ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.10.2016 Справа № 905/2050/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Мальцева М.Ю., суддів Бойко І.А., Матюхіна В.І., при помічнику судді Романцової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРМІНАЛ» м. Київ

відповідач ОСОБА_1 обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м. Краматорськ, Донецька область

про визнання недійсним рішення

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕРМІНАЛ» м. Київ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Краматорськ, Донецька область про визнання недійсним рішення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на копію письмової вимоги №01-34/801(30) від 27.11.2015р, копію відповіді б/н, від 10.12.2015р. на письмову вимогу №01-34/801(30) від 27.11.2015р., копію письмових пояснень б/н від 15.02.2016р., копію рішення адміністративної колегії № 01-26-02/2016 від 24.03.2016р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.06.2016 р. порушено провадження по справі № 905/2050/16.

11.07.2016р. відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву.

14.07.2016р. позивач через електрону адресу надав клопотання про відкладення розгляду справи.

04.08.2016р. позивач надав письмові пояснення по справі.

04.08.2016р. згідно протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів з метою розгляду цієї справи утворено колегіальний склад суду: головуючий суддя Мальцев М.Ю., судді Бойко І.А. та Матюхін В.І.

06.09.2016р. відповідач через канцелярію суду надав заяву про виправлення описки, яка ухвалою суду від 19.09.2016р. була задоволена.

20.09.2016р. відповідач через канцелярію суду надав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, яке судом задоволено.

04.10.2016р. відповідач через канцелярію суду надав додаткові пояснення по справі.

В судове засідання зявився представник відповідача та надав пояснення по справі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Представники позивача та відповідача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляли, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України відкладався.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕРМІНАЛ» (далі - позивач) отримало від Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі-відповідач) письмову вимогу щодо надання інформації №01-34/801(30) від 27.11.2015р. (далі-вимога), в якій зазначається про необхідність надати до 11.12.2015р. Відповідачу перелік документів передбачений вимогою.

Позивач, зазначає, що відповідач посилався на проведення дослідження регіональних ринків скраплення газу моторного пального у Донецькій області (на виконання доручення Антимонопольного комітету України) при цьому був відсутній не лише текст даного доручення, а навіть реквізити за якими з даним документом можна ознайомитись. Таким чином, склалась ситуація за якої позивач повинен надати широкий перелік документів про здійснення господарської діяльності, що до речі складають комерційну таємницю підприємства, без можливості усвідомлення реальності проведення вищезазначеного дослідження ринку. На можливі маніпулювання з приводу отримання комерційної інформації також вказувало відсутність офіційних атрибутів даного документа (відсутність відтиску печатки).

Позивач направив відповідь в якій зазначив виявленні порушення. ТОВ «ТЕРМІНАЛ» отримав від відповідача розяснення №01-34/905 від 24.12.2015р. стосовно помилковості викладених у відповіді доводів.

15.02.2016р. позивач надав документи, але в листі відповідача містилася вимога про надання інформації у строк до 11.12.2015р.

Рішенням адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 4 від 24.03.2016р. у справі №01-26-02/2016 було визнано, що дії позивача із неподанням інформації відповідачу на вимогу щодо надання інформації від 27.11.2015 №01-34/801(30) у встановлений головою територіального відділення строк, а саме: до 11.12.2015р, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 13 статті 50 закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений головою відділення строк. Відповідно до абзацу четвертого частини другої статті 52 закону України «Про захист економічної конкуренції» за вчинення порушення, зазначеного у пункті 1 цього рішення, накласти на товариство з обмеженою відповідальністю «Термінал» штраф у розмірі 13600 гривень.

Позивач звернувся до суду з вимогою про визнання протиправними та скасування рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу № 4 від 24.03.2016р. у справі №01-26-02/2016.

Відповідачем до суду надано письмовий відзив від 07.07.2016 № 01-31/489 на позовну заяву, яким відповідач проти позовних вимог заперечив з викладених у відзиві підстав, зокрема, зазначивши про пропуск позивачем встановленого ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» присічного двомісячного строку для звернення до суду з даним позовом.

Встановивши фактичні обставини справи, всебічно та повно оцінивши доводи сторін та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з таких підстав.

Спірні правовідносини регулюються Законами України «Про захист економічної конкуренції», «Про захист від недобросовісної конкуренції», «Про Антимонопольний комітет України», а також іншими актами законодавства, виданими на підставі законів чи постанов Верховної Ради України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Статтею 5 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» встановлено, що Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України «Про захист економічної конкуренції», «;Про захист від недобросовісної конкуренції», інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

В силу вимог ч. ч. 1, 2, 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надаються для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в іншій спосіб. Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обовязковими до виконання.

Як встановлено положеннями ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції»,заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Під час судового розгляду справи встановлено, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем 24.03.2016 р., отримане позивачем 05.04.2016 р., що підтверджено наявною у матеріалах справи копією повідомлення про вручення поштового відправлення № 793 від 31.03.2016р. з супровідним листом.

Позивачем не спростовується факт отримання листа 05.04.2016р. проте він зазначає, що даний лист не містив у собі рішення адміністративної колегії Донецького відділення № 4 від 24.03.2016р. у справі №01-26-02/2016.

До господарського суду Донецької області з позовом про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України позивач звернувся 18.06.2016р.(про що свідчить відтиск поштового штемпелю), тобто з пропуском встановленого ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» двомісячного строку.

Відповідно до положень п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 14 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» У застосуванні згаданого припису частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а також частини другої статті 47 цього Закону господарським судам слід враховувати, що за вказаними приписами передбачені ними строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено.

Таким чином, зазначені строки є присічними. Встановлена Цивільним кодексом України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується, так само як і в оскарженні розпоряджень Антимонопольного комітету України та його органів.

Аналогічним чином вирішується й питання щодо строків оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України, прийнятих у справах про недобросовісну конкуренцію.

Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

При цьому господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні статті 39 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених ч.2 ст.47 та ч.1.ст.60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", оскільки перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

Викладені у позовній заяві доводи щодо неправомірності прийнятого відповідачем у справі рішення не можуть бути прийняті судом до уваги внаслідок пропуску позивачем встановленого ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» двомісячного строку для звернення до суду з позовом про визнання недійсним рішення відповідача.

До посилань позивача про те, що стороною 05.04.2016 р., було отримано лист, але він не містив у собі рішення адміністративної колегії Донецького відділення № 4 від 24.03.2016р. у справі №01-26-02/2016 суд ставиться критично, оскільки підтвердженням є надсилання супровідного листа разом з рішенням, у додатках супровідного листа зазначено: копія рішення у справі №01-26-02/2016 на 3 арк. в 1 прим.

Позивач доказів на спростування обставин, повідомлених відповідачем, не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу № 4 від 24.03.2016р. у справі №01-26-02/2016 не підлягають задоволенню.

Згідно приписів ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України).

Статтею 36 ГПК України встановлено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог передбачених ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судові витрати підлягають стягненню в порядку, що передбачений ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 1,2,5,22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», ст.ст. 1,2,3,39,48,56,60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», 33, 34, 43,82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРМІНАЛ» м. Київ до Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Краматорськ про визнання протиправним та скасування рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу № 4 від 24.03.2016р. у справі №01-26-02/2016 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (складання).

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 04.10.2016 р.

Повне рішення складено 10.10.2016 р.

Головуючий суддя М.Ю. Мальцев

Суддя І.А. Бойко

Суддя В.І. Матюхін