ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.16р. Справа № 904/7785/16

За позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД" (49003, Дніпропетровськ, вул. Маяковського, 31, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: розпорядник майна Ткаченко Денис Володимирович

про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та витрат на отримання правової допомоги

Суддя Владимиренко І.В.

Відомості про сторін та учасників судового засідання:

від позивача: ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_3 виданий 03.06.1999р.

від відповідача: Корнійчук П.М., дов. № 53/юр-3-20 від 20.05.16р.

від третьої особи: розпорядник майна Ткаченко Д.В., не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні господарського суду Дніпропетровської області з 11.06.15р. перебуває справа № 904/4592/15 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод», м. Дніпро.

Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд, у проваджені якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про стягнення заробітної плати. Аналогічні положення містяться в п. 7 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

Громадянин ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та витрат на отримання правової допомоги.

Ухвалою суду від 07.09.16р. порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду. Залучено розпорядника майна Ткаченко Дениса Володимировича в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. Справу призначено до розгляду в засіданні на 05.10.16 р. о 11:30год.

Представник позивача виклав зміст своїх позовних вимог, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково.

В судовому засіданні 05.10.16р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справ, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, прийнятий на роботу до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» 22.02.2016 р. на посаду контролера контрольно - пропускного пункту відомчої воєнізованої охорони (наказ № 16 від 22.02.16р.), що підтверджується копією трудової книжки позивача, що міститься в матеріалах справи.

26.05.16р. позивача звільнено з посади контролера контрольно - пропускного пункту відомчої воєнізованої охорони Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» на підставі п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України - за угодою сторін, що підтверджується копією трудової книжки позивача.

Пунктом 1 ст. 36 Кодексу законів про працю (далі - КЗпП України) передбачено, що однією з підстав припинення трудового договору є угода сторін.

Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ст.. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, за належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені в статті суму мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як вбачається з матеріалів справи (довідки ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» від 02.08.16р.) загальна сума заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку у завершальний розрахунок становить 2 894,00 грн.

Відповідачем не надано доказів виплати позивачу при звільненні працівнику всіх сум, що належить йому від підприємства, з огляду на що, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 2 894,00 грн. (заборгованість по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку).

У зв'язку з тим, що позивачеві не було виплачено належну йому заробітну плату, останнім нарахована компенсацію середнього заробітку, у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати у сумі 13 737,79 грн.

Так, статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, підприємство повинно виплати працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Обчисленні середньої заробітної плати для нарахування компенсації за час затримки працівникові всіх належних йому сум, проводиться у відповідності до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100, виходячи з виплати за останній 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Нарухвання виплат провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарі) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (абз. 1 п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р.)

Приписами п. 20 постанови пленуму Верховного суду України № 13 від 24.12.1999р. встановлено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підстава ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доводе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

В судовому засідання присутній представник відповідача не заперечував проти нарахованої позивачем суми компенсації середнього заробітку за затримку розрахунків по заробітній платі у розмірі 13 737,79 грн.

Враховуючи вищенаведене, заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача компенсації заробітку за несвоєчасній розрахунок при звільненні задовольняються господарським судом у розмірі 13 737,79 грн.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача суму витрат на отримання правової допомоги у розмірі 450,00 грн.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В підтвердження заявлених до стягнення витрат на отримання правової допомоги у розмірі 450,00 грн. позивачем не надано господарському суду жодного документального договору про послуги адвоката, ордера адвоката.

Отже, господарський суд не вбачає підстав для задоволення вимоги пов'язані з витратами на отримання правової допомоги у розмірі 450,00 грн.

Крім того, суд зазначає, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 49 ГПК України сплату судового збору слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, стягнути з відповідача судовий збір у сумі 1 378,00 грн. в дохід держбюджету.

Керуючись ст.ст. 47, 95, 115-117, 238 КЗпП, ст.ст.4-1, 12, 22, 32-34, 44, 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 2, 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м. Дніпропетровськ, вул. Маяковського, 31, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 2 894 (дві тисячі вісімсот дев'яносто чотири) грн. 00 коп. - суму заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, 13 737 (тринадцять тисяч сімсот тридцять сім) грн. 79 коп. - сума компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. Видати наказ.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м. Дніпропетровськ, вул. Маяковського, 31, ) на користь державного бюджету (одержувач - управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпро, , р/р 3005, банк одержувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030101, код банку , судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 1 378 (одна тисячі триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. - судового збору. Видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 07.10.2016р.

Суддя І.В. Владимиренко