КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2016 р. Справа№ 911/2651/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Гаврилюка О.М.

Майданевича А.Г.

за участю представників сторін

від позивача: Лобачевський А.В. - представйник за дов. б/н від 10.10.2016 року;

від відповідача: Назаренко А.В. - представник за дов. б/н від 26.09.2016 року;

від третьої особи: не з'явився ,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.08.2016 року

у справі № 911/2651/16 (судя: Бабкіна В.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливець-Березівка"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5,

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливець-Березівка" (далі - відповідач) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 (далі - третя особа) про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.08.2016 року позовну заяву було повернуто без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 22.08.2016 року, матеріали справи передати до господарського суду для подальшого розгляду справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Київської області неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального права, зокрема п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки, позивач звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № PM-SME 008/256/2008 від 16.10.2007 року (договором іпотеки 1) та договором іпотеки № HV-SME 008/105/2006 від 24.01.2008 року (договір іпотеки 2), які укладались з одним і тим самим іпотекодавцем) (відповідачем) в забезпечення виконання зобов'язань за одним кредитним договором № CM-SME 008/105/2006 від 27.11.2006 року

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" прийнято до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2016 року розгляд справи було відкладено на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, розгляд справи було продовжено на 15 днів.

У судовому засіданні 12.10.2016 року представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу місцевого господарського суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу та судовому засіданні 12.10.2016 року представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу Господарського суду Київської області від 22.08.2016 року по справі №911/2651/16 залишити без змін а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник третьої особи у судове засідання 12.10.2016 року не з'явився. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, зокрема, надсиланням ухвали від 26.09.2016 року на відповідну адресу.

Пункт 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 встановлює, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Згідно з п. 3.9.2. Постанови Пленуму, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, враховуючи, що судом явка уповноважених представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалася, третя особа не скористалася належними йому процесуальними правами приймати участь в судовому засіданні 12.10.2016 року, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника третьої особи за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду Київської області від 22.08.2016 року підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" - задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Так, причиною повернення позовної заяви та доданих до неї документів було порушення позивачем об'єднання позовних вимог в одній позовній заяві.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №PM-SME 008/256/2008 від 16.10.2007 року та звернення стягнення на предмет іпотеки № PM-SME 008/105/2006 від 24.01.2008 року, які укладалися з одним і тим самим іпотекодавцем (відповідачем), в забезпечення виконання зобов'язань за одним кредитним договором - №CM-SME 008/105/2006 від 27.11.2006 року.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд приймає до уваги, що нерухоме майно, що є предметом договору іпотеки від 16.10.2007 року, знаходиться на земельній ділянці, що є предметом договору іпотеки від 24.01.2008 року.

Тобто, в даному випадку єдиною підставою виникнення позовних вимог є порушення виконання зобов'язань за кредитним договором №CM-SME 008/105/2006 від 27.11.2006 року.

Відповідно до п. 3.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 58 Господарського процесуального кодексу України В одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Суддя має право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу, про що зазначається в ухвалі про порушення справи або в рішенні. За клопотанням сторін або з власної ініціативи суд об'єднує кілька вимог, що випливають з корпоративних відносин і пов'язані між собою підставою виникнення або поданими доказами. Не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з твердженням скаржника, що позовні вимоги пов'язані між собою, як спільною підставою виникнення (кредитний договір №CM-SME 008/105/2006 від 27.11.2006 року), так і спільними доказами, що повністю відповідає вимогам ст. 58 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 5 ч.1 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно пункту 4 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Господарського суду Київської області від 22.08.2016 року №911/2651/16 підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального права (п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України), оскільки таке порушення призвело до поставлення необґрунтованої ухвали.

Згідно ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до положень ч. ч. 5, 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. У випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Відповідно до п. 4.8 Постанови Пленуму вищого господарського суду України від 21.02.2013 року за №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 Господарського процесуального кодексу України або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 22.08.2016 року у справі № 911/2651/16 скасувати та передати справу на розгляд Господарського суду Київської області.

3. Матеріали справи № 911/2651/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Гаврилюк

А.Г. Майданевич