номер провадження справи 27/69/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2016 Справа № 908/2149/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Строймаркет (69095 м. Запоріжжя, вул. Українська,50)

до відповідача-1: Державного підприємства СЕТАМ Міністерства юстиції України (01025 м. Київ, вул. Стрілецька, буд 4-6)

до відповідача-2: Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

про визнання електронних торгів недійсними

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

Від позивача: не зявився

Від відповідача-1: не зявився

Від відповідача-2: не зявився

Господарським судом Запорізької області розглядається позов Товариства з обмеженою відповідальністю Строймаркет, м. Запоріжжя до Державного підприємства СЕТАМ Міністерства юстиції України, м. Київ та Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання недійсними електронні торги з реалізації нерухомого майна громадського корпусу профілакторія літ. Д-3,загальною площею 2 839,8 кв.м, розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Ленська, 14а, що належить ТОВ Строймаркет на праві власності, результат яких оформлено протоколом № 186447 проведення прилюдних торгів від 27 липня 2016 р. ДП СЕТАМ Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 державного виконавця про проведені електроні торги з реалізації нерухомості громадського корпусу профілакторія літ. Д-3, загальною площею 2 839,8 кв.м М, розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Ленська, 14а, що належить ТОВ Строймаркет на праві власності та усі процесуальні документи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2016 р. справу № 908/2149/16 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 17.08.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2149/16, присвоєно справі номер провадження 27/69/16 та призначено судове засідання на 12.09.2016 р.

Ухвалою суду від 12.09.2016р. розгляд справи відкладався на 06.10.2016р., на підставі ст. 77 ГПК України, у звязку з неявкою у судове засідання уповноважених представників позивача та відповідача 1.

06.10.2016р. продовжено судовий розгляд справи № 908/2149/16.

Представник позивача в судове засідання призначене на 06.10.2016 не зявився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином. Поважні причини своєї неявки суду не повідомив. Клопотань про розгляд справи без позивача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Представник відповідача 1 в засідання суду 06.10.2016р. не зявився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином.

12.09.2016р. надіслав на адресу господарського суду Запорізької області письмовий відзив, проти позову заперечує та просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. ОСОБА_1 того, просив суд розглянути справу за відсутності свого представника.

03.10.2016р. надіслав на адресу суду витребувані ухвалою суду документи.

Представник відповідача 2 у судове засідання 06.10.2016 р. не зявився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином. 06.10.2106р. надіслав на електрону адресу суду клопотання, про відкладення розгляду справи, у звязку з неможливістю направити в засідання суду повноважного представника, який на день розгляду справи знаходиться на лікарняному.

ОСОБА_1 того в матеріалах справи міститься клопотання відповідача 2, в порядку ст. 27 ГПК України, щодо залучення до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ПАТ Юкрейніан Комікал Продактс, м. Київ та ОСОБА_2В, м. Запоріжжя, як законного правонабувача реалізованого майна.

Зазначене клопотання відповідача 2, в порядку ст. 27 ГПК України, судом відхилено, оскільки:

Господарський суд звертає увагу сторін на те, що відповідно до приписів ст. 69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

ОСОБА_3 з ч. 3 ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Клопотань в порядку ст. 69 ч.3 ГПК України про продовження строку вирішення спору на адресу суду не надходило.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

ОСОБА_3 з ч. 1 ст. 13, ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 4-1 ГПК України господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження.

Позов це вимога позивача про захист порушеного або оспорюваного субєктивного права чи охоронюваного законом інтересу, яка здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. ОСОБА_3 з господарським процесуальним законодавством предмет позову це матеріально правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен винести рішення. Матеріальноправова вимога позивача повинна опиратися на певні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме на підставу позову.

ОСОБА_3 з ст. 20 ГК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Господарським судом встановлено, що 02 липня 2013 року приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 здійснено виконавчий напис № 545 про звернення стягнення на предмет іпотеки на користь ПАТ «Кримський Титан» з боржника ТОВ «Строймаркет». Предметом договору іпотеки є громадський корпус профілакторій літ. Д-3, загальною площею 2 839,8 кв.м, розташований за адресою м. Запоріжжя, вул. Ленська, 14а.

11.09.2013 року державним виконавцем Ленінського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 39739541 щодо звернення стягнення на зазнцчений вище предмет іпотеки (копія додається).

04.11.2013 р. державним виконавцем Ленінського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_6 складено ОСОБА_3 опису та арешту предмету іпотеки - громадського корпусу літ. Д-3, загальною площею 2 839,8 кв.м, розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Ленська, 14а, що належить ТОВ «Строймаркет». Зазначене майно є предметом іпотеки за іпотечним договором б/н від 06.11.2012 р., укладеним між Позивачем та Приватним акціонерним товариством «Кримський Титан», посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованим в реєстрі за № 2487/2488.

09.02.2016 року позивачем було отримано повідомлення Ленінського ВДВС ЗМУЮ (вих. № 2166 від 28.01.2016 р.) щодо вартості арештованого майна в якому зазначено, що згідно Звіту № 14/01/2016 про оцінку майна, складеному 15.01.2016 р. фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, вартість арештованого майна без урахування ПДВ складає 2 531 590,00 грн.

Не погодившись з результатами оцінки майна, ТОВ «Строймаркет» надав до Ленінського ДВС ЗМУЮ свої заперечення щодо результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_1

29.02.2016 р. Державним виконавцем Ленінського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_8 було прийнято постанову про призначення ФОП ОСОБА_9 рецензентом на Звіт № 14/01/2016 про оцінку майна, наданого ФОП ОСОБА_1

В березні 2016 року ТОВ «Строймаркет» отримано повідомлення Ленінського ВДВС ЗМУЮ за вих. № 14523 від 23.02.2016 року щодо результатів рецензування звіту про оцінку арештованого майна. За результатами рецензування зазначеного звіту суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_9 надано рецензію від 18.03.2016 р., згідно якій: «вихідні дані та інформація, необхідна для оцінки майна, зібрана кваліфіковано та у повному обсязі, вибір вартості обґрунтований та відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методичні підходи, методи та оціночні процедури відповідають законодавству про оцінку, застосовані вірно, вартість майна складає - 2 531 590,00 грн.»

19.04.2016р. Ленінський ВДВС ЗМУЮ передав в Запорізьку філію Держаного підприємства «СЕТАМ» (69032 м. Запоріжжя, вул. Виборзька, 8) пакет документів разом з заявкою на реалізацію арештованого майна для проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

ОСОБА_3 інформації на сайті громадський корпус літ. Д-3 загальною площею 2 839,8 кв.м, розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ленська, буд. 14а, запропоновано до продажу 13.06.2016 року за ціною 2 531 590,00 грн.

Позивач зазначив, що повідомлення щодо цієї інформації на його адресу не надходило. продаж майна не відбувся.

05.07.2016р. ТОВ «Строймаркет» отримало акт Дніпровського ВДВС ЗМУЮ за вих. № 26718 від 17.06.2016 року про уцінку арештованого майна (громадський корпус літ. Д-3 загальною площею 2 839,8 кв.м, розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ленська, буд. 14а). ОСОБА_3 від 17.06.2016р. продажну ціну було знижено на 25% - 1 898 692,50 грн.

Після надходження 05.07.2016р. до ТОВ «Строймаркет» акту Дніпровського ВДВС ЗМУЮ про уцінку арештованого майна, ТОВ «Строймаркет» не отримувало ні від відповідача 1, ні від відповідача 2, ніяких листів чи повідомлень про стан та перебіг повторних торгів арештованого майна.

05.08.2016р. ТОВ «Строймаркет» письмово звернулось до Дніпровського ВДВС ЗМУЮ з проханням надати можливість ознайомитися з матеріалами справи щодо виконавчого провадження. Фактичний доступ до матеріалів справи про виконавче провадження Дніпровський ВДВС ЗМУЮ надав 09.08.2016р.

Із матеріалав справи виконавчого провадження, позивачу стало відомо, що 27.07.2016р. відбулися електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (громадський корпус літ. Д-3 загальною площею 2 839,8 кв.м, розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ленська, буд. 14а).

05.08.2016р. державним виконавцем Панасенко К.О. було складено ОСОБА_3 про проведені електронні торги з реалізації нерухомості (предмета іпотеки), згідно якому реалізація предмета іпотеки відбулася за ціною 1 898 692,50 грн., набувач - ОСОБА_2 (69083, м. Запоріжжя, Балка-Поповка, 176), який сплатив зазначену суму.

Позивач вважає, що електронні торги з продажу предмету іпотеки - громадського корпусу літ-Д-3 загальною площею 2 839,8 кв.м, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ленська, буд.14а, що належить на праві власності ТОВ «Строймаркет», відбулися із суттєвими порушеннями законодавства.

Господарським судом встановлено, що згідно із Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2710/5 від 22.12.2015 року, організатор електронних торгів - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

В період з 25.07.2016 року по 27.07.2016 року відбувалися електронні торги по лоту №156930 з реалізації предмету іпотеки, а саме: нежитлового приміщення громадський корпус літ. Д-3, загальною площею 2839,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ленська, 14-а. Переможцем даних торгів став Учасник №3, що запропонував найвищу цінову пропозицію в розмірі 1 898 692,50 грн.

На думку позивача, нерухоме майно, всупереч діючому законодавству запропоновано до продажу з експертною оцінкою зі сплинувшим строком дії.

Однак, в силу приписів статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 62 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

ОСОБА_3 із частиною першою статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до частини п'ятої статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Разом з тим, частиною другою статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Отже, на період реалізації майна боржника строк здійснення виконавчого провадження не обчислюється, а тому, строк чинності звіту про оцінку майна у такому виконавчому провадженні також не обчислюється під час реалізації майна.

Порядок проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна регулюється Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 року.

Відповідно до розділу І Порядку організатор це державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Зокрема, пунктом 1 розділу II Порядку визначено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Якщо строк чинності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться. Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги.

У даному випадку звіт про оцінку нерухомого майна складений 15 січня 2016 року, а майно Організатору електронних торгів передане на реалізацію 24 червня 2016, тобто у строк до спливу шестимісячного строку та в межах установленого Законом України "Про виконавче провадження" строку.

Таким чином, на час передачі майна на реалізацію 24.06.2016 року звіт про оцінку майна був чинний, і спеціальними нормативними актами, які встановлюють порядок реалізації арештованого майна, зокрема, Законом України "Про виконавче провадження" та Порядком, не встановлено обов'язку організатора торгів чи державного виконавця, після передачі майна на реалізацію, знімати вказане майно з реалізації у зв'язку з втратою чинності звітом про оцінку майна. Більше того, положення Порядку містять норму, яка прямо встановлює у Організатора торгів відсутність обов'язку перевірки документів на відповідність вимогам законодавства, в тому числі і звіту про оцінку.

За таких обставин, при проведенні електронних торгів з реалізації належного позивачу майна відповідачами було дотримано вимоги Закону України "Про виконавче провадження" щодо встановлення початкової ціни об'єкта реалізації, оскільки майно передано на реалізацію організатору торгів в межах чинності звіту про оцінку майна, при цьому на момент проведення оскаржуваних електронних торгів пунктом 1 Розділу II Порядку встановлено, що вартість майна, переданого на реалізацію, є дійсною на період реалізації майна.

Отже, на момент проведення оскаржуваних електронних торгів у відповідачів були відсутні правові підстави для зняття лота з реалізації, а відтак підстави для визнання вказаних електронних торгів та їх результатів недійсними відсутні.

Отже, шестимісячний строк чинності звіту про оцінку майна необхідно відраховувати з моменту складання звіту про оцінку майна до моменту передачі цього майна на реалізацію організатору електронних торгів. Органами державної виконавчої служби та ДП "СЕТАМ" не порушувались норми Закону України "Про виконавче провадження" та Порядку, оскільки вони здійснюють свої повноваження виключно у межах встановлених законом, а відтак у них був відсутній обов'язок, після передачі майна на реалізацію, знімати вказане майно з реалізації у зв'язку з втратою чинності звітом про оцінку майна.

Слід звернути увагу на те, що у частині шостій статті 57 нового Закону України "Про виконавче провадження" законодавцем чітко розтлумачена суть положення про чинність звіту, зокрема передбачено, що якщо строк чинності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Позивач посилається на те, що на адресу ТОВ "Строймаркет" повідомлення про проведення других електронних торгів не надходило.

Так, згідно частини третьої статті 43 Закону України "Про іпотеку", організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 днів до дня початку прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію.

З листа № 2710/19-18-166 від 29.06.2016 року вбачається, що на виконання частини 5 статті 43 Закону України "Про іпотеку", державним підприємством "СЕТАМ" письмово повідомило про реєстраційний номер лота, відомості про предмет іпотеки, день та час проведення електронних торгів, початкову ціну лоту Ленінський відділ державної виконавчої служби ЗМУЮ, ПАТ Юкрейніан Кемікал Продактс" філія "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат", ТОВ "Строймаркет".

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, позивач не наводить доказів про те, що відповідачі своїми діями порушили, не визнали або оспорювали його права, свободи чи інтереси, оскільки діяв у відповідності до чинного законодавства про виконавче провадження.

ОСОБА_1 того, відповідно до частини першої статті 360-7 Цивільного процесуального кодексу України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Так, відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові № 3-112гс14 від 23 вересня 2014 року, "умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, передбачено Законом № 606-ХІV та Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 15 грудня 1999 року № 74/5.

Законом № 606-ХІV встановлено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

Аналіз положень Законом № 606-ХІV та Інструкції свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 Цивільного кодексу України, такий спосіб реалізації майна як його продаж: на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна.

Відповідно до наведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку та уцінку майна, на яке звернуто стягнення статті 58, 62 Закону України "Про виконавче провадження", а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (пункт 5.11 Інструкції).

Правила ж проведення прилюдних торгів визначено Тимчасовим положенням.

Прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (пункт 2.2 Тимчасового положення).

Тимчасовим положенням передбачено вимоги щодо проведення таких торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також: стартову ціну реалізації майна) (розділ 3) по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4), і по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином.

Цей висновок узгоджується і з нормами статей 650, 655 та частини 4 статті 656 ЦК України, що відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розділ 6 Тимчасового положення, стаття 34 Закону України "Про нотаріат").

Отже, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1-3 та 6 статті 203 ЦК України (частина 1 статті 215 цього Кодексу).

Разом із тим слід зазначити, що оскільки за змістом частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням.

Господарським судом таких порушень не встановлено.

Що стосується порушень вимог статті 58 Законом № 606-ХІV, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених цим Законом, щодо визначення вартості чи оцінки (уцінки) майна до призначення прилюдних торгів, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

Таким чином, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними."

Правовий висновок Верховного Суду України, підводе до висновку, що для визнання електронних торгів недійсними, які є правочином, в розумінні ст.ст. 203 та 215 Цивільного кодексу України, необхідно встановити порушення саме норм Тимчасового порядку. Натомість, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Така ж правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12.

ОСОБА_1 того, суд звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду України у постанові від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, в якій зазначено, що головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а саме, тому окрім порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Отже, відповідачі 1 та 2 під час підготовки та проведення електронних торгів діяло згідно чинного законодавства України та жодним чином не порушили права та інтереси позивача.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

ОСОБА_3 з частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.650 Цивільного кодексу України, особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином (Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 24.10.2012р. 6-116цс12).

ОСОБА_3 із ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до визначених Цивільним кодексом України норм: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1 ст.203 ЦК України); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2 ст.203 ЦК України); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5 ст.203 ЦК України); правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.6 ст.203 ЦК України).

Так, позивач стверджує, що при проведенні електронних торгів допущено порушення законодавства, оскільки запропоновано до продажу з експертною оцінкою зі сплинувшим строком дії. Отже, звіт про оцінку майна, складений 15.01.2016р. ФОП ОСОБА_1.В., втратив чинність 15.07.2016р.

Як випливає зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів.

Таким чином, при вирішенні спору про визнання недійсними електронні торги з реалізації нерухомого майнагромадського корпусу профілакторія літ. Д-3,загальною площею 2 839,8 кв.м, розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Ленська, 14а, що належить ТОВ Строймаркет на праві власності, результат яких оформлено протоколом № 186447 проведення прилюдних торгів від 27 липня 2016 р. ДП СЕТАМ Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 державного виконавця про проведені електроні торги з реалізації нерухомості громадського корпусу профілакторія літ. Д-3, загальною площею 2 839,8 кв.м М, розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Ленська, 14а, що належить ТОВ Строймаркет на праві власності та усі процесуальні документи, необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Порядку та інших законодавчих норм при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав та законних інтересів позивача, який оспорює результат торгів. ОСОБА_1 того, слід зазначити, що торги визнаються недійсними лише в тих випадках, коли під час їх підготовки і проведення були допущені порушення, що могли вплинути на результати торгів (Така ж правова позиція викладена в Постановах Вищого Господарського Суду України від 14.08.2014р. № 920/1755/13, 17.09.2014р. № 927/93/14).

ОСОБА_3 з Висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч.1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за перше півріччя 2013 року» від 01.07.2013р., зазначено, що підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, тобто Тимчасового порядку (Постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13 лютого 2013 р. у справі № 6-174цс12).

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проте, посилаючись на порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, позивачем не доведено належними та допустимими доказами того факту, що дані обставини якимись чином вплинули на результати проведення електронних торгів, які відбулись 27.07.2016р. оформлені протоколом проведення електронних торгів № 186447 від 27.07.2016р.

Позивачем жодними доказами не доведено, незаконність та невідповідність дій відповідачів чинному законодавству України. Будь-яких інших порушень порядку підготовки та проведення електронних торгів позивачем не наведено, доказів в їх підтвердження суду не надано. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували вищенаведені висновки колегії суддів. Позивач жодного разу не зявився в судове засідання, не надав документальних доказів та обґрунтувань заявленого позову, не скористався правом довести свої доводи, викладені у позові.

Відповідно до вимог ст.ст. 22, 33 ГПК України сторони зобов'язані вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

ОСОБА_3 ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, ст. 34 ГПК України.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання недійсними електронних торгів з реалізації нерухомого майнагромадського корпусу профілакторія літ. Д-3,загальною площею 2 839,8 кв.м, розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Ленська, 14а, що належить ТОВ Строймаркет на праві власності, результат яких оформлено протоколом № 186447 проведення прилюдних торгів від 27 липня 2016 р. ДП СЕТАМ Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 державного виконавця про проведені електроні торги з реалізації нерухомості громадського корпусу профілакторія літ. Д-3, загальною площею 2 839,8 кв.м М, розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Ленська, 14а, що належить ТОВ Строймаркет на праві власності та усі процесуальні документи, тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні 06.10.2016р. прийнято рішення, в позові відмовлено.

Судові витрати відповідно до вимог ст. 49 ГПК України покладаються на позивача - при відмові у позові.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Строймаркет, м. Запоріжжя до Державного підприємства СЕТАМ Міністерства юстиції України, м. Київ та Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання недійсними електронні торги з реалізації нерухомого майнагромадського корпусу профілакторія літ. Д-3, загальною площею 2 839,8 кв.м, розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Ленська, 14а, що належить ТОВ Строймаркет на праві власності, результат яких оформлено протоколом № 186447 проведення прилюдних торгів від 27 липня 2016 р. ДП СЕТАМ Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 державного виконавця про проведені електроні торги з реалізації нерухомості громадського корпусу профілакторія літ. Д-3, загальною площею 2 839,8 кв.м, розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Ленська, 14а, що належить ТОВ Строймаркет на праві власності та усі процесуальні документи відмовити.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення оформлено та підписано - 11.10.2016р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.