ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2016 р. Справа № Б-50/225-10

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В. О. , суддя Шевель О. В.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників:

ТОВ "Кей-Колект" - Григоришин В.І. (дов. №4942 від 29.09.2016р.)

ліквідатор Данченко А.С. (св. НОМЕР_2 від 17.06.2013р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Кей - Колект" (вх. № 2542 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 25.08.2016р. у справі № Б-50/225-10 (про відмову в задоволенні заяви ТОВ "Кей-Колект" про визнання результатів аукціону недійсними)

за заявою ФОП ОСОБА_3, м. Харків

до ФОП ОСОБА_3, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

11.07.2016р ТОВ "Кей-Колект" звернулося з заявою про визнання результатів аукціону від 18.07.2011р. недійсними.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.08.2016р. у справі №Б-50/225-10 (суддя Савченко А.А.) в задоволенні заяви ТОВ "Кей-Колект" відмовлено в повному обсязі.

ТОВ "Кей - Колект" з вказаним судовим рішенням місцевого господарського суду не погодилося та звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу господарського суду Харківської області від 25.08.2016р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 19.09.2016р. прийнято апеляційну скаргу ТОВ "Кей - Колект" до провадження.

30.09.2016р. від ліквідатора ФОП ОСОБА_3 арбітражного керуючого Данченко А.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. №9859).

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Арбітражний керуючий Данченко А.С. проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив вказану ухвалу залишити без змін.

Інші учасники процесу у судове засідання не з'явились.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши учасників процесу, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.11.2010р. порушено провадження у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_3 в порядку ст.ст. 7, 11, 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Постановою господарського суду Харківської області від 21.12.2010р. ФОП ОСОБА_3 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Ніколенко М.О., якого було зобов'язано відповідно до ст.ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" виконати дії передбачені вказаними статтями, завершити ліквідаційну процедуру та надати суду відповідні документи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.04.2013 р. задоволено заяву арбітражного керуючого Ніколенко М.О. про дострокове звільнення від виконання обов'язків ліквідатора. Звільнено арбітражного керуючого Ніколенко М.О. від виконання обов'язків ліквідатора ФОП ОСОБА_3 Призначено ліквідатором ФОП ОСОБА_3 арбітражного керуючого Онищенко К.С. Задоволено скаргу ПАТ КБ "Правекс-Банк" (вх. № 1517 від 04.05.2012 р.), доповнення до неї (вх. № 1719 від 22.10.2012 р.) та скаргу кредитора ТОВ "Кей-колект" (вх. № 16533 від 12.10.2012 р.; зобов'язано арбітражного керуючого Ніколенко М.О. на протязі п'яти днів з дня винесення вказаної ухвали передати ліквідатору Онищенко К.С. документи банкрута, в тому числі, щодо виконання ліквідаційної процедури та використання коштів банкрута.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.06.2015р. задоволено клопотання Онищенко К.С. про звільнення його від виконання обов'язків ліквідатора ФОП ОСОБА_3 Припинено обов'язки ліквідатора ФОП ОСОБА_3 арбітражного керуючого Онищенко К.С. Призначено ліквідатором ФОП ОСОБА_3 арбітражного керуючого Данченко А.С., якого зобов'язано продовжити здійснювати ліквідаційну процедуру відповідно до постанови господарського суду Харківської області від 21.12.2010р.

11.07.2016р ТОВ "Кей-Колект" звернувся з заявою про визнання недійсними результатів аукціону від 18.07.2011р., проведеного в межах провадження справи про банкрутство ФОП ОСОБА_3, в тому числі:

- визнати недійсною реалізацію нерухомого майна:садового будинку загальною площею 92,8 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати недійсною реалізацію нерухомого майна: земельної ділянки для ведення садівництва, загальною площею 0,0569 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована за адресою: АДРЕСА_2;

- визнати недійсною реалізацію нерухомого майна: земельної ділянки для ведення садівництва, загальною площею 0,0569 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати недійсним протокол аукціону № 3 від 18.07.2011р. щодо реалізації садового будинку загальною площею 92,8 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати недійсним протокол аукціону № 1 від 18.07.2011р. щодо реалізації земельної ділянки АДРЕСА_2 для ведення садівництва, загальною площею 0,0569 га., кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с/рада Русько - Тишківська, «АКВА» садівниче товариство;

- визнати недійсним протокол аукціону № 2 від 18.07.2011р. щодо реалізації земельної ділянки АДРЕСА_1 для ведення садівництва, загальною площею 0,0569 га., кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с/рада Русько - Тишківська, «АКВА» садівниче товариство;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 03.09.2011р. садового будинку загальною площею 92,8 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 03.09.2011р. земельної ділянки АДРЕСА_2 для ведення садівництва, загальною площею 0,0569 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с/рада Русько - Тишківська, «АКВА» садівниче товариство;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 03.09.2011р. земельної ділянки АДРЕСА_1 для ведення садівництва, загальною площею 0,0569 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с/рада Русько - Тишківська, «АКВА» садівниче товариство;

- зобов'язати громадянина ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) повернути куплене на аукціоні від 18.07.2011р. нерухоме майно, а саме: садовий будинок загальною площею 92,8 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1; земельну ділянку АДРЕСА_2 для ведення садівництва, загальною площею 0,0569 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с/рада Русько-Тишківська, «АКВА» садівниче товариство; земельну ділянку АДРЕСА_1 для ведення садівництва, загальною площею 0,0569 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с/рада Русько - Тишківська, «АКВА» садівниче товариство - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 для використання виключно для задоволення вимог заставного кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує; а ліквідатору - арбітражному керуючому Данченко Андрій Сергійович повернути грошові кошти громадянці ОСОБА_6, що були сплачені нею за придбання цього майна.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про визнання недійсним результатів аукціону від 18.07.2011р., та договорів купівлі - продажу, укладених за його наслідками.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, враховуючи наступне.

Згідно з приписами статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

В силу п. 1-1 Прикінцевих положень Закону про банкрутство в редакції від 22.12.11 №4212-VІ (який набрав чинності 19.01.13), положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 40 Інформаційного листа ВГСУ від 28.03.13 № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції від 22.12.11 № 4212-VІ), положення Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство (оцінка майна, яке підлягає продажу; передання активів боржника, які залишаються не проданими на час закінчення ліквідаційної процедури тощо), застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено до набрання чинності, тобто до 19.01.13. При цьому розпочата до набрання чинності Законом процедура продажу майна боржника повинна бути завершена в порядку, передбаченому у попередній редакції Закону, в разі якщо станом на 19.01.13 здійснено публікацію оголошення про продаж майна або комітетом кредиторів встановлено порядок реалізації майна боржника".

Отже, якщо процедура продажу майна боржника розпочата до набрання чинності Законом, то вона повинна бути завершена в порядку, передбаченому у попередній редакції Закону.

Оскільки аукціон по реалізації майна банкрута відбувся 18.07.2011р., до спірних правовідносин застосовуються положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Частиною 1 статті 25 Закону про банкрутство передбачено повноваження ліквідатора з дня його призначення, зокрема, ліквідатор здійснює реалізацію майна банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до п. 2 ст.26 Закону про банкрутство, майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

З матеріалів справи вбачається, що ліквідатором виявлено та включено до складу ліквідаційної маси майно банкрута, зокрема садовий будинок загальною площею 92,8 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1; земельна ділянка АДРЕСА_2 для ведення садівництва, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с/рада Русько-Тишківська, садівниче товариство "Аква"; земельна ділянка АДРЕСА_1 для ведення садівництва, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с/рада Русько-Тишківська, садівниче товариство "Аква".

Вказане майно перебувало в іпотеці на підставі договору іпотеки б/н від 30.01.2008 року, який був укладений з АКІБ "Укрсиббанк" (правонаступник - ПАТ "Укрсиббанк") в забезпечення зобов'язання за кредитним договором №0 від 30.01.2008 року, та іпотечного договору б/н від 15.07.2008 року, який був укладений в забезпечення зобов'язання за кредитним договором №0 від 15.07.2008 року, заборгованість складає 34634,90 доларів США (розмір заборгованості складає 30832,84 доларів США).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.07.12 р. (а.с. 133-135, т.5) було здійснено заміну кредитора ПАТ "Укрсиббанк" на ТОВ "Кей-Колект".

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» для здійснення оцінки майна арбітражний керуючий має право залучати на підставі договору суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання з оплатою їх послуг за рахунок коштів, одержаних від виробничої діяльності боржника, визнаного банкрутом, або реалізації його майна, якщо інше не встановлено комітетом кредиторів.

21.12.2010 р. між Українсько-Російською товарною біржею та арбітражними керуючим Ніколенко М.О. укладено договір № 21/12/10/02 на проведення оцінки садового будинку, загальною площею 92,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно звіту про оцінку садового будинку загальною площею 92,8 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1, його вартість складає 96000,00 грн. (а.с. 120-171, т.4).

Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки АДРЕСА_1 для ведення садівництва, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с/рада Русько-Тишківська, садівниче товариство "Аква", площа 0,0569 га, вартість майна складає 4890,00 грн. (а.с. 1-46, т.5).

Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки АДРЕСА_2 для ведення садівництва, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с/рада Русько-Тишківська, садівниче товариство "Аква", площа 0,0569 га, вартість майна складає 4890,00 грн. (а.с. 47-94, т.5).

В обґрунтування заяви про визнання недійсними результатів аукціону та апеляційної скарги скаржник, зокрема, посилається на те, що звіти про оцінку вищезазначеного майна не відповідають вимогам нормативно - правових актів з оцінки майна і мають значні недоліки. На підтвердження своїх доводів кредитор посилається на рецензії на звіти з оцінки майна №21-206, №21-207, №21-209 від 20.08.2013р.

Колегія суддів зазначає, що по-перше, правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами визначаються Законом України "Про оцінку майна, майнових права та професійну оціночну діяльність в Україні".

Статтею 9 України "Про оцінку майна, майнових права та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Цей Закон та розроблені на його підставі нормативно-правові акти з питань оцінки майна не передбачають погодження оцінки майна, виконаної суб'єктом оціночної діяльності, із замовником оцінки чи іншою особою (окрім органів державної влади і місцевого самоврядування у визначених випадках).

Статтями 8, 32 вказаного Закону визначено підстави і порядок визнання недійсними результатів оцінки майна, їх скасування, а також відповідальність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності.

Статтею 33 цього Закону передбачено, що спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Проте, результати вищезазначених звітів про оцінку майна боржника є чинними, ніким неоспорені, недійсними не визнавалися.

По-друге, за приписами ст. 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових права та професійну оціночну діяльність в Україні" рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна.

Рецензування звіту про оцінку може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у статті 5 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Частиною 5 п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. №18 визначено, що подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії, тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

Проте, надані попереднім ліквідатором Онищенко К.С. копії рецензій представництва Експертної ради УТО в Харківському регіоні на вищезазначені звіти від 20.08.2013р. ( а.с. 157-162, т.6 ) не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що рецензування було проведено особами, які мають право на вчинення вказаних дій, тобто відповідний статус, визначений ст. 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових права та професійну оціночну діяльність в Україні".

Таким чином, твердження ТОВ "Кей-Колект" про встановлення відповідними експертами оціночної діяльності факту заниження оціночної вартості майна, реалізованого на аукціоні 18.07.2011р., та порушення вимог Закону стосовно оцінки майна, є безпідставним.

Колегія суддів також враховує, що за наявності зацікавленості від покупців, під час проведення аукціону (відкритих торгів) ціна товару може значно зрости, так як ціна, встановлена згідно оцінки, була визначена як початкова вартість. Тобто, під час аукціону майно реалізується за найвищою запропонованою ціною, при цьому визначається його реальна ринкова ціна.

Згідно ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів. У разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон). Порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)". Продаж майна банкрута оформлюється договорами купівлі-продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до законів України.

Відповідно до приписів статті 15 Закону України "Про приватизацію невеликих підприємств (малу приватизацію)" в редакції станом на час проведення аукціону, інформація про об'єкти, що підлягають продажу на аукціоні, за конкурсом, повинна містити такі відомості, зокрема: назву об'єкта приватизації, його місцезнаходження; відомості про будівлю; початкову ціну, умови продажу та експлуатації об'єкта; суму грошових коштів, що має вноситися покупцями, у розмірі 10 відсотків початкової вартості продажу об'єкта; назву банку, адресу та номер рахунку, відкритого для розрахунків за придбані об'єкти приватизації; кінцевий термін прийняття заяви на участь в аукціоні, конкурсі; час та місце особистого ознайомлення з об'єктом; час та місце проведення аукціону, конкурсу. Зазначена інформація публікується не пізніше як за 30 календарних днів до дати проведення аукціону, конкурсу в інформаційних бюлетенях органів приватизації, місцевій пресі, інших друкованих виданнях, визначених органами приватизації.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" аукціон, конкурс може бути припинено і об`єкт знімається з торгів, конкурсного відбору на вимогу будь-кого з учасників або органу приватизації у випадках коли не виконано вимог щодо змісту інформації, передбаченої ст.15 цього Закону та терміну її опублікування. Зазначені підстави можуть бути підставою для визнання судом недійсними угод, укладених на аукціоні (конкурсі).

З матеріалів справи вбачається, що між ліквідатором ФОП ОСОБА_3 арбітражним керуючим Ніколенко М.О. та Товарною біржею "Правопорядок" 07.06.2011р. укладено договір на організацію та проведення аукціону стосовно реалізації вищевказаних об'єктів на аукціоні за визначеною у звітах вартістю ( а.с. 124,125, т.3)

Оголошення про проведення 18.07.2011р. аукціону з продажу вищевказаного майна банкрута було опубліковано у друкованому виданні Всеукраїнському інформаційному виданні "Правопорядок - біржовий вісник" 13.06.2011р. (а.с.126, т.3).

18.07.2011р. було проведено аукціон по продажу спірного майна банкрута.

Згідно протоколу аукціону №3 від 18.07.2011 р. садовий будинок, загальною площею 92,8 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 був придбаний ОСОБА_8 за ціною 105600 грн. (а.с. 127, т.З).

Згідно протоколів аукціону №1 та № 2 від 18.07.2011р. земельні ділянки АДРЕСА_2, АДРЕСА_1 для ведення садівництва, кадастрові номери НОМЕР_3, НОМЕР_4, які розташовані за адресою: Харківська область, Харківський район, с/рада Русько-Тишківська, садівниче товариство "Аква", площа 0,0569 були придбані ОСОБА_8 за ціною 5379,00 грн. кожна (а.с. 128,129, т.З).

03.09.2011 р. між ліквідатором Ніколенко М.О. та ОСОБА_8 було укладено нотаріально засвідчені договори купівлі-продажу цього майна та зареєстровано в реєстрі за № № 887,889, 891.

Щодо доводів скаржника про відсутність згоди заставодержателя на продаж майна, колегія суддів зазначає, наступне.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів установлює Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відчуження майна, переданого в іпотеку, під час проведення ліквідаційної процедури здійснюється в порядку, визначеному цим Законом.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, яка була чинною на час реалізації майна банкрута) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника (пункт 6 частини першої статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, яка була чинною на час винесення постанови).

При цьому згоди іпотекодержателя на відчуження предмета іпотеки за договором, що укладається під час ліквідаційної процедури боржника, яка здійснюється в межах справи про банкрутство, положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, яка була чинною на час реалізації майна банкрута) не передбачено.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду України №6-58 цс 13 від 26.06.2013 р.

Згідно протоколу аукціону №1 від 18.07.2011 р. кошти в розмірі 489 грн. були внесені переможцем як гарантійний внесок на рахунок Товарної біржі "Правопорядок", а кошти в розмірі 4890,00 грн. ОСОБА_8 зобов'язаний був сплатити протягом 30 календарних днів з моменту підписання протоколу.

Згідно протоколу аукціону №2 від 18.07.2011 р. кошти в розмірі 489 грн. були внесені переможцем як гарантійний внесок на рахунок Товарної біржі "Правопорядок", а кошти в розмірі 4890,00 грн. ОСОБА_8 зобов'язаний був сплатити протягом 30 календарних днів з моменту підписання протоколу.

Згідно протоколу аукціону №3 від 18.07.2011 р. кошти в розмірі 9600,00 грн. були внесені переможцем як гарантійний внесок на рахунок Товарної біржі "Правопорядок", а кошти в розмірі 96000,00 грн. ОСОБА_8 зобов'язаний був сплатити протягом 30 календарних днів з моменту підписання протоколу. Аналогічну умову містить п.4 договорів купівлі-продажу.

З матеріалів справи вбачається, що покупець вищевказаного майна ОСОБА_8 не сплатив своєчасно у визначений договорами строк грошові кошти за отримане на аукціоні майно, а ІНФОРМАЦІЯ_1. помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (серія НОМЕР_5 від 03.03.2013р.).

Проте, 23.05.2016р. та 24.05.2016р. ОСОБА_9 на користь ТОВ "Кей-Колект" з метою проведення належної оплати за відповідними протоколами аукціонів та договорами купівлі-продажу було сплачено в рахунок погашення вимог кредитора грошові кошти в сумі 105780,00 грн. (а.с. 70, 72,73 т.12).

Таким чином, за реалізацію садового будинку та земельних ділянок на користь ТОВ "Кей-Колект" сплачено в повному обсязі грошові кошти в сумі 105780,00 грн., а саме за садовий будинок - 96000,00 грн. та за дві земельні ділянки по 4890,00 грн. кожна, отримані від реалізації вказаного заставного майна на аукціоні у ліквідаційній процедурі.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських) договорів недійсними" від 29.05.2013р. № 11 за загальним правилом невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним. У такому разі заінтересована сторона має право вимагати розірвання договору або застосування інших передбачених законом наслідків, а не визнання правочину недійсним.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що ухвалою господарського суду Харківської області від 25.04.2013р. у даній справі, на його думку, встановлені факти порушень при проведенні оскаржуваного аукціону, а тому в силу положень ст. 35 ГПК України факти встановлені рішенням господарського суду не потребують доказуванню.

Проте, такі доводи арбітражного керуючого є необґрунтованими, враховуючи наступне.

Відповідно ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, в резолютивній частині ухвали господарського суду Харківської області від 25.04.13 р. було, зокрема, зазначено про задоволення скарги ТОВ «Кей-Колект», відповідно до якої останнє просило усунути від виконання обов'язків ліквідатора Ніколенко М.О. Проте, даною ухвалою не розглядалося питання про визнання недійсними результатів аукціону щодо продажу заставного майна банкрута. Також, судом першої інстанції не було встановлено обставин наявності порушень при проведенні аукціону.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а згідно із частиною 3 цієї ж статті якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно статті 203 Цивільного кодексу України, якою встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ "Кей-Колект" всупереч вимогам ст.33 ГПК України не доведено наявності вищевказаних обставин, з якими законодавець пов'язує визнання правочинів недійсними, у зв'язку з чим, на думку колегії суддів, місцевий господарський суд надав належну правову оцінку викладеним у заяві кредитора доводам та обґрунтовано відмовив у задоволенні зазначених вимог скаржника.

Відповідно, не підлягають задоволенню і вимоги заявника про зобов'язання ОСОБА_6 повернути куплене на аукціоні від 18.07.2011р. нерухоме майно ФОП ОСОБА_3 - як похідні від основних вимог про визнання результатів аукціону недійсним.

Колегія суддів також зазначає, що права третіх осіб на повернення майна, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до набувача майна з використанням правового механізму, установленого статтями 215, 216 ЦК України. Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно в набувача. Разом з тим право на звернення до суду з віндикаційним позовом має власник майна.

В той же час, гр. ОСОБА_6 не є власником (володільцем) спірного майна, оскільки воно було відчужене останньою гр. ОСОБА_10, що виключає можливість покладання на неї обов'язку повернути це майно в натурі.

Крім того, колегія суддів зазначає, що загальний перелік способів захисту прав та законних інтересів визначено ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України.

Згідно ст. 20 Господарського кодексу України права та законні інтереси суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі;зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Не передбачений законодавством такий спосіб захисту порушеного права як визнання недійсним реалізації нерухомого майна (садового будинку та земельної ділянки), що є самостійною підставою для відмови у цих вимогах.

Колегія суддів також зазначає, що, як вбачається з матеріалів справи, в ході розгляду судом першої інстанції заяви кредитора про визнання недійсним результатів аукціону, ліквідатором та гр. ОСОБА_10 (власником спірного майна на час звернення з заявою) було заявлено про застосування позовної давності до спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи та приписів норм ЦК України, що регулюють питання позовної давності, вимоги кредитора не відносяться до окремих видів, перелічених у ст. 258 ЦК України, отже до них застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки, встановлена ст. 257 ЦК України.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ст. АДРЕСА_1 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Інформація про проведення аукціону та його результати була надана арбітражним керуючим Ніколенко М.О. 28.02.2012р. до звіту про хід ліквідаційної процедури.

Як вже зазначалося, ухвалою господарського суду Харківської області від 03.07.2012р. здійснено процесуальне правонаступництво та замінено ПАТ "УкрСиббанк" на ТОВ "Кей-Колект".

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Кей-Колект", як кредитор у справі користувався всіма правами передбаченими ст. 22 ГПК України.

Так, зокрема представник ТОВ "Кей-Колект" ОСОБА_11 12.10.2012р. звернувся до господарського суду зі скаргою на дії ліквідатора Ніколенка М.О., в якій зазначав, що 03.10.2012р. представник ТОВ "Кей-Колект", який є процесуальним правонаступником ПАТ "УкрСиббанк", ознайомився з матеріалами справи №Б-50/225-10, внаслідок чого йому стало відомо про продаж ліквідатором Ніколенко М.О. 18.07.2011р. з товарної біржи «Правопорядок» нерухомого майна, а саме - садового будинку загальною площею 92,8 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 і двох земельних ділянок, розташованих за цією ж адресою загальною площею 0,1138 га. та просив, посилаючись на порушення ліквідатором Ніколенко М.О. норм Закону про банкрутство, Цивільного кодексу та Закону України «Про іпотеку», усунути його від обов'язків ліквідатора.

З заявою про визнання результатів аукціону недійсними ТОВ "Кей-Колект" звернувся лише 11.07.2016р. При цьому, вказаним учасником процесу не було надано мотивованих пояснень щодо обставин, які б перешкоджали звернутися з відповідною заявою до спливу строку позовної давності.

Таким чином, враховуючи, що спірні правочини було вчинено 18.07.2011 році, інформація про які з'явилася в матеріалах справи з 28.02.2012р., тобто щонайменше з цього часу заявник мав можливість довідатися про порушення його права, колегія суддів зазначає, що на момент звернення ТОВ "Кей-Колект" з заявою до господарського суду у липні 2016 року строк позовної давності сплинув.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» від 29.05.2013 № 10 роз'яснено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п. 2.2 постанови).

Отже, враховуючи, що суд не вбачає підстав для задоволення заявлених вимог по суті, позовна давність застосуванню не підлягає.

Виходячи зі змісту ст. ст. 34, 43, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює обставини справи у відповідності до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та приймає рішення за результатами оцінки всіх доказів, які були визнані судом як належні та допустимі.

На підставі викладеного, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали господарського суду Харківської області від 25.08.2016р. про відмову в задоволенні заяви ТОВ "Кей-Колект" (про визнання результатів аукціону недійсними) у справі № Б-50/225-10.

Керуючись статтями 85, 91, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ "Кей - Колект" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 25.08.2016р. у справі № Б-50/225-10 про відмову в задоволенні заяви ТОВ "Кей-Колект" (про визнання результатів аукціону недійсними) залишити без змін.

Повний текст постанови складено 10.10.16р.

Головуючий суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Фоміна В. О.

Суддя Шевель О. В.