ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року Справа № 5011-11/15866-2012

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівМачульського Г.М. (доповідача), Бакуліної С.В., Сибіги О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргуПриватного акціонерного товариства "Пересувна механізована колона -43"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду
від16.06.2016
у справі№5011-11/15866-2012
Господарського судуміста Києва
за позовомКиївського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд"
доПриватного акціонерного товариства "Пересувна механізована колона -43"
за участюПрокуратури міста Києва
простягнення суми

за участю

- позивача:Завалішина Г.С. (довіреність від 08.08.2016)
- відповідача:Ковальчук М.Д. (довіреність від 25.07.2016)
- прокурора:Онуфрієнко М.В. (посвідчення № 036179, від 04.11.2015),

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись в суд з даним позовом, Київське комунальне об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд" (далі - позивач) просило стягнути із Приватного акціонерного товариства "Пересувна механізована колона -43" (далі - відповідач) 495 059,40 грн. авансу, 1180,00 грн. три відсотки річних, 5900,04 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскільки відповідач роботи за договором підряду не виконав, документів, що підтверджують виконання робіт не надав, то сплачений позивачем аванс підлягає поверненню, а також відповідач повинен сплатити три відсотки річних та пеню.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Господарського суду міста Києва від 15.12.2015 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Ващенко Т.М., судді Стасюк С.В., Ярмак О.М.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2016 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Дикунська С.Я., судді Зубець Л.П., Коршун Н.М.), позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 495 059,40 грн. авансу, 5883,90 грн. пені, в іншій частині позовних вимог відмовлено, розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати вищевказані судові рішення та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Переглянувши у касаційному порядку оскаржені судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, виходить з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 17.05.2012 між позивачем (замовник) та відповідачем (підрядник) було укладено договір підряду № 64/05, за умовами п.1.1 якого підрядник зобов'язався виконати роботи "Влаштування поливо-зрошувальної системи зелених насаджень на проспекті М. Бажана" (далі - об'єкт) відповідно до кошторисної документації (додаток № 1) та договірної ціни (додаток № 2), які є невід'ємними частинами договору, а замовник зобов'язався їх прийняти та оплатити.

Згідно п.3.1 договору його ціна за результатами проведених відкритих торгів становить 1 650 198,00 грн., у тому числі ПДВ 275 033,00 грн.

Відповідно до пункту 4.5 договору замовник протягом п'яти днів після реєстрації даного договору в органах державної казначейської служби та отримання від головного розпорядника бюджетних коштів може перерахувати підряднику за його заявкою аванс на придбання матеріалів у розмірі 30 відсотків від вартості договірної ціни. Строк виконання робіт на суму перерахованого авансу не повинен перевищувати трьох місяців з дня його отримання, а використання зазначених коштів підтверджується актами виконаних робіт за формою № КБ-2в та довідкою про вартість виконаних робіт КБ-3. Після закінчення тримісячного терміну невикористанні суми авансу повертаються замовнику.

Пунктом 5.1 договору сторони встановили термін виконання робіт підрядником за цим договором до 15.08.2012.

Згідно пункту 6.3.2 підрядник зобов'язаний забезпечити виконання робіт у строки, встановлені цим договором.

Відповідно до пункту 6.2.4 договору замовник має право відмовитись від договору та вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботи або виконує їх настільки повільно, що закінчення їх у строк, визначений договором стає неможливим.

Сторони у пункті 8.1.1 договору визначили відповідальність підрядника, який у випадку затримки закінчення робіт з його вини на термін більший ніж п'ять робочих днів, він сплачує замовникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невиконаних робіт за кожен день прострочення.

Згідно пункту 11.1 договору строк дії договору з моменту його підписання до 31.12.2012, але у всякому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Судами встановлено, що позивач згідно платіжного доручення від 10.07.2012 № 759 перерахував відповідачу авансовий платіж у сумі 495059,40 грн.

Також встановлено, що тримісячний термін виконання робіт, який визначений п.4.5 договору закінчився 11.10.2012.

Листами від 02.11.2012 № 148-069-3488 та від 20.11.2012 № 148-06-3710 замовник відмовився від договору та просив підрядника повернути сплачений аванс за договором, оскільки використання суми авансу підрядник не підтвердив, акти виконаних робіт та довідки про їх вартість не подав. В подальшому позивач неодноразово звертався до відповідача з листами про відмову від договору.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, своє рішення про часткове задоволення позову мотивував тим, що на момент спливу тримісячного терміну виконання робіт, який був обумовлений сторонами у договорі, підрядник не виконав роботи, у зв'язку з чим позивач правомірно відмовився від договору та вимагав від відповідача повернення суми сплаченого авансу.

Між тим, судові рішення підлягають скасуванню як такі, що прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права виходячи із наступного.

За загальними вимогами норм процесуального права, передбаченими статтями 32- 34, 43, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Відповідно до приписів статті 11112 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Скасовуючи попередні судові рішення, що були прийняті в цій справі, та передаючи справу на новий розгляд суд касаційної інстанції вказував, що суди мали дослідити обставини, чи несвоєчасно підрядник розпочав роботу або виконує її повільно і неналежним чином у сукупності із копіями відповідних накладних, за якими позивач передав відповідачу технічну документацію.

Отже із обставин справи вбачається, що на виконання умов договору позивач передав відповідачу технічну документацію, а останній мав виконати роботи із влаштування поливо-зрошувальної системи зелених насаджень.

Відповідно до умов п.6.1.2 вказаного договору підряду позивач зобов'язаний забезпечити відповідача фронтом робіт і всіма необхідними документами, що дозволяють їх виконання.

Судами встановлено, що тримісячний термін виконання робіт, який визначений п.4.5 договору закінчився 11.10.2012.

Разом з тим, у матеріалах справи містяться, зокрема,: накладна №18-07 від 18.07.2012 про передачу позивачем відповідачу обладнання та документації, зокрема розбивочного креслення, схеми прив'язки насосної станції, водозабору, колодязь відсічний, тощо; накладна №27-11 від 27.11.2012 про передачу позивачем відповідачу обладнання.

Отже передача позивачем відповідачу обладнання за накладною від 27.11.2012 здійснювалась поза межами тримісячного терміну виконання робіт, який, як встановлено судами, закінчився 11.10.2012, а передача позивачем відповідачу обладнання та документації за накладною від 18.07.2012 мала місце вже після початку цього тримісячного терміну.

Між тим, накладні, про які зазначав суд касаційної інстанції у своїй попередній постанові, у порушення приписів статті 11112 Господарського процесуального кодексу України судами обох інстанцій не досліджено, а відтак суди дійшли передчасного, а тому незаконно висновку про те, що при виконанні договору підряду мало місце прострочення лише відповідача.

Згідно частини 2-ї статті 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Отже право на відмову від договору підряду згідно цієї норми виникає у разі прострочення лише підрядника, яким у даній справі є відповідач, у разі ж якщо виконання робіт здійснюється повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим із вини замовника, яким у справі є позивач, вказана норма не надає замовнику права на відмову від договору підряду.

За вказаних обставин суди неповно з'ясували обставини справи щодо дійсних прав і обов'язків сторін.

Разом з тим, відповідач зазначає про те, що згідно пункту 2 висновку експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 29.07.2015 № 8048/14-42 роботи по влаштуванню поливно-зрошувальної системи згідно акта приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року виконувались, але даній обставині суд належної правової оцінки не надав.

Наведені порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права як такі, що призвели до прийняття неправильних судових рішень у справі та не можуть бути усунені касаційною інстанцією в силу положень ч. 2 ст. 111-5 та ст. 111-7 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для їх скасування з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене в цій постанові, всебічно, повно й об'єктивно встановити обставини справи та вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 п.3, 11110 ч.1, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Пересувна механізована колона -43" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2016 та рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2015 у справі №5011-11/15866-2012, скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий суддя Г.М. Мачульський

Судді С.В. Бакуліна

О.М. Сибіга