УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18.10.2016Справа № 910/18821/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1,

до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна»

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державний реєстратор - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куксова Марія Сергіївна

про визнання рішення позачергових загальних зборів акціонерів недійсним та скасування державної реєстрації змін до установчих документів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, 17.10.2016 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою б/н від 13.10.2016 року, до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» та третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державний реєстратор - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куксова Марія Сергіївна, про визнання рішення позачергових загальних зборів акціонерів недійсним та скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Подана ОСОБА_1 позовна заява про визнання рішення позачергових загальних зборів акціонерів недійсним та скасування державної реєстрації змін до установчих документів, не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Нормами п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Виходячи з аналізу вимог ч.1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обов'язок позивача, прокурора направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів не залежить від того чи є у наявності у відповідача дані документи.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р., розрахунковий документ - (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" і підтверджує факт надання послуги відділенням зв'язку.

За умовами п.п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля.

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

З доданих до позовної заяви документів вбачається, що як доказ направлення відповідачу копії позовної заяви б/н від 13.10.2016 року з доданими до неї документами ОСОБА_1 додано опис вкладення у цінний лист від 13.10.2016 року, однак у матеріалах справи відсутній фіскальний чек, який підтверджував би направлення позовної заяви з додатками на адресу відповідача, що є порушенням вищезазначених норм та тягне за собою наслідки, передбачені п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Також суд звертає увагу на те, що з доданих до позовної заяви б/н від 13.10.2016 року документів вбачається, що позивач визначив за необхідне залучення третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державного реєстратора - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куксову Марію Сергіївну, однак доказів відправки позовної заяви разом з додатками на адресу третьої особи до суду не надав.

Проте, як вже зазначалось судом вище, відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Таким чином, вказані обставини є підставою для застосування наслідків, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Суд дійшов висновку, що зазначені обставини є суттєвими, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, проте у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Як зазначено у ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, суд обмежений у праві самостійного витребування доказів. Тому, суд у разі порушення позивачем ст.57 Господарського процесуального кодексу України не має права скористатися приписами ст.ст.38, 65 Господарського процесуального кодексу України, а навпаки, є зобов'язаним виконати вимоги ст.63 зазначеного Кодексу України.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне. За приписами пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів" відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Судом встановлено, що додані позивачем до позовної заяви документи належним чином не засвідчені, а саме: на кожному аркуші додатків до позовної заяви відсутній напис "Згідно з оригіналом", не зазначено назви посади, прізвище та ініціали особи, що засвідчувала дані документи, та дати їх засвідчення, що не може вважатись належним виконанням вимог ст.ст.54, 57 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з п.3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Також суд зазначає, що відповідно до правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у постанові від 04.12.2012 у справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Таким чином, позовна заява з доданими до неї документами не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню заявнику без розгляду для усунення допущених порушень.

Одночасно, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 3 ст. 63 вказаного Кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Відповідно до вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 38, 56, 57, 59, п. 6 ч. 1 ст. 63, ст.ст. 65, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву б/н від 13.10.2016 року ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державний реєстратор - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куксова Марія Сергіївна про визнання рішення позачергових загальних зборів акціонерів недійсним та скасування державної реєстрації змін до установчих документів, з доданими до неї документами повернути заявнику без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_1, що повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Комарова