КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2016 р. Справа№ 910/2170/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників cторін:

позивача: Москаленко І.О., довіреність №01-05 від 01.02.2016,

відповідача 1: Малиновська В.А., довіреність б/н від 01.03.2016,

відповідача 2: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Практікер Україна"

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2016

у справі №910/2170/16 (суддя Домнічева І.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія СВ"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Практікер Україна"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід Відбудова"

про стягнення 63 370, 60 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія СВ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Практікер Україна" про стягнення 63 370, 60 грн у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за додатковою угодою №1 від 24.03.2015 до договору купівлі-продажу №381/01BD2009 від 15.01.2009.

В подальшому, ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2016 залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Схід Відбудова" до участі у розгляді справи у якості іншого відповідача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2016 у справі №910/2170/16 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Практікер Україна" (02094, Київ, пр.-т. Юрія Гагаріна, буд.14, оф.32; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія СВ" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, буд.17, оф. 212/8; ) 63 370 (шістдесят три тисячі триста сімдесят) грн 60 коп. заборгованості та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн 00 коп. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Практікер Україна" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2016 у справі №910/2170/16 повністю і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував і порушив норми матеріального та процесуального права.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт зазначив, що правовідносини, які виникли між ТОВ "Торговий дім "Практікер Україна" та ТОВ "Імперія СВ" на підставі додаткової угоди №1 до договору купівлі-продажу №381/01BD2009 від 15.01.2009, що була укладена 24 березня 2015 року, є порукою ТОВ "Торговий дім "Практікер Україна" перед ТОВ "Імперія СВ" за належне виконання ТОВ "Практікер Україна" (нині ТОВ "Схід Відбудова") свого зобов'язання з повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Імперія СВ" боргу в сумі 86 795, 82 грн за товар, одержаний до 24.03.2015. Отже, 24.03.2015 у ТОВ "Торговий дім "Практікер Україна", як поручителя, виник обов'язок перед ТОВ "Імперія СВ" погасити заборгованість ТОВ "Практікер Україна" (нині ТОВ "Схід Відбудова"), що визначена Актом звірки взаєморозрахунків від 31.03.2015. При цьому, на думку апелянта, виникненню у ТОВ "Схід Відбудова", як у оновного боржника, та у ТОВ "Торговий дім "Практікер Україна", як у поручителя, обов'язку з погашення заборгованості, визначеної Актом звірки взаєморозрахунків від 31.03.2015, відповідає виникнення у ТОВ "Імперія СВ" права пред'явлення вимоги до боржника та з 24.03.2015 - поручителя, з повернення заборгованості в повному обсязі.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/2170/16 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Практікер Україна" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Практікер Україна" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 13.09.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2016 розгляд справи №910/2170/16 відкладено на 04.10.2016 у зв'язку із неявкою представників позивача та відповідача 2.

В судовому засіданні, яке відбулось 04.10.2016 присутні представники позивача та відповідача 1 надали суду усні пояснення стосовно доводів наведених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача 2 в судове засідання, яке відбулось 04.10.2016 не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Згідно із абзацом 3 п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами і доповненнями, внесеними постановами пленуму ВГСУ від 16.12.2015) в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору купівлі - продажу №381/01BD2009 від 15.01.2009 (далі - Договір) Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія СВ" взяло на себе зобов'язання передати у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "Практікер Україна" товар, а ТОВ "Практікер Україна" було зобов'язано прийняти та оплатити товар у строк та на умовах зазначених у Договорі.

Позивач належним чином поставляв ТОВ "Практікер Україна" товар, а ТОВ "Практікер Україна" розраховувалось за нього протягом 30 днів з дати його отримання відповідно до Договору.

Станом на 01 квітня 2015 року утворилась заборгованість за поставлений товар в сумі 86 795,82 грн, що підтверджується Актом звіряння взаємних розрахунків за даними ТОВ "Практікер Україна" станом на 31.03.2015.

24 березня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Практікер Україна" (найменування змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Схід Відбудова"), позивачем та відповідачем 1 - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Практікер Україна" було укладено додаткову угоду №1 до договору купівлі-продажу №381/01BD2009 від 15.01.2009, відповідно до п. 1 якої, враховуючи положення статті 520 ЦК України та інших чинних на момент підписання цієї угоди норм законодавства України, сторони, з метою врегулювання відносин, які між ними склались, вирішили замінити одну із сторін в зобов'язанні по договору №381/01BD2009 від 15.01.2009 (надалі Договір), таким чином, всі права і обов'язки, якщо іншого не передбачено цією Угодою, за вказаним Договором переходять від Практікер до Нового покупця по Договору №381/01BD2009 від 15.01.2009, починаючи з 24 березня 2015 року.

Отже, відповідач 1 прийняв на себе зобов'язання сплатити позивачу заборгованість ТОВ "Практікер Україна" у розмірі 86 795,82 грн.

У період з квітня по липень 2015 року відповідачем 1 було частково сплачено заборгованість. В результаті чого, сума заборгованості складає 63 370, 60 грн, що підтверджується Актом звіряння взаємних розрахунків станом на 31.07.2015 року та Актом звіряння взаємних розрахунків станом на 31.10.2015 року.

Відповідно до п. 5 додаткової угоди, сплата зобов'язань практікер, які виникли за договором в якому відбувається заміна сторони включаючи зобов'язання визначені п.4 цієї угоди, з моменту укладення цієї угоди, якщо сторони не домовились про інше, здійснюється практікер до повного їх виконання. В разі невиконання практікер визначених зобов'язань, практікер та новий покупець несуть солідарну відповідальність за їх виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, з липня 2015 року в порушення умов договору відповідач 1 зупинив оплату та на даний час не сплатив заборгованість у сумі 63 370,60 грн.

Таким чином, сума заборгованості відповідача 1 за договором складає 63 370,60 грн.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Зобов'язанням, у відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зазначене також кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно вимог ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем 1 не надано суду належних доказів оплати заборгованості у розмірі 63 370,60 грн та не спростовано викладені у позові обставини.

На підставі вищенаведеного та з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія СВ" є обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином відповідачем, а тому підлягають задоволенню повністю.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Беручи до уваги вищенаведене, судова колегія вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2016 у справі №910/2170/16 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Практікер Україна" задоволенню не підлягає.

Враховуючи вимоги ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за перегляд рішення в апеляційній інстанції покладається на апелянта (відповідача 1 у справі).

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Практікер Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2016 у справі №910/2170/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2016 у справі №910/2170/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/2170/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран