ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2016 р. Справа № 907/224/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Малех І.Б.

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Служба побуту (надалі ПрАТ Служба побуту) за № 19 від 14.07.2016р. (вх. № 01-05/3654/16 від 25.07.2016р.)

на рішення господарського суду Закарпатської області від 22.06.2016р.

у справі № 907/224/16

за позовом: ПрАТ Служба побуту

до відповідача: Хустської міської ради Закарпатської області

про визнання недійсним та скасування рішення Хустської міської ради Закарпатської області від 26.08.2011р.,

за участю:

від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність № 8а від 15.04.2016р.);

від відповідача: не зявився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 22.06.2016р. у справі №907/224/16 (суддя Бобрик Г.Й.) повністю відмовлено у задоволенні позову.

Суд першої інстанції встановив, що позивач не виконав протягом встановленого законодавством строку приписів державного інспектора сектору Держземінспекції міськорайонного управління Держкомзему в м. Хуст та Хустському районі про усунення порушень земельного законодавства. За клопотанням державного інспектора Хустська міська рада оспорюваним рішенням припинила право користування земельною ділянкою ПрАТ Служба побуту. У своєму рішенні суд покликається на те, що даний позов заявлено після спливу строку позовної давності без поважних причин.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій вважає рішення суду першої інстанції незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати його та прийняти нове, яким задоволити позов повністю. Скаржник звертає увагу на те, що статтею 141 Земельного кодексу України передбачено вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою. Товариство дало згоду на вилучення земельної ділянки площею 0,15 га, а решта 0,22 га належать йому на праві постійного користування згідно чинного державного акта на право постійного користування землею №001441 від 17.06.1996р. Зміни до землекористувальної документації повинно було внести управління Держкомзему, а невнесення відповідних змін не спричиняє наслідків у вигляді припинення права користування земельною ділянкою. Вказує, що суд безпідставно не визнав причин пропуску строку позовної давності поважними та не врахував тієї обставини, що 10.11.2011р. Товариство зверталось до Хустського районного суду з адміністративним позовом по спірних правовідносинах. Судові спори у справі за адміністративним позовом ПрАТ Служба побуту до Хустської міської ради про скасування рішення ради № 372 від 26.08.2011р. тривали до 2016 року. Постановою Вищого адміністративного суду України від 11 лютого 2016 року скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанцій, закрито провадження у справі та розяснено позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідач не надавав письмового відзиву на апеляційну скаргу, не забезпечив явки в судове засідання уповноваженого представника. Згідно повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення від 01.09.2016р. обізнаний з датою, часом і місцем розгляду апеляційної скарги.

Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення господарського суду Закарпатської області від 22.06.2016р. у справі №907/224/16.

Як видно з матеріалів справи, згідно рішення Хустської міської ради народних депутатів від 23.04.1996р. Акціонерному товариству «Служба побуту» Хустського району надано в постійне користування земельні ділянки загальною площею 0,37 га, в т.ч.: ділянка 1 (склади та прохідна по вул. 24-го Жовтня, 41 - 0,5 га), ділянка 2 (малярний цех, взуттєва і столярна майстерні, склад зборочний, механічний та шліфовочний цехи по вул.24-го Жовтня, 41- 0,14 га), ділянка 3 (склад по вул. 24-го Жовтня, 41- 0,01 га), ділянка 4 (авторемонтна майстерня по вул. Терека,7 - 0,15 га), ділянка 5 (взуттєвий цех на пл.Незалежності, 5 - 0,01 га), ділянка 6 (кафе в м. Хуст Кіреші, вул. Колгоспна - 0,01 га) (а.с.11).

На підставі рішення Хустської міської ради народних депутатів від 23.04.1996р. Акціонерному товариству «Служба побуту» Хустського району видано Державний акт на право постійного користування землею серії II ЗК № 001441 від 17.06.1996р., зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 279 (а.с. 12-13).

Відповідно до Державного акта на право постійного користування землею серії II ЗК № 001441 від 17.06.1996р. Акціонерному товариству «Служба побуту» Хустського району надано у постійне користування 0,37 га землі в межах згідно з планом землекористування для розташування обєктів побуту.

Згідно рішення Хустської міської ради від 20.03.1998р. закріплено у постійне користування земельну ділянку площею 0,0366 га для обслуговування будівлі по вул.Карпатської Січі, 41 в ідеальних долях підприємствам: ПВКП «Обєктив» 23%; ТОВ «Романтика» 33 %; АТ «Служба побуту» 44%. Зобовязано вищезгадані Підприємства виготовити Державний акт на право постійного користування землею (а.с.43).

Рішенням Хустської міської ради № 707 від 21.03.2002р. за згодою ЗАТ «Служба побуту» вилучено земельну ділянку площею 0,15 га по вул. Терека, №5 у звязку з продажем майнового комплексу (п. 2 рішення) (а.с.17).

В матеріалах справи міститься копія листа позивача № 69 від 02.10.2001р., адресованого відповідачу, з проханням внести зміни в Державний акт на право постійного користування землею серії II ЗК № 001441 від 17.06.1996р. у звязку з продажем ЗАТ «Служба побуту» будівлі авторемонтної майстерні по вул. Терека, 5 та наданням згоди на вилучення земельної ділянки площею 0,15 га (а.с.54-55).

У позовній заяві зазначено, що 13.04.2011р. та 07.06.2011р. державним інспектором сектору Держземінспекції міськрайонного управління Держкомзему в м. Хуст та Хустському районі ОСОБА_3 видано приписи про усунення порушень земельного законодавства, які ПрАТ "Служба побуту" не виконало протягом встановленого строку.

Оспорюваним рішенням Хустської міської ради № 372 від 26.08.2011р. за клопотанням державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель міскрайонного управління Держкомзему у м. Хуст і Хустському районі №956/02-14 від 16.08.2011р. припинено право користування земельною ділянкою по вул. Карпатської Січі, 41 ПрАТ «Служба побуту», код ЄДРПОУ - 03054108 (Державний акт на право постійного користування землею серії II ЗК №001441, реєстраційний № 279 від 17.06.1996р.) (а.с.15).

Матеріалами справи підтверджується, що ПАТ «Служба побуту», не погоджуючись з рішенням Хустської міської ради № 372 від 26.08.2011р., зверталась до Хустського районного суду Закарпатської області з адміністративним позовом до Хустської міської ради про визнання протиправним та скасування даного рішення міської ради.

Так, постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 12.08.2013р. у справі № 713/946/12 відмовлено в задоволенні адміністративного позову ПАТ «Служба побуту» (а.с.18-20).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2015р. скасовано постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 12.08.2013р. у справі № 713/946/12, прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ПАТ «Служба побуту» задоволено в повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано рішення Хустської міської ради № 372 від 26.08.2011р. «Про припинення права користування земельною ділянкою ПрАТ «Служба побуту» по вул. Карпатської Січі, 41» (а.с.21-25).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.02.2016р. скасовано постанову Хустського районного суду Закарпатської області від 12.08.2013р. та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2015р. Закрито провадження у справі за позовом ПрАТ «Служба побуту» до Хустської міської ради про визнання протиправним та скасовано рішення міської ради. Розяснено позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства (а.с.26-29).

Посилаючись на вищеописані обставини, позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом про визнання недійсним та скасування рішення Хустської міської ради № 372 від 26.08.2011р. «Про припинення права користування земельною ділянкою ПрАТ «Служба побуту» по вул. Карпатської Січі, 41».

В позовній заяві ПрАТ «Служба побуту» просило визнати поважною причину пропуску строку позовної давності.

При винесенні постанови колегія суддів враховує наступне.

Згідно частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1, 2 статті 7 Земельного кодексу України від 18.12.1990р. (в редакції станом на 17.06.1996р.) передбачено, що користування землею може бути постійним або тимчасовим. Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку.

Відповідно до приписів частин 1, 3 статті 23 Земельного кодексу України від 18.12.1990р. (в редакції станом на 17.06.1996р.) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Згідно п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 7 липня 2011 р. №3613-VІ документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

В ході розгляду апеляційної скарги ПрАТ «Служба побуту» суд встановив, що 17.06.1996р. Акціонерному товариству «Служба побуту» Хустського району (в подальшому ПрАТ «Служба побуту») видано Державний акт серії II ЗК № 001441 на право постійного користування 0,37 га землі в межах згідно з планом землекористування для розташування обєктів побуту, в т.ч.: ділянка 1 (склади та прохідна по вул. 24-го Жовтня, 41 - 0,5 га), ділянка 2 (малярний цех, взуттєва і столярна майстерні, склад, зборочний, механічний та шліфовочний цехи по вул. 24-го Жовтня, 41- 0,14 га), ділянка 3 (склад по вул. 24-го Жовтня, 41- 0,01 га), ділянка 4 (авторемонтна майстерня по вул.Терека,7 - 0,15 га), ділянка 5 (взуттєвий цех на пл. Незалежності, 5 - 0,01 га), ділянка 6 (кафе в м. Хуст Кіреші, вул.Колгоспна - 0,01 га).

В подальшому, згідно рішення Хустської міської ради № 707 від 21.03.2002р. за згодою ЗАТ «Служба побуту» вилучено земельну ділянку площею 0,15 га по вул. Терека,5 у звязку з продажем майнового комплексу.

Відповідні зміни в Державний акт серії II ЗК № 001441 від 17.06.1996р. внесені не були.

Пунктом 6 Перехідних положень нині діючого Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2005 від 22.09.2005р. щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92 пункту 6 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками), вказаний пункт перехідних положень втратив чинність, як такий, що є неконституційним.

Вітак, особи (юридичні чи фізичні), яким були надані в постійне користування земельні ділянки до набрання чинності діючим Земельним кодексом України користуються цим правом до тих пір, поки вони існують, чи поки такі особи самі не вирішать переоформити право постійного користування на право власності (викупити) або право оренди.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Інститут постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Земельні ділянки передаються у постійне користування в порядку відведення безоплатно з наступним посвідченням цього права шляхом видачі державного акта на право постійного користування земельною ділянкою. Разом з тим, право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених законодавством. Вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою встановлено статтею 141 Земельного кодексу України.

Відповідно до приписів статті 141 чинного Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Спірним рішенням Хустської міської ради № 372 від 26.08.2011р. припинено право користування земельною ділянкою по вул. Карпатської Січі, 41 ПрАТ «Служба побуту», (Державний акт на право постійного користування землею серії II ЗК № 001441, реєстраційний № 279 від 17.06.1996р.) за наслідками розгляду клопотання державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель.

Зі змісту наявної у справі копії клопотання державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель міськрайонного управління Держкомзему у місті Хусті і Хустському районі ОСОБА_3 №1659 від 15.08.2011 р. вбачається, що в ході перевірки було встановлено факт користування ПрАТ «Служба побуту» шістьма земельними ділянками на території Хустської міської ради відповідно до Державного акту ІІ-ЗК №001441. Земельна ділянка в м.Хуст по вул.Терека, № 7 загальною площею 0,15 га була вилучена з користування ПрАТ «Служба побуту». Відповідних змін у землекористування до державного акту не внесено. Виходячи з викладеного, інспектор вказав, що державний акт ІІ-ЗК №001441 втратив свою чинність у звязку з вилученням у нього частини земельної ділянки розміром 0,15 га. Отже, на думку інспектора, ПрАТ «Служба побуту» використовує земельну ділянку без правовстановлюючих документів. Керівництву внесено припис про усунення вимог порушення земельного законодавства, умови якого у встановлений термін не виконано. Тому сектором Держкомінспекції внесено Хустській міській раді клопотання про припинення права постійного користування ПрАТ «Служби побуту», що передбачено ст.144 Земельного кодексу України (а.с.38).

Аналогічну позицію викладено у запереченні на позовну заяву за №799/02-12 від 25.04.2016 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення Хустської міської ради, яким припинено право постійного користування ПрАТ «Служба побуту» земельною ділянкою суд першої інстанції вказав на те, що 13 квітня 2011 року та 7 червня 2011 року державним інспектором сектору Держземінспекції міськрайонного управління Держкомзему в м. Хуст та Хустському районі було винесено приписи про усунення порушень земельного законодавства , які ПрАТ « Служба побуту» не виконало, а відповідно до ст.144 Земельного кодексу України у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор по використанню та охороні земель складає протокол про порушення та видає особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк; у разі неусунення порушення земельного законодавства у 30-денний строк державний інспектор звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про припинення права користування земельною ділянкою.

Вказаний висновок місцевого господарського суду колегія суддів вважає помилковим, оскільки передбачений статтею 141 Земельного кодексу України перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Твердження відповідача та державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель міськрайонного управління Держкомзему у місті Хусті і Хустському районі про те, що державний акт ІІ-ЗК №001441 втратив свою чинність у звязку з вилученням у ПрАТ «Служба побуту» частини земельної ділянки розміром 0,15 га по вул.Терека і Товариство використовує земельну ділянку без правовстановлюючих документів не ґрунтується на дійсних обставинах у справі.

Згідно Державного акта серії II ЗК № 001441 від 17.06.1996р. позивачу надано в користування шість земельних ділянок за вищеописаними адресами в м.Хуст Закарпатської області. Вилучення однієї земельної ділянки площею 0,15 га по вул.Терека не може мати наслідком втрату чинності Державного акта на право користування земельними ділянками в цілому та припинення права землекористування щодо решти земельних ділянок, якими позивач користується на законних підставах.

Земельним кодексом України не передбачено такої підстави припинення права користування земельними ділянками, як невнесення змін до державного акту на право постійного користування землею.

Враховуючи вказане, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним та скасування рішення Хустської міської ради № 372 від 26.08.2011р. «Про припинення права користування земельною ділянкою ПрАТ «Служба побуту» по вул. Карпатської Січі, 41».

Стосовно застосування позовної давності в даному спору необхідно врахувати таке.

Відповідно до положень статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 Цивільного кодексу України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

Частинами 3 та 4 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів").

У мотивувальній частині рішення суд першої інстанції зазначив, що позовна вимога про визнання недійсним та скасування рішення Хустської міської ради Закарпатської області від 26.08.2011р. «Про припинення права користування земельною ділянкою ПрАТ «Служба побуту» в м. Хуст по вул. Карпатської Січі, 41» належним чином не обґрунтована та не підтверджена належними доказами, й, одночасно, застосував наслідки спливу строку позовної давності на підставі ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, що суперечить вищенаведеним розясненням Пленуму ВГСУ .

Відповідно до частини 5 статті 267 Цивільного кодексу України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Колегія суддів констатує, що право позивача на постійне користування земельною ділянкою є порушеним та підлягає судовому захисту.

Позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом з поважних причин, враховуючи наявні в матеріалах справи вищеописані судові рішення в адміністративному спорі (2013-2016 роки), предметом яких було визнання протиправним та скасування оспорюваного у даній справі рішення Хустської міської ради №372 від 26.08.2011р.

Вищеописані обставини помилково не були враховані судом першої інстанції.

З наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки, наведені в оскаржуваному рішенні місцевого господарського суду, не в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, тому оскаржуване рішення суду необхідно скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю.

У відповідності із статтею 49, пунктом 10 статті 105 ГПК України здійснюється новий розподіл судових витрат у справі.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Служба побуту задоволити.

Рішення господарського суду Закарпатської області від 22.06.2016р. у справі №907/224/16 скасувати. Прийняти нове рішення.

Позов задоволити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення Хустської міської ради № 372 від 26.08.2011р. «Про припинення права користування земельною ділянкою по вул.Карпатської Січі, 41, ПрАТ «Служба побуту», (Державний акт на право постійного користування землею серії II ЗК №001441, реєстраційний № 279 від 17.06.1996р.).

Стягнути з Хустської міської ради (90400, Закарпатська обл., м. Хуст, вул.900-річчя Хуста, 27, ) на користь Приватного акціонерного товариства Служба побуту (90400, Закарпатська обл., м. Хуст, вул. Карпатської Січі, 41, ) 1378,00 грн. судового збору за розгляд позовної заяви та 1515,80 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

Справу повернути в господарський суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Малех І.Б.

ОСОБА_1