ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 жовтня 2016 р. Справа № 903/552/16

за позовом Спільного українсько-польського підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю Модерн-Експо, с.Струмівка, Луцький район

до SARL H.A. AMENAGEMENT, Алжирська Народна Демократична Республіка

про стягнення 36 676 доларів США 94 центів, що еквівалентно 910 175, 24 грн.

Суддя: Пахолюк В.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 23.06.2016р.

від відповідача: не прибув.

Спір розглянуто відповідно до ч.3 ст.69 ГПК України з продовженням строку його розгляду.

Суть спору:

Спільне українсько-польське підприємство в формі товариства з обмеженою відповідальністю Модерн-Експо звернулось з позовом до відповідача - SARL H.A. AMENAGEMENT, Алжирська Народна Демократична Республіка про стягнення 107 713, 27 доларів США заборгованості за поставлений товар згідно контракту № INT-15/16 від 13.03.2016р.

Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що 13.03.2016р. між Спільним українсько-польським підприємством в формі товариства з обмеженою відповідальністю Модерн-Експо та SARL H.A. AMENAGEMENT, Алжирська Народна Демократична Республіка був укладений контракт № INT-15/16, відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв торгове обладнання (товар) вартістю 107 713, 27 доларів США, що підтверджується інвойсами №ЕХ-00000414 від 18.04.2016 року, № ЕХ-00000617 від 14.04.2016 року, № ЕХ-00000503 від 14.04.2016 року; вантажно-митними деклараціями № 205070000/2016/013790 від 18.04.2016 року, № 205070000/2016/015704 від 29.04.2016 року, №205070000/2016/015692 від 29.04.2016 року; CMR б/н від 18.04.2016 року, № 107/16 від 29.04.2016 року; № 108/16 від 29.04.2016 року.

Відповідно до контракту відповідач зобовязався проводити оплату за товар по принципу документарного інкасо: документи проти платежу, але в будь-якому випадку не пізніше 5 банківського дня з моменту отримання банком відповідача документів по інкасо, включаючи документи на відвантаження (коносаменти 3 примірники, інвойс, пакувальний лист).

В порушення умов контракту оплата відповідачем не проводилася належним чином. Станом на 04.08.2016р. сума заборгованості відповідача перед позивачем 107 713, 27 доларів США.

26.09.2016 р. позивачем на адресу суду подано заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 01-66/154/16) у звязку з частковим погашенням боргу, просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 36 676 доларів США 94 центів, що еквівалентно 910 175, 24 грн. по курсу НБУ станом на 04.08.2016 р.

Зменшення або збільшення розміру позовних вимог є процесуальним правом позивача, передбаченим ч. 4 ст. 22 ГПК України.

Вищий господарський суд України у п. 3.10 постанови пленуму від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції вказав, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Оскільки зменшення розміру позовних вимог не суперечить вимогам законодавства, судом приймається вказана заява, спір вирішується виходячи з нової ціни позову 36 676 доларів США 94 центів, що еквівалентно 910 175, 24 грн. по курсу НБУ станом на 04.08.2016 р.

На виконання вимог ухвали суду позивачем на підставі клопотання № 1642 від 26.09.2016 р. (вх.. № 01-54/8660/16) до матеріалів справи долучено копії коносаментів № ARKODS від 14.06.2016 р. та № ARKODS від 26.04.2016 р.

Відповідач заперечень по суті та предмету спору не подав, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, враховуючи те, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, господарський суд визнав зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 2 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Згідно ст. 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 43 вищезазначеного закону передбачено, що сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

За ст. 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

У п. 9.2 контракту сторони обумовили, що у випадку виникнення спору між сторонами, то він підлягає розгляду в господарському суді Волинської області. При цьому використовується українське матеріальне та процесуальне право.

13.03.2016р. між Спільним українсько-польським підприємством в формі товариства з обмеженою відповідальністю Модерн-Експо (Продавець) та SARL H.A. AMENAGEMENT, Алжирська Народна Демократична Республіка (Покупець) був укладений контракт INT-15/16, відповідно до умов якого позивач зобовязався передати Покупцю в обумовлений строк торгове обладнання (товар), а Покупець зобовязаний прийняти та оплатити товар.

Найменування, кількість, ціна та одиниці виміру товару зазначаються у Специфікаціях (п.1.2 контракту).

Згідно Специфікації № 1 від 14.04.2016 р. позивач взяв на себе зобовязання поставити відповідачу товар загальною вартістю 107 713, 27 доларів США.

На виконання умов контракту позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 107 713, 27 доларів США, що стверджується інвойсами №ЕХ-00000414 від 18.04.2016 року, № ЕХ-00000617 від 14.04.2016 року, № ЕХ-00000503 від 14.04.2016 року; вантажно-митними деклараціями № 205070000/2016/013790 від 18.04.2016 року, № 205070000/2016/015704 від 29.04.2016 року, №205070000/2016/015692 від 29.04.2016 року; CMR б/н від 18.04.2016 року, № 107/16 від 29.04.2016 року; № 108/16 від 29.04.2016 року.

Відповідно до контракту ціни на товар визначаються у доларах США. Покупець проводить оплату за товар по принципу документарного інкасо: документи проти платежу, але в будь-якому випадку не пізніше 5 банківського дня з моменту отримання банком відповідача документів по інкасо, включаючи документи на відвантаження (коносаменти 3 примірники, інвойс, пакувальний лист) (п.3.1 контракту).

Станом на 04.08.2016р. відповідач вартість поставленого товару не оплатив, що спричинило звернення позивача з позовом до суду.

Після порушення провадження у справі відповідачем було сплачено 71 036 доларів США 33 цента, що стверджується банківською випискою від 26.08.2016р.

Згідно з абзацом 13 ст.1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" зовнішньоекономічний договір (контракт) - матеріально оформлена угода двох або більше суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов'язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Внаслідок укладення договору та дій позивача по поставці товару між сторонами виникло зобовязання, врегульоване ст.265 ГК України, ст. 712 ЦК України, згідно яких одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.6 ст. 265ГК України, ч.2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Існування договірних зобовязань, що випливають із контракту № INT-15/16 від 13.03.2016р., не заперечено. Доказів розірвання, визнання конракту недійсним у встановленому законом порядку суду не подано.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Часткова оплата відповідачем поставленого згідно контракту № INT-15/16 від 13.03.2016р. товару свідчить про схвалення ним умов даного контракту.

Заборгованість за отриманий товар на день розгляду спору становить 36 676 доларів США 94 центів (еквівалент 910 175, 24 грн.), стверджується контрактом № INT-15/16 від 13.03.2016р., інвойсами №ЕХ-00000414 від 18.04.2016 року, № ЕХ-00000617 від 14.04.2016 року, № ЕХ-00000503 від 14.04.2016 року; вантажно-митними деклараціями № 205070000/2016/013790 від 18.04.2016 року, № 205070000/2016/015704 від 29.04.2016 року, №205070000/2016/015692 від 29.04.2016 року; CMR б/н від 18.04.2016 року, № 107/16 від 29.04.2016 року; № 108/16 від 29.04.2016 року, банківською випискою від 26.08.2016р., відповідачем не спростована та підлягає до стягнення в силу ст.ст. 193, 265 ГК України, ст. 692 ЦК України, згідно яких учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували фактичне перерахування коштів.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 13 652, 64 грн. слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Оскільки позивачем зменшено розмір позовних вимог, згідно ст.7 Закону України «Про судовий збір» зайво сплачені 26 442, 58грн. судового збору підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 193, 265 Господарського кодексу України, ст.ст. 712, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з SARL H.A. AMENAGEMENT (Cite Ben Turquia Ne 165 СР 35003 округ Будуау вілайет Бумердес, Алжирська Народна Демократична Республіка; банківські реквізити: Банк: С.Р.А. Credit Populaire d' Algerie; відділення № 178, вул. Хассіба Бен Буали, Руйба, м.Алжир; Рахунок № 57 SWIFT: CPALDZAL

на користь Cпільного українсько-польського підприємства в формі товариства з обмеженою відповідальністю Модерн-Експо (45603, Волинська область, Луцький район, с. Струмівка, вул. Рівненська, 4, ) заборгованість в сумі 36 676 доларів США 94 центів, що еквівалентно 910 175, 24 грн. по курсу НБУ станом на 04.08.2016 р. та 13 652, 64 грн. судового збору.

3. Головному управлінню державної казначейської служби України у Волинській області повернути Спільному українсько-польському підприємству в формі товариства з обмеженою відповідальністю Модерн-Експо (45603, Волинська область, Луцький район, с. Струмівка, вул. Рівненська, 4, ) зайво сплачений судовий збір в розмірі 26 442, 58грн. згідно платіжного доручення № 900 від 04.08.2016р. (оригінал платіжного доручення знаходиться в матеріалах справи).

Повне рішення складено 11.10.2016 р.

Суддя Пахолюк В.А.