КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2016 р. справа№ 910/10890/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача - не з'явились

відповідача - не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна»

на рішення Господарського суду м. Києва від 11.07.2016 р.

у справі № 910/10890/16 (суддя - Мудрий С.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування»

до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна»

про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 29 567,61 грн

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» (далі - позивач) звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (далі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регрессу у розмірі 29 567,61 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 р. у справі № 910/10890/16 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/10890/16 від 11.07.2016 р., Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення про повну відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що оскільки позивачем не було надано звіту про оцінку транспортного засобу марки «Huyndai Tucson», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, тому відповідач не має можливості визначити розмір матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» матеріальної шкоди в порядку регресу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2016 р. порушено апеляційне провадження у справі № 910/10890/16, а розгляд справи призначено на 04.10.2016 р.

В засідання суду, призначене на 04.10.2016 р., представники сторін не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарги, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Будь-яких доказів поважності причин відсутності зазначених представників суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначених представників не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування та порушення строків розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду. Наведене не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

08.12.2014 р. між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» (далі - страховик) та ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» (далі - страхувальник) було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0809579.058 (далі - договір страхування).

За умовами договору страхування позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «Huyndai Tucson», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

11.12.2014 р. в Переяславському районі Київської області відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого ТЗ, «Huyndai Tucson», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та транспортного засобу «Камаз», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2.

Дорожньо-транспортна пригода відбулася з вини водія автомобіля «Камаз», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, що підтверджується постановою Черкаського районного суду від 09.02.2015 р. № 707/56/15-п.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Huyndai Tucson», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 192 592,76 грн, що підтверджується рахунком-фактурою № ПП-00000007.

18.03.2015 р. позивачем було складено розрахунок страхового відшкодування, згідно з яким розмір страхового відшкодування з врахуванням франшизи складає 141 351,57 грн.

На підставі договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0809579.058, заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, страхового акту № 3750.206.14.01.01 від 18.03.2015 р. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» виплатило страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 141 351,57 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 5781 від 25.03.2015 р.

Листом № 01 від 22.04.2015 р. ФОП ОСОБА_3 повідомив ПрАТ «СК «Альфа страхування», що у зв'язку із зростанням цін на запасні частини, просить розглянути питання про доплату за відновлювальний ремонт автомобіля «Huyndai Tucson», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, згідно рахунку № ПП-00000081 від 22.04.2015 р. на суму 198 674,71 грн.

16.10.2015 р. ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було складено додатковий страховий акт на суму 54 230,14 грн.

15.07.2015 р. позивачем здійснено доплату страхового відшкодування через СТО в розмірі 54 230,14 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 12911 від 15.07.2015 р.

Таким чином загальна сума до виплати по обом страховим актам складає 195 581,71 грн (141 351,57 грн+54 230,14 грн).

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Камаз», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, за шкоду, завдану майну третіх осіб під час ДТП, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ № 6613914 була застрахована Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна».

04.06.2015 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу № 3750/2014 у розмірі 141 351,57 грн.

30.07.2015 р. позивач звернувся до відповідача з листом про доплату грошового відшкодування в порядку регресу № 3750/2014 у розмірі 54 230,14 грн.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» здійснило виплату суми страхового відшкодування лише частково на суму 165 504,10 грн, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед позивачем на суму 29 567,61 грн (195 581,71 грн - 165 504,10 грн - 510,00 грн франшизи).

Як передбачено ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Положеннями ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Як передбачено п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції станом на момент скоєння ДТП), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, виходячи з аналізу зазначених норм, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за цими вимогами.

Такою особою є водій автомобіля «Камаз», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_2, однак, оскільки його цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована у ПАТ «СК «Універсальна», тому останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованою ним особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо виникнення у позивача права вимоги до відповідача, а відтак, є правомірним задоволення позову щодо стягнення 29 567,61 грн (195 581,71 - 165 504,10 грн - 510,00 грн (франшиза)).

Стосовно доводів скаржника про те, що оскільки позивачем не було надано звіту про оцінку транспортного засобу марки «Huyndai Tucson», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, тому відповідач не має можливості визначити розмір матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, колегія зазначає наступне.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизі пошкодженого майна.

Згідно з листом Верховного Суду України від 19.07.2011 р. «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування», визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру заподіяної шкоди, як правило, виходять із фактичної (реальної) суми, встановленої висновком судової автотоварозначної експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Отже, ні нормами законодавства про страхування, ні договором страхування, укладеним між позивачем та страхувальником, не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування з урахуванням виключно звіту суб'єкта оціночної діяльності, а тому, правомірним є визначення позивачем розміру страхового відшкодування на підставі рахунку-фактури № СЛ-К2-1383 від 26.08.2014 р. та акту виконаних робіт № СЛ-К-07541 від 24.10.2014 р.

Наведене узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною в постановах від 21.01.2014 р. у справі № 910/11450/13, від 23.08.2011 р. у справі № 42/92, від 15.01.2013 р. у справі № 5011-72/9778-2012, від 30.01.2013 р. у справі № 5011-35/11156-2012, від 13.05.2013 р. у справі № 5011-50/17051-2012, від 30.07.2013 р. у справі № 910/3655/13.

Крім того, жодних заперечень чи скарг від власника автомобіля «Huyndai Tucson» стосовно розміру страхового відшкодування не надходило, отже сума, визначена ПАТ «СК «Альфа Страхування», була прийнята та погоджена страхувальником.

Інші доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, судова колегія дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 р. у справі № 910/10890/16 - без змін.

2. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран