РІШЕННЯ

03 жовтня 2016 року Справа № 913/1035/16

Провадження №3/913/1035/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання», м. Луганськ,

до Районного комунального підприємства «Старобільськвода», с. Чмирівка, Старобільський район Луганської області

про стягнення 113 083 грн. 56 коп.

суддя Секірський А.В.

секретар судового засідання Краєвська К.П.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1, довіреність № 134 від 19.07.2016;

від відповідача ОСОБА_2, довіреність №14 від 01.09.2016,

в с т а н о в и в:

Суть спору: ТОВ «Луганське енергетичне обєднання» (далі Позивач) заявлено вимогу про стягнення з Районного комунального підприємства «Старобільськвода» (далі Відповідач) заборгованості за спожиту активну електроенергію в розмірі 105 611,83 грн., перетікання реактивної електричної енергії 534,03 грн., 3% річних 2040,47 грн. та інфляційні витрати 4897,23 грн. за договором від 01.08.2015 №236 про постачання електричної енергії.

Позовні вимоги з посиланням на норми статей 526, 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) обґрунтовані порушенням відповідачем умов вказаного договору по розрахунках за спожиту електроенергію.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснивши, що заборгованість відповідачем на теперішній час не сплачена.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, вислухавши присутніх в судовому засіданні представників позивача та відповідача, суд встановив такі фактичні обставини.

Між сторонами у справі був укладений договір №236 від 01.08.2015 на постачання електричної енергії (а.с.16-20).

04.04.2016 між сторонами було укладено додаткову угоду №2 до договору про постачання електричної енергії від 01.08.2015 №236 відповідно до умов якої, сторони внесли зміни до п. 2.2.3, 2.3.8, 4.4.5, 6.1.4, 9.1 договору, а також виклали додаток «Порядок розрахунків» у новій редакції (а.с. 22).

Відповідно до пункту 1.1 договору Постачальник (позивач) постачає електричну енергію Споживачу (відповідачеві) для забезпечення потреб електричних установок Споживача з загальною дозволеною потужністю 337,2 кВт, величини якої по кожному обєкту зазначені у додатку до договору «Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії Споживача», а Споживач оплачує Постачальнику електроенергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до договору, що є його невід'ємною частиною.

За умовами договору Постачальник зобовязаний постачати Споживачу електроенергію як різновид товару в обсягах, визначених Додатком «Обсяги постачання електричної енергії Споживачу», з урахуванням вимог розділу 5 та умов розділу 6 Договору; згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін»; якісні характеристики якого відповідають параметрам, визначеним ГОСТ 13109-97(п.п.2.2.2. договору).

За умовами договору Споживач зобовязаний для визначення величини спожитої електроенергії щомісячно до 28-ого числа, згідно з Додатком Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, знімати покази розрахункових засобів обліку, оформляти результати відповідно до Додатку Форма Акт про зняття показів розрахункових засобів та направляти уповноваженого представника до Постачальника для подання Акту про зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії за розрахунковий період і отримання рахунків для здійснення остаточного розрахунку за спожиту електричну енергію та інших платежів, передбачених договором (пункт 2.3.3 договору).

Відповідно до пункту 7.9 договору розрахунки за електричну енергію та інші платежі здійснюються Споживачем у порядку, передбаченому додатком Порядок розрахунків.

Пунктом 9 Додатку до договору Порядок розрахунків передбачено, що розрахунок за фактично спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію; за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності; за перетікання реактивної електричної енергії; оплату сум на відшкодування збитків; оплату пені, 3% річних та інфляційних нарахувань за порушення строків розрахунків Споживач здійснює на підставі наданих Постачальником рахунків протягом 10 операційних днів, починаючи з наступного дня після їх отримання (а.с.23).

На виконання умов договору відповідачем було складено, підписано та надано позивачу акти і звіти про використану активну електричну енергію та послуги з перетікань реактивної електроенергії (а.с.26-28, 31, 34-36, 40, 43-45, 49, 52-54, 58, 61-63, 67, 70-72, 76, 80-82, 85, 88-90, 94, 97-98, 101, 104-106, 109, 111-112, 117, 120-122, 126).

Крім того, між сторонами складено та підписано акти прийняття-передавання товарної продукції починаючи з серпня 2015 року (а.с. 24-25, 32-33, 41-42, 50-51, 59-60, 68-69, 77-78, 86-87, 95-96, 102-103, 110, 118-119).

За результатами надання обумовлених договором послуг за вересень 2015 року - липень 2016 року позивачем відповідачеві направлялися відповідні рахунки за спожиту активну електроенергію та надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії (а.с. 29-30, 37-38, 46-47, 55-56, 64-65, 73-74, 79, 83, 91-92, 99-100, 107-108, 113-114, 123-124).

Вказані рахунки були отримані повноважним представником відповідача у справі.

Відповідач в порушення умов договору своєчасно та у повному обсязі оплату не здійснював, сплативши тільки 56008,33 грн., у звязку з чим утворилась заборгованість за період жовтень 2015 року липень 2016 року: 105 611,83 грн. за спожиту активну електроенергію; за період з вересня 2015 по липень 2016: 534,03 грн. за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії, що і стало підставою для звернення до суду за захистом порушеного права.

На підставі приписів ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних за період з 15.09.2015 по 31.07.2016 у сумі 2040,47 грн. та інфляційні витрати за період з вересня 2015 року по червень 2016 року у сумі 4897,23 грн., що підтверджено відповідними розрахунками позивача, наявними у матеріалах справи (а.с. 10-12).

Оцінивши всі обставини справи, суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Правовідносини між сторонами за позовом виникли з договору №236 від 01.08.2015 про постачання електричної енергії, який за своєю правовою природою є різновидом договору купівлі-продажу і до нього застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зазначена норма Цивільного кодексу України кореспондується з положеннями статті 265 Господарського кодексу України.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами статті 530 ЦК України, зокрема, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання, у відповідності до статті 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто неналежне виконання.

Фактичні обставини свідчать, що позивач на виконання умов договору постачав відповідачу електроенергію, претензій щодо постачання електроенергії у відповідача немає.

Обсяги спожитої електроенергії за період жовтень 2015 року липень 2016 року (включно) позивач підтверджує відповідними звітами споживача про використану електроенергію та рахунками.

Таким чином, заборгованість відповідача за активну електроенергію за період жовтень 2015 року липень 2016 року: 105 611,83 грн. за спожиту активну електроенергію; за період з вересня 2015 по липень 2016: 534,03 грн. за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії підтверджена матеріалами справи, заявлена обґрунтовано та підлягає до стягнення з відповідача.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем обґрунтовано нараховано та заявлено до стягнення 3% річних у сумі 2040,47 грн. та інфляційні витрати у сумі 4897,23 грн., що підтверджено відповідним розрахунком позивача, наявним у матеріалах справи.

Відзивом на позовну заяву відповідачем позовні вимоги визнані у повному обсязі.

Згідно ч.5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству та не порушують охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню повністю з віднесенням на відповідача судових витрат у справі на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статями 33, 34, 43, 44, 49, 78 статями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Районного комунального підприємства «Старобільськвода», 92740, Луганська область, Старобільський район, с. Чмирівка, вул. Повітрянофлотська, 52б, код 39816143, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Луганське енергетичне обєднання, кв. Гайового, буд. 35А, м. Луганськ, ідентифікаційний код 31443937:

- на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 60 в філії ЛОУ АТ „Ощадбанк, МФО 304665, код 31443937, борг за активну електроенергію за договором №236 від 01.08.2015 у сумі 105 611 грн. 83 коп. видати наказ;

- на поточний рахунок № 3374 у ФЛОУ АТ „Ощадбанк, у м. Сєвєродонецьк, МФО 304665, код 31443937, заборгованість за перетікання реактивної електроенергії у сумі 534 грн. 03 коп., 3% річних у сумі 2040 грн. 47 коп., інфляційні витрати у сумі 4897 грн. 23 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1696 грн. 25 коп., видати наказ.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 04.10.2016

Суддя А.В. Секірський