ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 жовтня 2016 р. Справа № 903/614/16

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком " в особі Волинської філії

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Софтвест Груп"

про стягнення 5 766,71грн.

Суддя: С.В. Бондарєв

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №2266 від 28.12.2015р.

від відповідача: н/з

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику позивача розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учаснику судового процесу згідно ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки.

В судовому засіданні 05.10.2016 року відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: Позивач- Публічне акціонерне товариство "Укртелеком " в особі Волинської філії - звернувся до господарського суду з позовом до відповідача- Товариства з обмеженою відповідальністю "Софтвест Груп"- про стягнення 5 772,69грн., в т.ч. 3 349,95грн.-заборгованості по орендній платі та за послуги з утримання комерційної нерухомості згідно договору оренди комерційної нерухомості №682/12-682 від 17.11.2015р., яка складається з 2 233,29грн.- заборгованості по орендній платі та 1 116,16грн.- заборгованості за послуги з утримання комерційної нерухомості, 1 597,64грн.-суми відшкодування в зв'язку з достроковим розірванням договору згідно п. 3.13. договору, 598,12грн. пені за період з 21.02.2016р. по 22.08.2016р. згідно п. 8.2 договору, 48,00грн.-3% річних за період з 01.03.2016р. по 22.08.2016р. та 178,98грн. інфляційних втрат за період з березня 2016р. по липень (включно) відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по оплаті орендованого ним приміщення та послуг, у встановлені договором оренди комерційної нерухомості №682/12-682 від 17.11.2015р. строки.

Ухвалою суду від 26.08.2016р. порушено провадження по справі та призначено її до розгляду на 21.09.2016р. на 10:00год.

08.09.2016р. через відділ документального забезпечення та контролю суду від позивача надійшла до суду заява №848-13-97/16-03 від 06.09.2016р. (вх.№01-65/189/16 від 08.09.2016р.), в якій позивач збільшив розмір позовних вимог, у зв'язку з наявністю помилки в розрахунку пені та просив суд стягнути з відповідача 5 776,43грн., в т.ч. 3 349,95грн.-заборгованості по орендній платі та за послуги з утримання комерційної нерухомості згідно договору оренди комерційної нерухомості №682/12-682 від 17.11.2015р., яка складається з 2 233,29грн.- заборгованості по орендній платі та 1 116,16грн.- заборгованості за послуги з утримання комерційної нерухомості, 1 597,64грн.-суми відшкодування в зв'язку з достроковим розірванням договору згідно п. 3.13. договору, 601,86грн. пені за період з 21.02.2016р. по 22.08.2016р. згідно п. 8.2 договору, 48,00грн.-3% річних за період з 01.03.2016р. по 22.08.2016р. та 178,98грн. інфляційних втрат за період з березня 2016р. по липень 2016р. (включно) відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Представник позивача в судовому засіданні 21.09.2016р. позовні вимоги підтримав (з врахуванням заяви №848-13-97/16-03 від 06.09.2016р. (вх.№01-65/189/16 від 08.09.2016р.)) та просив суд задовольнити останні в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання 21.09.2016р. не з'явився, вимог ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду спору, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №165 від 02.09.2016р.

Судом прийнято заяву позивача №848-13-97/16-03 від 06.09.2016р. (вх.№01-65/189/16 від 08.09.2016р.), розцінено її як заяву про збільшення розміру позовних вимог, оскільки в даному випадку має місце збільшення кількісних показників за вимогою позивача про стягнення з відповідача пені. Спір вирішується виходячи з нової ціни позову - 5 776,43грн.

Ухвалою суду від 21.09.2016р. розгляд справи відкладався згідно ст. 77 ГПК України з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин по справі, зважаючи на неявку відповідача в судове засідання, неподання ним витребуваних судом доказів та необхідність витребування додаткових доказів по справі.

Крім того, зобов'язано сторін представити суду: позивача- додаткові пояснення по суті позовних вимог, в т.ч. щодо нарахування суми індексу інфляції; відповідача- письмові пояснення (обгрунтовані доводи та заперечення) по суті позовних вимог; статут; докази розірвання договору.

29.09.2016р. через відділ документального забезпечення та контролю суду від позивача надійшла до суду заява №869-13-97/16-03 від 29.09.2016р. (вх.№01-65/200/16 від 29.09.2016р.), в якій позивач зменшив розмір позовних вимог, у зв'язку з наявністю помилки в розрахунку суми індексу інфляції та просив суд стягнути з відповідача 5 766,71грн., в т.ч. 3 349,95грн.-заборгованості по орендній платі та за послуги з утримання комерційної нерухомості згідно договору оренди комерційної нерухомості №682/12-682 від 17.11.2015р., яка складається з 2 233,79грн.- заборгованості по орендній платі та 1 116,16грн.- заборгованості за послуги з утримання комерційної нерухомості, 1 597,64грн.-суми відшкодування в зв'язку з достроковим розірванням договору згідно п. 3.13. договору, 601,86грн. пені за період з 21.02.2016р. по 22.08.2016р. згідно п. 8.2 договору, 48,00грн.-3% річних за період з 01.03.2016р. по 22.08.2016р. та 169,26грн. інфляційних втрат за період з березня 2016р. по липень 2016р. (включно) відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідач в судове засідання 05.10.2016р. не з'явився, вимог ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду спору, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №751 від 28.09.2016р.

Суд розглянувши, в судовому засіданні 05.10.2016р. заяву позивача №869-13-97/16-03 від 29.09.2016р. (вх.№01-65/200/16 від 29.09.2016р.), зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі зменшити, зібльшити розмір позовних вимог.

Вищий господарський суд України у п. 3.10 постанови пленуму від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказав, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Судом приймається заява позивача №869-13-97/16-03 від 29.09.2016р. (вх.№01-65/200/16 від 29.09.2016р.), розцінюється як заява про зменшення розміру позовних вимог, оскільки в даному випадку має місце зменшення кількісних показників за вимогою позивача про стягнення з відповідача суми індексу інфляції, спір вирішується виходячи з нової ціни позову - 5 766,71грн.

Згідно із ч. 3 ст. 22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. №01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальним правами у господарському судочинстві").

Неподання або несвоєчасне подання доказів з неповажних причин, спрямоване на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, враховуючи те, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, явку відповідача не було визнано обов'язковою, визнавши зібрані по справі матеріали достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами згідно зі ст.75 ГПК України, господарський суд, -

встановив:

17 листопада 2015р. між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Волинської філії (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Софтвест Груп" (орендар) укладено договір оренди комерційної нерухомості №682/12-682, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар взяв у строкове платне користування комерційну нерухомість на третьому поверсі чотириповерхової будівлі №52 по вул. Лесі Українки загальною площею 39,57 кв.м. , в т.ч. коефіцієнт загальних площ 1,09% за з метою облаштування підсобного приміщення (а.с. 10-13).

Згідно п. 2.1. договору передача орендареві майна в користування здійснюється одначасно з підписанням повноважними представниками сторін акту приймання-передачі майна, форма якого затверджена в додатку №1 до цього договору.

Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата складається з плати за приміщення - 41,6667грн. за 1 м.кв. орендованої площі без ПДВ, що становить 1 648,75грн. без ПДВ за 39,57м.кв. за місяць, всього місячна орендна плата за 39,57м.кв. орендованої площі становить 1 978,50грн. з ПДВ; плати за послуги з утримання комерційної нерухомості: місячне відшкодування плати за землю становить 51,29грн. та інші послуги з утримання нерухомості на рівні показника фактичних споживань за місяць.

Пунктом 3.6 договору передбачено, що орендар відшкодовує вартість електроенергії, спожитої за поточний місяць, згідно з показниками окремо встановленого лічильника у відповідності до державних тарифів, що затверджені відповідними постановами НКРЕ. При розрахунку розміру орендної плати, що підлягає авансовій сплаті згідно з п. 3.8, орендодавець включає до такого розрахунку вартість електроенергії на рівні показника фактичного споживання за попередній місяць.

Щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця орендодавець надає орендарю акт про надані послуги, яким підтверджується обсяг та вартість послуг оренди за попередній місяць. Орендар зобов'язаний підписати акт про надані послуги та повернути його орендодавцю не пізніше 20 числа поточного місяця (п. 3.8 договору).

Пунктом 3.9 договору визначено, що орендна плата сплачується орендарем шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця до 20 числа розрахункового місяця.

Даний договір підписано сторонами.

Згідно акту приймання-передачі майна від 23.11.2015р. позивач передав, а відповідач прийняв в оренду нерухомість, визначену договором оренди.

Взятих на себе зобов'язань по договору відповідач належним чином не виконував, проплати за оренду останнім були здійснені лише частково.

Листом вих. № 2 від 04.01.2016 р. відповідач просив розірвати договір оренди, у звязку із тим, що орендоване приміщення фактично не використовувалось.

Відповідно до п. 12.4.2 договору, договір може бути достроково припинено орендодавцем або орендарем в односторонньому порядку з будь-яких підстав за умови направлення іншій стороні письмового повідомлення про дострокове припинення договору не менш ніж за 60 календарних днів до дати припинення.

Договір між сторонами було припинено 04.03.2016 р.

Пунктом 3.13 договору передбачено, що у разі дострокового розірвання цього договору за ініціативою орендаря, останній сплачує орендодавцю компенсацію у розмірі 10% від суми на яку зменшується загальна сума договору не пізніше дати розірвання цього договору.

Сума компенсації, яка підлягає відшкодуванню, у зв'язку з достроковим розірванням договору з ініціативи орендаря становить 1 597,64 грн.

За період лютий 2016 - березень 2016 року заборгованість по орендній платі становить 2 233,79грн., заборгованість по відшкодуванню витрат по утриманню приміщення за січень - березень 2016 року становить 1 116,16 грн. та стверджується рахунками №07-КЮВ16-33 від 31.01.2016р., №07-БАА16-71 від 29.02.2016р., №07-КЮВ16-115 від 09.02.2016р., №07-БАА16-26 від 29.02.2016р., №07-КЮВ16-277 від 04.03.2016р., №07-БоАА16-504 від 30.04.2016р. та актами №07-КЮВ16-141 від 29.02.2016р., №07-КЮВ16-142 від 29.02.2016р., №07-КЮВ16-233 від 04.03.2016р., які підписані сторонами.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ч.1, 7 ст.193 ГК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.ст.283, 286 ГК України та ст.ст.759, 762 ЦК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

На день розгляду спору заборгованість відповідача по орендній платі становить 2 233,79грн., по відшкодуванню витрат по утриманню приміщення становить 1 116,16 грн. Сума компенсації, яка підлягає відшкодуванню, у зв'язку з достроковим розірванням договору з ініціативи орендаря становить 1 597,64 грн.

Договором (п.8.2) передбачено, що у разі порушення строків виконання грошових зобов'язань за договором, орендар на вимогу орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час прострочення.

Відповідачу за прострочення орендної плати та плати за послуги з утримання комерційної нерухомості було нараховано пеню у розмірі 601,86грн. (з врахування заяв про збільшення та зменшення розміру позовних вимог від 08.09.2016р. та від 29.09.2016р.), виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, за період з 21.02.2016р. по 22.08.2016р.

Згідно ст.ст.230-232 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Частиною ч.6 ст.232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У відповідності до ст.ст. 1, 3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахована позивачем пеня в розмірі 601,86грн. за період з 21.02.2016р. по 22.08.2016р., відповідає вимогам ст.ст. 230-232 ГК України, ст.ст. 1, 3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", п. 5.1 договору, є підставною та підлягає до стягнення.

Розрахунки нарахування пені перевірено судом за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ" 9.1.3.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежів, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вищий господарський суд України у п.п. 1.3, 4.1 постанови пленуму від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначив, що статтю 625 ЦК України вміщено в розділі 1 книги 5 цього Кодексу - "Загальні положення про зобов'язання", і ця стаття застосовується до всіх грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов'язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов'язань.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з представленими господарському суду розрахунками, не оспореними відповідачем, позивачем відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України було нараховано відповідачу 48,00грн. 3% річних (за період з 01.03.2016р. по 22.08.2016р.) та 169,26грн. інфляційних втрат за період з березня 2016 року по липень 2016 року (включно) (з врахування заяви про зменшення розміру позовних вимог від 29.09.2016р.). Розрахунок нарахування річних та інфляційних втрат перевірено судом за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ" 9.1.3.

Розглянувши позовні вимоги щодо стягнення річних та інфляційних втрат, суд вважає, що останні підставні, нараховані у відповідності та з дотриманням вимог чинного законодавства України та підлягають до задоволення згідно зі ст. 625 ЦК України.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378,00грн. слід віднести на нього згідно зі ст.49 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.193, 230-232, 283, 286, 343 ГК України, ст.ст. 625, 759, 762 ЦК України, ст.ст. 1, 3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Софтвест Груп" (Волинська обл., Луцький район, с. Зміїнець, вул. Березова, буд. 22, код 39139414)

на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком " в особі Волинської філії (м. Луцьк, вул. Кривий Вал, 28, код 21560766)

5 766,71грн., в т.ч. 3 349,95грн.-заборгованості по орендній платі та за послуги з утримання комерційної нерухомості, 601,86грн. пені, 48,00грн.-3% річних, 169,26грн.-суми індексу інфляції, 1 597,64грн.-суми відшкодування в зв'язку з достроковим розірванням договору та 1 378,00грн.-витрат по сплаті судового збору.

Повний текст рішення складено

07.10.2016

Суддя С. В. Бондарєв