ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.10.2016 Справа № 905/2493/16

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при помічнику судді Буховець С.А. розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «КАНТ», м. Харків

до відповідача: Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», Донецька область, м. Вугледар

про: стягнення заборгованості у розмірі 19950,00 грн., 3% річних у розмірі 357,46 грн., інфляційних витрат у розмірі 1577,06 грн., пені у розмірі 3670,80 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №2316/3 від 07.04.2016р.;

від відповідача: не з`явився.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «КАНТ», м. Харків, звернувся до господарського суду Донецької області із позовом до Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», Донецька область, м. Вугледар про стягнення заборгованості у розмірі 25555,32 грн., а саме: 19950,00 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 357,46 грн., інфляційних витрат у розмірі 1577,06 грн., пені у розмірі 3670,80 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору поставки №1190/1/1711 від 07.11.2011р., специфікація, видаткова накладна №024/12 від 31.01.2012р., довіреність №150 від 23.01.2012р., лист-вимога №3015/3 від 14.09.2015р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявились, документів, витребуваних ухвалою про відкладення розгляду справи від 21.09.2016р. не надав.

В силу приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

07.11.2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАНТ» (надалі Постачальник) та Державним підприємством «Донецька вугільна енергетична компанія» (надалі Покупець) був укладений договір поставки №1190/1/1711 (надалі Договір), в порядку і на умовах передбачених цим Договором, Постачальник зобов'язується поставити у власність Покупця фітинги до трубопроводу (надалі Продукція), а Покупець зобов'язується прийняти продукцію, що поставляється в його власність Продукцію і своєчасно оплатити її вартість, відповідно до умов Договору (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.1.2. Договору, номенклатура, кількість та ціна продукції обумовлюються в специфікаціях, які є невідємною частиною договору.

Згідно п.8.1. Договору, він вступає в силу з моменту (дати) його підписання обома Сторонами і діє до 31.12.2011р., а в частині виконання зобов'язань - до повного і належного їх виконання. Закінчення терміну дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце протягом терміну дії Договору.

Умовами п.3.1. Договору, умови поставки Продукції СРТ (ОП «Шахта ім. О.О. Скочинського» м. Донецьк), згідно «ІНКОТЕРМС 2000», на протязі 14 (чотирнадцяти) днів після отримання заявки одержувача і перерахування 100% попередньої оплати вартості Продукції, якщо інше не обумовлено в у відповідних специфікаціях / додатках до Договору.

Приписами п.3.2. Договору, Постачальник зобов'язаний надати Покупцю наступні документи:

- рахунок-фактуру;

- податкову накладну;

- відповідні товаросупровідні документи;

- сертифікат якості та/або технічний паспорт;

- сертифікат відповідності (в разі, якщо продукція підлягає обов'язковій сертифікації);

- інші товаросупровідні документи, виходячи з умов п.2.2. Договору.

Згідно п.3.3. Договору, датою поставки вважається дата, зазначена в товарно-транспортної накладної.

Відповідно п.4.1. Договору, ціна на продукцію, що поставляється Постачальником Продукцію встановлюється Сторонами у відповідних специфікаціях / додатках до Договору.

Умовами п.4.2. Договору, розрахунки за поставлену Постачальником Продукцію за Договором здійснюється Покупцем в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника у вигляді 100% попередньої оплати вартості Продукції.

В специфікації до Договору Сторони можуть обумовлювати інші терміни і порядок розрахунків. У випадках, коли Сторонами в специфікаціях обумовлюються інші терміни і порядок розрахунків, взаємовідносини Сторін в частині розрахунків будуть регулюватися положеннями, зазначеними у відповідних Специфікаціях (п.4.3. Договору).

Приписами п.4.4. Договору, загальна сума Договору визначається на підставі сум, вказаних в Специфікаціях / Додатках до Договору, підписаних Постачальником і Покупцем і не перевищує 99000,00 грн., в тому числі ПДВ.

Сторонами підписана Специфікація до договору №1190/1/1711 від 07.11.2011р., відповідно до яких узгодили найменування, кількість та ціну продукції, умови сплати, строк поставки.

На виконання умов зазначеного договору позивач поставив відповідачу продукцію відповідно до Специфікації до договору №1190/1/1711 від 07.11.2011р., належним чином засвідчена копія якої міститься у матеріалах справи.

Факт поставки продукції та, відповідно, факт її прийняття з боку відповідача, ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», підтверджується видатковою накладною №024/12 від 31.01.2012р. на суму 19950,00 грн., належним чином засвідчена копія якої міститься у матеріалах справи, з відміткою про отримання підписана уповноваженою осібою. Означена накладна підписана сторонами без заперечень. Повноваження представника отримувача підтверджена відповідною довіреністю №150 від 23.01.2012р., належним чином засвідчена копія якої наявна в матеріалах справи.

Господарський суд приймає до уваги, що покупцем при отриманні товару не подавалося жодних заперечень щодо неналежності виконання постачальником прийнятих за Договором зобовязань з поставки товару.

Оскільки суду не надано доказів незгоди відповідача щодо належності виконання позивачем прийнятих на себе згідно Договору зобовязань, не надано доказів відмови від цього товару та прийняття його у встановленому порядку, суд дійшов висновку, що свої зобовязання позивач виконав у відповідності з умовами Договору.

Стаття 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) передбачає, субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України). Так, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 530 ЦК України встановлює, якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

За своєю правовою природою договір, укладений між позивачем та відповідачем, є договором поставки продукції.

За приписами п.п. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 692 ЦК України визначає обовязок Покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В порушення умов договору, вимог зазначених статей Цивільного та Господарського кодексів України відповідач поставлену продукцію не оплатив.

Загальна сума заборгованості на час розгляду справи становить 19950,00 грн. основного боргу, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Окрім суми основного боргу позивачем заявлені вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 357,46 грн., інфляційні нарахування у розмірі 1577,06 грн., відповідно до приписів ст. 625 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені до стягнення 3% річних за період з 28.10.2015р. по 01.06.2016р. у розмірі 357,46 грн., розраховані за кожною накладною, суд перевірив на правильність розрахунку та дійшов висновку про задоволення вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних витрат у розмірі 1577,06 грн., суд зазначає наступне.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться «ланцюговим» методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т. д.) індексів (наказ Держкомстату від 27.07.2007р. №265 «Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін»).

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж (абз.3 п.3.2. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013р.).

Таким чином, заявлені до стягнення розміри інфляційних витрат, суд перевірив на правильність розрахунку та дійшов висновку, що належний до стягнення розмір інфляційних витрат за період з 01.11.2015р. по 01.06.2016р. становить 1577,06 грн. (починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж).

Окрім суми основного боргу позивачем заявлені вимоги про стягнення пені у розмірі 3670,80 грн., відповідно до п.5.4. Договору.

Відповідно до ст.ст. 216 218 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Умовами п.5.4. Договору, сторона, що прострочила виконання грошового зобов'язання за Договором, сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,1% від вартості поставленої Продукції за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно п.п. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1. статті 223 ГК України при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені ЦК України, якщо інші строки не встановлено ГК України.

За змістом п.1. ч.2. статті 258 ЦК України щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) передбачено спеціальну позовну давність в один рік.

Відтак, ч.6. статті 232 ГК України визначено строк та порядок нарахування штрафних санкцій, а строк, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права, встановлюється ЦК України.

Заявлений до стягнення розмір пені у сумі 3670,80 грн. задоволенню не підлягає оскільки не відповідає приписам ст. 232 ГК України, в частині дотримання строків, передбачених статтею 223 ГК України.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 509, 526, 530, 549, 655, 692 , п.п.1,2 ст. 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 216-218, 230, 231, 232 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КАНТ», м. Харків до Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», Донецька область, м. Вугледар про стягнення заборгованості у розмірі 25555,32 грн., а саме: 19950,00 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 357,46 грн., інфляційних витрат у розмірі 1577,06 грн., пені у розмірі 3670,80 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» (85670, Донецька область, м. Вугледар; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАНТ» (61024, АДРЕСА_1; ) заборгованість у розмірі 19950,00 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 357,46 грн., інфляційні нарахування у розмірі 1577,06 грн., судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

В вимогах в частині стягнення пені у розмірі 3670,80 грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А. Бойко

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т.050-144-78-99