УХВАЛА

07.09.2016Справа № 5011-9/12552-2012

За скаргою Публічного акціонерного товариства "Український банк реконструкції та розвитку"

на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського району міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві

За позовом Житлово-будівельного кооперативу "Адоніс"

до: 1) Публічного акціонерного товариства "Український банк реконструкції та розвитку"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Адоніс"

про визнання правочинів недійсними

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від скаржника: Приступа Ю.М. - за довіреністю №12/596 від 31.12.2015 року;

від стягувача: не з'явилися;

від боржника-2: не з'явилися;

від ВДВС: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Житлово-будівельний кооператив "АДОНІС" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ БАНК РЕКОНСТРУКЦІЇ ТА РОЗВИТКУ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТИЦІЙНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АДОНІС" про визнання недійсними правочинів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.03.2013р. у справі № 5011-9/12552-2012, яке було переглянуто апеляційною та касаційною інстанціями та залишено без змін, позовні вимоги задоволено повністю.

27.08.2013р. на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013р. у справі № 5011-9/12552-2012 видано відповідні накази.

13.06.2016р. через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва Публічне акціонерне товариство "Український банк реконструкції та розвитку" направило скаргу на дії органу Державного виконавчої служби України, в якій просить суд визнати неправомірними дії Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 51230848 щодо стягнення на підставі постанови №39590444 від 12.09.2013 року про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 111 300,00 грн.; визнати неправомірними дії Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 51231010 щодо стягнення на підставі постанови №39590444 від 11.05.2016 року про стягнення з Боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 400,00 грн.; визнати неправомірними дії Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження № 51230848 щодо стягнення на підставі постанови № 39590444 від 12.09.2013 року про стягнення з Боржника виконавчого збору в сумі 111 300,00 грн.; визнати неправомірними дії Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження № 51231010 щодо стягнення на підставі постанови №39590444 від 11.05.2016 року про стягнення з Боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 400,00 грн.; визнати неправомірними дії Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві щодо винесення Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВГІ №51230848 від 25.05.2016р., а також Постанови про арешт коштів боржника ВП №51230848 від 27.05.2016р., винесені старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Шемберко О.П. з примусового виконання постанови №39590444 від 12.09.2013 року; скасувати Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №51230848 від 25.05.2016р., а також Постанову про арешт коштів боржника ВП №51230848 від 27.05.2016р., винесені старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Шемберко О.П. з примусового виконання постанови №39590444 від 12.09.2013 року; зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві зняти арешт з коштів боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2016р. (суддя Пригунова А.Б.) дану скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні на 18.07.2016р.

07.07.2016р. через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва Публічне акціонерне товариство "Український банк реконструкції та розвитку" подало додаткові уточнення до вимог боржника у скарзі.

11.07.2016р. через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва Відділ державної виконавчої служби Подільського району міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві направило копії матеріалів виконавчих проваджень № 51230848 та № 51231010.

18.07.2016р. через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва Публічне акціонерне товариство "Український банк реконструкції та розвитку" подало пояснення у даній справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2016 р. (суддя Пригунова А.Б.) відкладено розгляд справи на 10.08.2016 року та зобов'язано учасників провадження у даній справі виконати вимоги суду в невиконаній частині.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Латко І.О. від 04.08.2016 року №04-23/1535 "щодо призначення повторного автоматизованого розподілу матеріалів судової справи", у зв'язку з неможливістю здійснення правосуддя суддею Пригуновою А.Б., призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи №5011-9/12552-2012, за наслідками якого справу розподілено для розгляду на суддю Якименко М.М.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.08.2016 року (суддя Якименко М.М.) прийнято справу №5011-9/12552-2012 (за скаргою Публічного акціонерного товариства "Український банк реконструкції та розвитку" на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського району міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві) до свого провадження та призначено її розгляд на 07.09.2016 року.

У судове засідання 07.09.2016 року представники ВДВС, стягувача та відповідача-2 (боржника-2) не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, однак згідно вимог ст.121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

В судовому засіданні 20.09.2016 року представник скаржника подав клопотання про прийняття додаткових уточнень вимог боржника, а також скаргу з уточненими вимогами підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника скаржника, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На виконанні ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві знаходиться виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду м. Києва №5011-9/12552-2012 від 27.08.2013 року (далі по тексту - Виконавчий документ) про стягнення з ПАТ "Український банк реконструкції та розвитку" (далі по тексту - Боржник, скаржник) на користь ТОВ „Інвестиційно-будівельна компанія „Адоніс" (далі по тексту - Стягувач) 1 113 000,00 грн.

06.11.2014 р. Боржником було отримано Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №39590444 від 31.10.2014р., а також Постанову про арешт коштів боржника ВП №39590444 від 31.10.2014р., винесені старшим державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві з примусового виконання Виконавчого документа (надалі - Постанови про арешт).

Частиною 3 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника, не стягуються.

Вказані постанови оскаржені до суду, оскільки Боржнику не надсилалась постанова про відкриття виконавчого провадження, останній не мав можливості повідомити орган ДВС про добровільне виконання Боржником виконавчого документа до початку його примусового виконання.

Відповідно до п.8) ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

19.03.2013р. рішенням Господарського суду м. Києва у справі №5011-9/12552-2012, що набрало законної сили та не скасоване, визнано недійсними з моменту укладення Договори №1-4 про участь у фінансування будівництва об'єкту нерухомості від 26 лютого 2009 року, укладені між Боржником і Стягувачем.

Відповідно до статті 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи викладене вище, у ТОВ "Інвестиційно-будівельна компанія "Адоніс" виникли зобов'язання повернути Боржнику все одержане за Договорами №1-4 про участь у фінансування будівництва об'єкту нерухомості від 26 лютого 2009 року, а саме: 8 870 509, 34 грн. за усіма договорами разом.

Відповідно до Довідки Боржника про стан заборгованості станом на 05.09.2013 року за рахунком №1 проведені суми дебіторської заборгованості з придбання активів ТОВ "Інвестиційно-будівельна компанія "Адоніс" загальний залишок на вказану дату складав 8 870 509,34 грн..

Згідно ч. 1 ст.601 ЦК України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Відповідно до частини 2 статті 601 Цивільного кодексу України зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

У зв'язку з існуванням визначених вище зустрічних однорідних вимог між ТОВ "Інвестиційно-будівельна компанія "Адоніс" та Боржником, останнім 06.09.2013р. добровільно виконано у повному обсязі Виконавчий документ шляхом вчинення Боржником одностороннього правочину на суму 1 113 000,00 грн. по зарахуванню в односторонньому порядку зустрічних однорідних вимог до ТОВ "Інвестиційно-будівельна компанія "Адоніс" з метою виконання Виконавчого документа.

Частиною 1 ст.204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У зв'язку із вказаним, правочин Боржника на суму 1 113 000,00 грн. по зарахуванню в односторонньому порядку зустрічних однорідних вимог до ТОВ "Інвестиційно-будівельна компанія "Адоніс" з метою виконання Виконавчого документа є правомірним, враховуючи, що він не визнаний судом недійсним.

Документальним підтвердженням добровільного виконання Боржником наказу Господарського суду м. Києва №5011-9/12552-2012 від 27.08.2013 року, до початку його примусового виконання, є Заява Боржника до ТОВ „Інвестиційно-будівельна компанія „Адоніс" про зарахування зустрічних грошових вимог в розмірі 1 113 000,00 грн., яку направлено Боржником стягувачу 06.09.2013р., тобто до початку примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва №5011-9/12552-2012 від 27.08.2013 року (копія заяви за вих. №12/445 від 06.09.2013р. про зарахування зустрічних однорідних вимог, з доказами її відправлення Стягувачу, міститься в матеріалах справи).

Ліквідатором Стягувана Швачкою С.В. подано до суду заяву про визнання недійсним правочину на суму 1 113 000,00 грн., вчиненого Боржником шляхом зарахування зустрічної однорідної вимоги до Стягувача за Виконавчим документом.

24.06.2015 року Господарським судом міста Києва винесено Ухвалу по справі №910/17643/13 про банкрутство Стягувача, якою:

- визнано Боржника кредитором Стягувача на суму 16 323 305,13 грн.;

- відмовлено арбітражному керуючому Швачці С.В. у задоволенні заяви про визнання недійсним правочину (зарахуванням зустрічної однорідної вимоги в односторонньому порядку).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2015 року у справі №910/17643/13 ухвалу господарського суду міста Києва від 24.06.2015 року у справі №910/17643/13 в частині визнання Публічного акціонерного товариства „Український банк реконструкції та розвитку" кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-будівельна компанія „Адоніс" на суму 7 757 509,34 грн. за договорами №№ 1-4 про участь у фінансуванні будівництва об'єкту нерухомості від 26.02.2009 року скасовано; Відмовлено Публічному акціонерному товариству „Український банк реконструкції та розвитку" у визнанні кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-будівельна компанія „Адоніс" на суму 7 757 509,34 грн. за договорами №№ 1-4 про участь у фінансуванні будівництва об'єкту нерухомості від 26.02.2009 року; в решті ухвалу господарського суду міста Києва від 24.06.2015 року у справі № 910/17643/13 залишено без змін.

Постановою Вищого Господарського Суду України від 08.12.2015 року у справі №910/17643/13 постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2015 року у справі №910/17643/13 залишено без змін.

Таким чином, набрала законної сили Ухвала Господарського суду м. Києва від 24 червня 2015 року по справі №910/17643/13, якою Боржника визнано кредитором Стягувача та відмовлено ліквідатору Стягувача Швачкі С.В. у задоволенні заяви про визнання недійсним правочину зарахуванням зустрічної однорідної вимоги в односторонньому порядку, який було вчинено Боржником з метою виконання наказу Господарського суду м. Києва №5011-9/12552-2012 від 27.08.2013 року

27.02.2015 року, 25.06.2015 року, 01.10.2015 року, 15.01.2016 року Боржник звертався до ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві із заявами про закінчення виконавчого провадження ВП №39590444 у зв'язку повним виконанням Боржником Виконавчого документа на суму 1 113 000,00 грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог до Стягувача згідно Заяви Боржника за вих.№12/445 від 06.09.2013 року, однак заяви залишено без відповіді.

11.07.2016 року ухвалою Господарського суду міста Києва судді Балац С.В. по справі №5011-9/12552-2012 задоволено скаргу Банку на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, якою скасовано постанову №39590444 від 12.09.2013 року про стягнення з Банку виконавчого збору в сумі 111 300.00 гри, та постанову №39590444 від 11.05.2016 року про стягнення з Боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 400.00 грн.

Згідно статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Відповідно до ст. 92 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

Станом на 06.09.2016 року апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 року по справі № 5011-9/12552-2012 не подавалась.

Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

20.07.2016 року Боржник звертався до органу ДВС із заявою про закінчення виконавчого провадження №51230848 з примусового виконання постанови №39590444 від 12.09.2013 року про стягнення з Боржника виконавчого збору в сумі 111 300,00 грн. та виконавчого провадження №51231010 з примусового виконання постанови №39590444 від 11.05.2016 року про стягнення з Боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 400,00 грн. у зв'язку із визнанням Ухвалою суду недійсними постанови №39590444 від 12.09.2013 року про стягнення з Банку виконавчого збору в сумі 111 300,00 грн. та постанови №39590444 від 11.05.2016 року про стягнення з Боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 400,00 грн. згідно Заяви Боржника за вих.№12/318 від 20.07.2016, яку залишено без відповіді.

Відповідно до п.4) ч. 1 та ч. 3 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності з частинами 1-2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Суд зазначає, що Відділом державної виконавчої служби Подільського району міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві в порушення ст. 49 та 50 Закону України «Про виконавче провадження» не вжито дій, спрямованих на закінчення виконавчого провадження №51230848 щодо стягнення на підставі постанови №39590444 від 12.09.2013 року про стягнення з Боржника виконавчого збору в сумі 111 300,00 грн. та виконавчого провадження №51231010 щодо стягнення на підставі постанови №39590444 від 11.05.2016 року про стягнення з Боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 400,00 грн.

Згідно ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З врахуванням вищевикладеного та встановлених обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення скарги Публічного акціонерного товариства "Український банк реконструкції та розвитку".

Виходячи з вищенаведеного та керуючись, ст. 86, 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства "Український банк реконструкції та розвитку" - задовольнити повністю.

2. Визнати незаконною бездіяльність відділу Подільського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, яка полягає у невжитті дій, спрямованих на закінчення виконавчого провадження №51230848 щодо стягнення на підставі постанови №39590444 від 12.09.2013 року про стягнення з Боржника виконавчого збору в сумі 111 300,00 грн. та виконавчого провадження №51231010 щодо стягнення на підставі постанови №39590444 від 11.05.2016 року про стягнення з Боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 400,00 грн.;

3. Зобов'язати Подільський районного відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві закінчити виконавче провадження №51230848 щодо стягнення на підставі постанови №39590444 від 12.09.2013 року про стягнення з Боржника виконавчого збору в сумі 111 300,00 грн. та виконавче провадження №51231010 щодо стягнення на підставі постанови №39590444 від 11.05.2016 року про стягнення з Боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 400,00 грн. шляхом винесення, відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», постанову про закінчення виконавчого провадження.

4. Скасувати Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №51230848 від 25.05.2016р., Постанову про арешт коштів боржника ВП №51230848 від 27.05.2016р., а також Постанову про арешт коштів боржника ВП №51230848 від 24.06.2016р., винесені старшим державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шемберко О.П. з примусового виконання постанови №39590444 від 12.09.2013 року.

5. Зобов'язати Подільський районний відділ Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві зняти арешт з коштів боржника, які знаходяться на рахунках:

- код фінансової установи: 322001, назва фінансової установи: ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у м. Києві, номер рахунку: 2971,

- код фінансової установи: 300346, назва фінансової установи: ПАТ «АЛЬФА - БАНК» у м. Києві, номер рахунку: 9601,

- код фінансової установи: 322313, назва фінансової установи: AT «Укрексімбанк», номер рахунку: 0492,

- код фінансової установи: 300001, назва фінансової установи: Національний банк України, номер рахунку: 1026.».

6. Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.М. Якименко