номер провадження справи 27/78/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2016 Справа № 908/2173/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства Полтаваобленерго (36022 м. Полтава, вул. Старий Поділ,5)

до Підприємства з іноземними інвестиціями Автомобільне товариство Автоінвестстрой-Запоріжжя (69032 м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 8)

про стягнення1 232 400 грн. 00 коп. збитків

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. № 10-73/2113 від 22.02.2016р., ОСОБА_2, дов. № 10-74/9193 від 03.08.2016р.

Від відповідача: не зявився

Господарським судом Запорізької області розглядається позов Публічного акціонерного товариства Полтаваобленерго, м. Полтава до Підприємства з іноземними інвестиціями Автомобільне товариство Автоінвестстрой-Запоріжжя, м. Запоріжжя про стягнення збитків у вигляді вартості транспортного засобу вантажного автопідйомника ГАЗ 3309 АП 18-09, шасі Х955532, кузов 6394, двигун Б2457Е232825 у розмірі 1 232 400 грн. 00 коп.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2016р., справу № 908/2173/16 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 19.08.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2173/16, присвоєно справі номер провадження 27/78/16 та призначено судове засідання на 19.09.2016р.

Ухвалою суду від 19.09.2016р. розгляд справи відкладався на 04.10.2016р., відповідно до ст. 77 ГПК України, у звязку з неявкою у судове засідання представника відповідача.

04.10.2016р. продовжено розгляд справи № 908/2173/16.

04.10.2016р. до початку розгляду справи представник позивача заявив письмове клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та розяснено представнику позивача, який прибув в судове засідання, його права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

У судовому засіданні 04.10.2016р. представник позивача підтримав позовні вимоги, на підставах, викладених у позовній заяві та надав письмові пояснення до позовної заяви (приєднані до матеріалів справи). Просить суд стягнути з відповідача збитків у вигляді вартості транспортного засобу вантажного автопідйомника ГАЗ 3309 АП 18-09, шасі Х955532, кузов 6394, двигун Б2457Е232825 у розмірі 1 232 400 грн. 00 коп. Детального розрахунку суми збитків позивач не надав.

Суд звертає увагу позивача, що предмет позову це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Підстава позову це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Відповідно до статті 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Представник відповідача у судові засідання, відкриті 19.09.2016р. та 04.10.2016р. не зявився, вимог суду не виконав, письмового відзиву не надав, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином. Поважні причини своєї неявки суду не повідомив. Клопотань про розгляд справи без відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування ГПК України, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні, протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.09.2016р., здійсненого господарським судом Запорізької області та згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 03.10.2016р., місцем знаходження відповідача у справі Підприємства з іноземними інвестиціями Автомобільне товариство Автоінвестстрой-Запоріжжя є: 69032 м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 8.

Відповідач належним чином був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи. Ухвалу суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання на 19.09.2016р. та ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 04.10.2016р. надіслано на юридичну адресу відповідача, зазначену позивачем у позовній заяві та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

У відповідності із ст. 33 ГПК України, обовязок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно розяснень Вищого Господарського Суду України, які викладені в інформаційному листі від 15.03.2010 року № 01-08/140 Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві неявка в судові засідання учасників судового процесу (сторін), ненадання витребуваних судом документів та доказів, необхідних для повного розгляду справи подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, може розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Згідно п. 26.4.7-1 Розяснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких розяснень президії Вищого арбітражного суду України, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Неявка відповідача в судове засідання не звільняє відповідача від виконання вимог суду, викладених в ухвалах суду і направлення суду витребуваних матеріалів.

Суд зазначає, що Господарський процесуальний кодекс України не обмежує коло осіб, які можуть зявитися в судове засідання та представляти інтереси Підприємства з іноземними інвестиціями Автомобільне товариство Автоінвестстрой-Запоріжжя, згідно статті 28 ГПК України.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами, якщо їх достатньо для вирішення спору по суті. Відповідач свої зобовязання не виконав, не скористався правом на захист своїх інтересів.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, вислухавши представника позивача, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 4-1 ГПК України господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження.

Позов це вимога позивача про захист порушеного або оспорюваного субєктивного права чи охоронюваного законом інтересу, яка здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Згідно з господарським процесуальним законодавством предмет позову це матеріально правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен винести рішення. Матеріальноправова вимога позивача повинна опиратися на певні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме на підставу позову.

Згідно з ст. 20 ГК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Позивач вважає, що за відсутності індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу (за результатами розгляду віндикаційного позову, згідно із постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.11.2014р. у справі № 1252/9-9-22/5009/1014/11-24/5009/3183/11), розмір збитків, які підлягають стягненню з відповідача у вигляді вартості цього майна, вантажного автопідйомника ГАЗ 3309 АП 18-09, шасі Х955532, кузов 6394, двигун Б2457Е2328625, становить 1 232 400 грн. 00 коп.

Господарським судом встановлено, що 24.02.2014р. господарським судом Запорізької області прийнято рішення по справі № 1252/9-9- 22/5009/1014/11 - 24/5009/3138/11 (суддя Азізбекян Т.А.), яким у задоволенні первісного позову ПАТ Полтаваобленерго, м. Полтава про витребування з незаконного володіння підприємства з іноземними інвестиціями Автомобільне товариство Автоінвестстрой Запоріжжя (транспортний засіб - вантажний автопідйомник ГАЗ 3309 АП 18-09 шасі Х955532, кузов 6394, двигун D2457Е2328625), стягнення з підприємства з іноземними інвестиціями Автомобільне товариство Автоінвестстрой Запоріжжя на користь відкритого акціонерного товариства Полтаваобленерго грошових коштів у розмірі 28 408, 88 грн. відмовлено.

Зустрічний позов Підприємства з іноземними інвестиціями Автомобільне товариство Автоінвестстрой Запоріжжя м. Запоріжжя, про визнання права власності на автомобіль ГАЗ 3309- 354, кузов 6394, двигун Д2457Е2328625, за ПІІ АТ Автоінвестстрой- Запоріжжя задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Полтаваобленерго місто Полтава, на користь Підприємства з іноземними інвестиціями Автомобільне товариство Автоінвестстрой - Запоріжжя , м. Запоріжжя суму судового збору у розмірі 2 328 грн. 00 копійок.

Не погодившись з прийнятим рішенням Публічне акціонерне товариство Полтаваобленерго звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з клопотанням про відновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги та з апеляційною скаргою, в якій просило рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову. Заявник апеляційної скарги вважає, що рішення по справі прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права без врахування усіх обставин справи. Зокрема посилається, що місцевий господарський суд не врахував факти, які було встановлено під час розгляду інших справ.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.06.2014р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Полтаваобленерго м. Полтава на рішення господарського суду Запорізької області від 24.02.2014 р., повний текст якого складено та підписано 03.03.2014р. у справі № 1252/9-9-22/5009/1014/11-24/5009/3183/11 задоволено частково. Рішення господарського суду Запорізької області 24.02.2014 р., повний текст якого складено та підписано 03.03.2014р. у справі № 1252/9-9-22/5009/1014/11-24/5009/3183/11 в частині відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Полтаваобленерго м. Полтава про визнання права власності та задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом підприємства з іноземними інвестиціями Автомобільне товариство Автоінвестрой Запоріжжя про визнання права власності скасовано.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Полтаваобленерго м. Полтава до підприємства з іноземними інвестиціями Автомобільне товариство Автоінвестрой Запоріжжя задоволено частково.

Визнано за Публічним акціонерним товариством Полтаваобленерго м. Полтава право власності на вантажний автопідйомник ГАЗ 3309 АП 18-09, шассі Х955532, кузов 6394, двигун D2457Е2328625.

Витребувано з незаконного володіння підприємства з іноземними інвестиціями Автомобільне товариство Автоінвестстрой Запоріжжя ( транспортний засіб - вантажний автопідйомник ГАЗ 3309 АП 18-09, шасі Х955532, кузов 6394, двигун D2457Е2328625).

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову підприємства з іноземними інвестиціями Автомобільне товариство Автоінвестрой Запоріжжя до Публічного акціонерного товариства Полтаваобленерго м. Полтава про визнання права власності на автомобіль ГАЗ 3309- 354, кузов 6394, двигун Д 2457Е 2328625, за ПІІ АТ Автоінвестстрой- Запоріжжя.

В іншій частині рішення по справі залишено без змін.

На виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 04.06.2014р. у справі № 1252/9-9-22/5009/1014/11-24/5009/3183/11, господарським судом Запорізької області видано наказ 22.07.2014р. - витребувано з незаконного володіння підприємства з іноземними інвестиціями Автомобільне товариство Автоінвестстрой Запоріжжя (вул. Південне шосе, 8, м. Запоріжжя, 69032, ) транспортний засіб - вантажний автопідйомник ГАЗ 3309 АП 18-09, шасі Х955532, кузов 6394, двигун D2457Е2328625.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13 серпня 2014 року заяву ПАТ Полтаваобленерго від № 01-11/9234 про виправлення помилок в наказі задоволено частково. Виправлено допущену описку в наказі господарського суду Запорізької області від 22.07.2014р. у справі № 1252/9-9-22/5009/1014/11-24/5009/3183/11, а саме замість: На виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 04.06.2013 р. у справі № 1252/9-9-22/5009/1014/11-24/5009/3183/11 читати: На виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 04.06.2014р. у справі № 1252/9-9-22/5009/1014/11-24/5009/3183/11.

ПАТ Полтаваобленерго подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 13.08.2014р. у справі № 1252/9-9-22/5009/1014/11-24/5009/3183/11 про внесення виправлень до наказу в частині відмови у виправленні таких помилок: не вказано найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код ПАТ Полтаваобленерго; не зазначено абз. 4 резолютивної частини постанови Донецького апеляційного господарського суду від 04.06.2014р. у справі № 1252/9-9-22/5009/1014/11-24/5009/3183/11 про визнання за ПАТ Полтаваобленерго права власності на вантажний автопідйомник ГАЗ 3309 АП 18-09, шасі Х955532, кузов 6394, двигун 02457Е2328625. Задовольнити заяву ПАТ Полтаваобленерго про виправлення помилок, допущених при оформленні наказу від 22.07.2014р. у справі №1252/9-9-22/5009/1014/11 -24/5009/3183/11, зазначивши у даному виконавчому документі:повне найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код ПАТ Полтаваобленерго (як стягувана); резолютивну частину постанови Донецького апеляційного господарського суду від 04.06.2014 по справі №1252/9-9-22/5009/1014/11-24/5009/3183/11 про визнання за ПАТ Полтаваобленерго права власності на вантажний автопідйомник ГАЗ 3309 АП 18-09, шасі Х955532, кузов 6394, двигун Б2457Е2328625. ПАТ Полтаваобленерго посилалося на те, що вказана ухвала не відповідає п.4 ч.1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.11.2014р. апеляційну скаргу ПАТ Полтаваобленерго задоволено. Ухвалу господарського суду Запорізької області від 13 серпня 2014 року у справі № 1252/9-9-22/5009/1014/11-24/5009/3183/11 скасовано. Заяву ПАТ Полтаваобленерго про виправлення помилок у наказі від 22.07.2014р. задоволено.

Внесено виправлення до наказу господарського суду Запорізької області від 22.07.2014р. у справі № 1252/9-9-22/5009/1014/11-24/5009/3183/11, зазначивши у даному виконавчому документі: повне найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код ПАТ Полтаваобленерго як стягувача; п.4 резолютивної частини постанови Донецького апеляційного господарського суду від 04.06.2014 року по справі №1252/9-9-22/5009/1014/11-24/5009/3183/11 про визнання за ПАТ Полтаваобленерго права власності на вантажний автопідйомник ГАЗ 3309 АП 18-09, шасі Х955532, кузов 6394, двигун D2457Е2328625 та вірні реквізити постанови Донецького апеляційного господарського суду від 04.06.2014р. у справі №1252/9-9-22/5009/1014/11-24/5009/3183/11.

Доручено господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 10.11.2014р. у справі № 1252/9-9-22/5009/1014/11-24/5009/3183/11 господарським судом Запорізької області 10.11.2014р. видано наказ про витребування з незаконного володіння підприємства з іноземними інвестиціями Автомобільне товариство Автоінвестстрой Запоріжжя (вул. Південне шосе, 8, м. Запоріжжя, 69032, ) транспортний засіб - вантажний автопідйомник ГАЗ 3309 АП 18-09, шасі Х955532, кузов 6394, двигун D2457Е2328625 на користь публічного акціонерного товариства Полтаваобленерго (36022, місто Полтава, вулиця Старий Поділ, 5; ).

Позивач з наказом суду від 10.11.2014р. звернувся до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ.

15.02.2016р. головним державним виконавцем винесено постанову ВП № 49475514 про повернення виконавчого документа стягувачеві, у звязку з відсутністю майна, яке він повинен передати законному власнику. Наказ № 1252/9-9- 22/5009/1014/11 - 24/5009/3138/11 від 10.11.2014р. повернуто стягувачу.

Позивач вважає, що відповідно до абз. 3 підпункту 7.1.3 підпункту 7.1 пункту 7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", редакція від 16.01.2013, за відсутності індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу (за результатами розгляду віндикаційного позову, згідно із постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.11.2014р. у справі № 1252/9-9-22/5009/1014/11-24/5009/3183/11), збитки, на які повинно бути звернуто стягнення позивачем для захисту порушеного права, мають вигляд вартості цього майна.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, відшкодування збитків є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, зокрема, у вигляді відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусила зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Із змісту цих норм, а також ст. 610, 611 ЦК України слідує, що відшкодування збитків є одним із правових наслідків порушення зобовязання, мірою відповідальності. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Умови відшкодування збитків передбачені статтею 226 ГК України, із якої також слідує, що головною умовою відшкодування збитків є господарське правопорушення, яке вчинив учасник господарських відносин.

На кредитора покладений обовязок доведення факту невиконання або неналежного виконання зобовязання, прямого причинного звязку між порушенням зобовязанням і завданими збитками і їх розмір, на боржника - відсутність вини (ст. 614, 623 ЦК України).

Згідно з приписами ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями, виходячи зі змісту ст. 217 Господарського кодексу України, визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій, як відшкодування збитків, штрафні санкції, оперативно - господарські та адміністративно - господарські санкції.

У ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України, на які посилається позивач в якості підстави для стягнення з відповідача збитків, закріплено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, крім іншого, включаються також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що відшкодування збитків (в контексті нормативного обґрунтування заявлених вимог) є видом відповідальності за правопорушення при здійсненні господарської діяльності. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Як і будь-яка інша юридична відповідальність, господарсько-правова відповідальність ґрунтується на певних правових підставах. Це нормативні підстави, тобто сукупність норм права про відповідальність субєктів господарських відносин. По-друге, це правосубєктність правопорушника, тобто сторонами правовідносин щодо застосування відповідальності у спорі, що розглядається у рамках господарського процесу, можуть бути підприємства, установи, організації тощо.

Третя підстава це протиправні дії або бездіяльність особи (осіб), що порушують права і законні інтереси потерпілої особи. Зазначена підстава складається з чотирьох елементів, які називаються умовами господарсько - правової відповідальності. До них відносяться:

- наявність факту порушення, тобто порушення норми закону, внаслідок чого завдаються збитки або інша майнова шкода правам та інтересам потерпілого (позивача у справі);

- протиправність поведінки правопорушника;

- причинний звязок між протиправною поведінкою порушника і завданими потерпілому збитками;

- вина правопорушника.

Виходячи з норм цивільного законодавства, позивач має довести наявність збитків, їх розмір, протиправність поведінки правопорушника та причинний зв'язок між протиправними діями відповідача та завданими позивачу збитками. Сукупність (склад) чотирьох названих умов утворює юридично-фактичні підстави господарсько-правової відповідальності. Для застосування майнової відповідальності у вигляді відшкодування збитків потрібна наявність усіх чотирьох умов.

За загальним правилом, з урахуванням статті 33 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України позивач повинен довести наявність збитків (їх розмір), порушення зобов'язання заподіювачем та причинний звязок між ними.

Автопідйомник АП18-09 на базі ГАЗ-3309, як було встановлено рішенням судів у попередніх справах, зокрема, рішенням Донецького апеляційного господарського суду від 04.06.2014р. у справі 1252/9-9-22/5009/1014/11-24/5009/3183/11 було вилучено у ПАТ «Полтаваобленерго».

У результаті вилучення Державною виконавчою службою України у ПАТ «Полтаваобленерго» автопідйомника АП18-09 на базі ГАЗ-3309 вказаний автомобіль було передано представнику стягувача ОСОБА_3 (ПП "АТ "Автоінвестстрой-Запоріжжя"), що підтверджується Актом опису та арешту майна від 25.10.2010р. та Актом державного виконавця від 25.10.2010р.

Вказані обставини були досліджені та встановлені судом при ухвалені судового рішення, а саме, постанови від 04.06.2014р., винесеної Донецьким апеляційним господарським судом у справі № 1252/9-9-22/5009/1014/11-24/5009/3183/11.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо наявності обставин, які вказують на неправомірні дії (бездіяльність) ПІІ "АТ "Автоінвестстрой-Запоріжжя", які призвели до збитків ПАТ «Полтаваобленерго», оскільки, автопідйомник АП18-09 на базі ГАЗ-3309 у боржника відсутній і не може бути переданий ПАТ «Полтаваобленерго», а отже, відновити право володіння, користування та інші ознаки права власності ПАТ «Полтаваобленерго» повинно шляхом, саме, придбання аналогічного майна. Тобто, ПАТ «Полтаваобленерго» повинно придбати автопідйомник АП 18-09 на базі ГАЗ 3309, вартість якого і є збитками, які понесе позивач для відновлення свого порушеного права.

Зазначені збитки відповідно до абз. 3 підпункт 7.1.3 підпункту 7.1 пункту 7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за відсутності згідно наказу № 1252/9-9-22/5009/1014/11-24/5009/3183/11, виданого 10.11.2014р. господарським судом Запорізької області на підставі виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 10.11.2014р. у справі № 1252/9-9-22/5009/1014/11-24/5009/3183/11, індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу за результатами розгляду віндикаційного позову (що має бути повернуто стягувану), мають вигляд вартості цього майна, а саме, вартості автопідйомника АП18-09 на базі ГАЗ-3309.

Отже, для відновлення свого порушеного права ПАТ «Полтаваобленерго» відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України має право на відшкодування цих збитків, саме, у розмірі вартості автопідйомника АП18-09 на базі ГАЗ-3309.

Проаналізувавши дійсні пропозиції вартості придбання аналогічного автомобіля відповідно до прайс-листа, який мається на сайті групи компаній «АИС», офіційного дистриб'ютора з продажу таких авто підйомників АП18-09 на базі ГАЗ-3309 в Україні, http://gaz.uа/аvtopod-emnik-teleskop.html/, вартість транспортного засобу - автопідйомника АП18-09 на базі ГАЗ-3309 складає 1 232 400 грн. 00 коп. Аналогічна вартість автопідйомника АП18-09 на базі ГАЗ-3309 зазначена на сайті Іноземного підприємства «АІС-Полтава»: http://poltava.ais.ua/аvtopod-emnik-teleskop.html.

Згідно із Комерційною пропозицією від 11.08.2016р., наданою на адресу ПАТ «Полтаваобленерго» Іноземним підприємством «АІС- Полтава», ціна вказаного майна, а саме вантажного автопідйомника АП18-09 на базі автомобіля ГАЗ-3309, яка відповідає розміру збитків, які підлягають стягненню із відповідача за цим позовом, становить 1 232 400 грн. 00 коп.

Крім того, слід зазначити, що відповідач був достовірно обізнаний про існування судового рішення, згідно якого автопідйомник АП18-09 на базі ГАЗ-3309 повинен бути переданий на користь ПАТ «Полтаваобленерго», про що вказує відомості про учасників, в т.ч. представника відповідача в судовому розгляді в апеляційній інстанції, на якій було оголошено зміст судового рішення, яке набрало законної сили з моменту його проголошення, а також результати виконавчого провадження, які вказують про відсутність предмета (автопідйомника АП18-09 на базі автомобіля ГАЗ-3309) у боржника.

Вина відповідача полягає саме у невиконанні судового рішення, яке набрало законної сили, а саме вчинення дій відповідачем, які призвели до вибуття із фактичного володіння відповідача, що призвело до збитків ПАТ «Полтаваобленерго» у розмірі 1 232 400 грн. 00 коп. вартості придбання автопідйомника АП18-09 на базі ГАЗ-3309, які ПАТ «Полтаваобленерго» мусить зробити, і які підлягають стягненню з відповідача.

З врахуванням вищезазначеного, за відсутності у натурі індивідуально визначеного майна, автопідйомника ГАЗ-3309 АП18-09, шасі Х955532, кузов 6394, двигун Б2457Е2328625, присудженого позивачу (за результатами розгляду віндикаційного позову, згідно із постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.11.2014р. у справі № 1252/9-9-22/5009/1014/11-24/5009/3183/11), розмір збитків, які підлягають стягненню з відповідача у вигляді збитків у розмірі вартості аналогічного майна-автопідйомника ГАЗ-3309 АП18-09, яке ПАТ «Полтаваобленерго» повинно придбати для відновлення свого порушеного права складає 1 232 400 грн. 00 коп.

Відповідач не надав суду доказів, які б відповідно до ст. 34 ГПК України належним чином підтвердили правомірність дій Підприємства з іноземними інвестиціями Автомобільне товариство Автоінвестстрой-Запоріжжя щодо законного розпорядження автопідйомником ГАЗ-3309 АП18-09.

Відсутність вини у спричиненні шкоди відповідачем не доведено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено наявність збитків та їх розмір, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями усім належним їй майном.

Відповідно до вимог ст.ст. 22, 33 ГПК України сторони зобов'язані вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі статті 85 ГПК України 04.10.2016року прийнято рішення, позовні вимоги задоволено.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір доведений до суду з вини відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Полтаваобленерго, м. Полтава до Підприємства з іноземними інвестиціями Автомобільне товариство Автоінвестстрой-Запоріжжя, м. Запоріжжя задовольнити.

Стягнути з Підприємства з іноземними інвестиціями Автомобільне товариство Автоінвестстрой-Запоріжжя (69032 м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 8, ) на користь Публічного акціонерного товариства Полтаваобленерго (36022 м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5, ) 1 232 400 (один мільйон двісті тридцять дві тисячі чотириста) грн. 00 коп. збитків, 18 486 (вісімнадцять тисяч чотириста вісімдесят шість) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення оформлено та підписано 10.10.2016р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.