгрунтування поданої заяви законодавчими приписами, суд дійшов висновку про відсутність обставин зміни боржника в зобов'язанні за спором у даній справі, відтак відстутність передбачених ст. 25 ГПК України підстав для заміни боржника у справі №21/200-10.

Крім того, судом враховано, що ухвалою господарського суду Київської області від 31.03.2016, зокрема, порушено провадження у справі №911/845/16 за заявою Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України про банкрутство Комунального підприємства Бучатепломережа (08292, Київська обл., м. Буча, вул. Енергетиків, 4-А; ).

Ухвалою суду від 24.05.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника, до якого включено вимоги, зокрема, Дочірньої компанії Газ України НАК Нафтогаз України у розмірі 3060849,42 грн., з яких: 2911581,10 грн. - 4 черга, 146512,32 грн. - 6 черга та 2756,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів.

Вищезазначені кредиторські вимоги Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України обґрунтовані, зокрема, рішенням господарського суду Київської області від 18.10.2010 у справі №21/200-10, наказом господарського суду Київської області від 01.11.2010 у справі №21/200-10.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.09.2016, зокрема, відкрито процедуру санації боржника - Комунального підприємства Бучатепломережа (08292, Київська обл., м. Буча, вул. Енергетиків, 4-А; ).

Вищезазначені обставини свідчать про визнання Дочірньою компанією Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України боржником за спірними зобов'язаннями саме Комунального підприємства Бучатепломережа, як особи, за рахунок якої стягувач очікує задоволення своїх кредиторських вимог.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України про заміну сторони у справі №21/200-10 з огляду на її доказову необґрунтованість.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 25, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України про заміну сторони у справі №21/200-10.

Суддя В.А. Ярема