номер провадження справи 30/107/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.10.2016 Справа № 908/4337/14

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Бамбизова М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду скаргу Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1 № 1219 від 03.06.2016 року на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо визнання дій головного державного виконавця незаконними, скасування постанови ВП № 51233374 від 25.05.16 р. про арешт коштів боржника

у справі № 908/4337/14

за позовом: Публічного акціонерного товариства Дружківський машинобудівний завод, м. Дружківка

до відповідача: Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1, м. Вугледар

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1) Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області (87500, м. Маріуполь Донецької області, пр. Леніна, 68)

2) Управління державної казначейської служби України у Маріїнському районі Донецької області (85600, Донецька область, м. Марїнка, пр. Ворошилова, буд. 8)

про стягнення заборгованості в сумі 17550000,00 грн.

за участю представників:

від стягувача ОСОБА_1, довіреність від 02.09.2016 року

від боржника не зявився

від третіх осіб не зявилися

від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, довіреність № 20-22/561 від 30.12.2015 року

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.08.2016 року, у звязку з перебуванням судді-доповідача у справі ОСОБА_3 на лікарняному та перебування на розгляді у судді Смірнова О.Г. заяви про заміну сторони, з огляду на взаємоповязаність розгляду заяви та скарги, матеріали скарги в зазначеній судовій справі передано на розгляд судді Смірнову О.Г.

СУТЬ ПИТАННЯ: Боржник у справі Державне підприємство Шахтоуправління Південнодонбаське №1 звернувся до Господарського суду Запорізької області зі скаргою в порядку ст. 1212 ГПК України на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просить суд:

- визнати дії головного державного виконавця Нідченко Д.Є. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 25.05.2016 року ВП № 51233374 незаконними;

- скасувати постанову головного державного виконавця Нідченко Д.Є. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 25.05.2016 року ВП № 51233374.

21.06.2016 року на адресу суду від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до строку, встановленого судом, яке мотивоване неможливістю надання відзиву на скаргу у звязку з відсутністю на час проведення судового засідання матеріалів виконавчого провадження № 51233374.

Вказане клопотання задоволено судом про що свідчить винесена ухвала від 21.06.2016 року, якою відкладений розгляд справи на 05.08.2016 року о 10:30.

05.08.2016 року на адресу суду від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до строку, встановленого судом, яке мотивоване неможливістю надання відзиву на скаргу у звязку з відсутністю на час проведення судового засідання матеріалів виконавчого провадження № 51233374.

Вказане клопотання задоволено судом про що свідчить винесена ухвала від 08.09.2016 року, якою відкладений розгляд справи на 14.09.2016 року о 12:00.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.08.2016 року на підставі приписів ст. 25 ГПК України замінено сторону у справі № 908/4337/14 - стягувача у виконавчому провадженні ВП № 46453291 щодо виконання наказу господарського суду Запорізької області від 16.01.2015 року з Публічного акціонерного товариства Дружківський машинобудівний завод на Товариство з обмеженою відповідальністю Корум Дружківський машинобудівний завод.

08.09.2016 року на адресу суду від Публічного акціонерного товариства Дружківський машинобудівний завод надійшли письмові пояснення в порядку ст. 22 ГПК України, в яких останній зазначає наступне:

- на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 12.12.2014 року у справі № 908/4337/14 ПАТ Дружківський машинобудівний завод було видано наказ від 16.01.2015 року;

- за заявою ПАТ Дружківський машинобудівний завод від 28.01.2015 року № 3-5/4 про примусове виконання вказаного наказу було відкрите виконавче провадження в даній справі головним державним виконавцем Мазур Г.І. постановою від 13.02.2015 року ВП № 46453291;

- у звязку з невиконанням ДП Шахтоуправління Південнодонбаське №1 рішення суду у справі № 908/4337/14 у строк, наданий для самостійного виконання, державним виконавцем 21.07.2015 року було накладено арешт на кошти боржника;

- вказує, що частинами 1-4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банку або інших фінансових установах;

- з аналізу норм законодавства вбачається, що не підлягають зупиненню операції на поточних рахунках зі спеціальним режимом використання, відкритих на виконання ст. 15-1 Закону України «Про електроенергетику», зокрема рахунки зі спеціальним режимом використання, відкриті енергопостачальними організаціями, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, та оптовими постачальниками електричної енергії для проведення розрахунків за куплену електричну енергію, проте ДП Шахтоуправління Південнодонбаське №1 не є ані енергопостачальником, ані оптовим постачальником;

- згідно положень Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» страхові кошти, перераховані на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону;

- вважає, що ДП Шахтоуправління Південнодонбаське №1 не надало доказів віднесення рахунків, на які накладено арешт, до поточних рахунків із спеціальним режимом використання в розумінні наведених Законів;

- відповідальність боржника означає можливість стягнення суми невиконаного грошового зобовязання у тому числі із застосуванням заходів примусового характеру, передбачених законодавством, тобто боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобовязання за будь-яких обставин;

- звертає увагу суду на те, що ДП Шахтоуправління Південнодонбаське №1 впродовж всього періоду (з 09.01.2013 року по 12.12.2014 року), а також з моменту вирішення спору Господарським судом Запорізької області по теперішній час не здійснив жодного платежу в рахунок погашення заборгованості, що призводить до тяжкого фінансового становища ПАТ Дружківський машинобудівний завод, зриву бюджетних планів, відсутності обігових коштів. Просить в задоволенні скарги відмовити.

08.09.2016 року на адресу суду від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшло клопотання про залучення до участі у справі № 908/4337/14 до розгляду скарги Компанії «Гірничі машини» (83047, м. Донецьк, вул. Елеваторна, 1, ідентифікаційний код 30202875; адреса для листування: м. Київ 01015, а/с 79) як одного із стягувачів за зведеним виконавчим провадженням № 51233374. Вказане клопотання мотивоване тим, що постанову про арешт коштів боржника від 25.05.2016 року винесено в рамках зведеного виконавчого провадження ЗВП № 51233374, стягувачем за яким виступає в тому числі і ТОВ «Компанія «Гірничі машини». При цьому вказує, що сума стягнення на користь ТОВ «Компанія «Гірничі машини» становить 178706687,32 грн. Вважає, що розгляд скарги без участі Компанії «Гірничі машини» буде порушенням ст. 1212 ГПК України та порушить його права як стягувача у ЗВП № 51233374.

Дослідивши вказане клопотання та мотиви його подання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Умовами п. 9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» передбачено, що якщо у відповідній скарзі йдеться про оскарження дій (бездіяльності) органу Державної виконавчої служби у зведеному виконавчому провадженні, то вона піддягає розглядові господарським судом у тій частині, яка стосується виконання рішення (ухвали, постанови) господарського суду, але не загального суду чи іншого органу, який видав виконавчий документ, а в іншій частині господарський суд відмовляє в прийнятті скарги на підставі пункту 1 частини першої статті 62 і статті 1212 ГПК.

Враховуючи вищевикладене, подана боржником - Державним підприємством Шахтоуправління Південнодонбаське №1 скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо оскарження постанови ВП № 51233374 від 25.05.2016 року про арешт коштів боржника, прийнятої у зведеному виконавчому провадженні, підлягає розгляду господарським судом лише в частині виконання рішення від 12.12.2014 року у справі № 908/4337/14, стягувачем та боржником в якій є Товариство з обмеженою відповідальністю Корум Дружківський машинобудівний завод та Державне підприємство Шахтоуправління Південнодонбаське №1. Тому у суду відсутня необхідність та підстави для залучення до участі в даній справі щодо розгляду скарги у справі № 908/4337/14 іншого стягувача за зведеним виконавчим провадженням ЗВП № 51233374, відтак вказане клопотання не підлягає задоволенню.

08.09.2016 року на адресу суду від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшли заперечення на скаргу, в яких останній зазначає наступне:

- у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби перебуває на виконанні зведене виконавче провадження ЗВП № 51233374 про стягнення коштів з ДП Шахтоуправління Південнодонбаське №1, до складу якого входять в т.ч. виконавче провадження ВП № 46453291 з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 16.01.2015 року № 908/4337/14;

- пояснює, що 13.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46453291 з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 16.01.2015 року № 908/4337/14, у звязку з невиконанням рішення боржником у самостійному порядку, 31.03.2015 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 1762308,00 грн. та за заявою стягувача державним виконавцем винесено 31.03.2015 року постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

- 31.03.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено сторонам до відома, банківським установам до виконання, яку було скасовано ухвалою суду від 25.06.2015 року;

- 21.07.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

- 24.07.2015 року державним виконавцем винесено постанову про обєднання виконавчого провадження з виконання наказу № 908/4337/14 від 16.01.2015 року у зведене виконавче провадження ЗВП № 51233374;

- вказує, що державний виконавець встановивши наявність рахунків боржника не має інформації щодо призначення рахунку;

- Законом не передбачено не накладення арештів на рахунки боржника у звязку з тим, що з рахунків здійснюється сплата заробітної плати працівників юридичної особи боржника, жодним нормативно-правовим актом (в тому числі Кодексом законів про працю) не передбачена заборона накладення арештів на рахунки, відкриті для виплати заробітної плати та заборона стягнення з цих рахунків заборгованості за виконавчим документом;

- державний виконавець при здійсненні виконавчих дій з виконання зведеного виконавчого провадження ЗВП № 51233374, а саме при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 25.05.2016 року діяв у межах і у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», тому в задоволенні скарги необхідно відмовити;

- зняття арешту з рахунку боржника призведе до порушення принципу повності, неупередженості примусового виконання рішень, передбачених законом. Просить відмовити у задоволенні скарги.

Безпосередньо в судовому засіданні 08.09.2016 року представник боржника надав суду із супровідним листом документи для долучення до матеріалів справи.

14.09.2016 року до суду від стягувача у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю Корум Дружківський машинобудівний завод надійшли письмові пояснення згідно ст. 22 ГПК України, в яких останній зазначає наступне:

- вважає доводи, викладені боржником у скарзі такими, що не відповідають фактичним обставинам справи;

- оскільки умовами договору банківського рахунку № 124118 від 31.08.2010 року, укладеного між боржником та ПАТ «Альфа-Банк» (з врахуванням змін, внесених додатковою угодою від 26.07.2016 року) не встановлено виключність «призначення» коштів, тобто розпорядження ними на розсуд клієнта, банк не має право відмовити клієнту у списанні коштів, що знаходяться на поточному рахунку за іншим призначенням, чим виплата заробітної плати, тому вважає недоведеним вислів боржника про «виключність» цільового призначення даного рахунку лише для виплати заробітної плати;

- надана боржником до справи банківська виписка по рахунку № 2402 відображає рух коштів на рахунку лише за визначений період часу (з 27.05.2016 року по 11.07.2016 року), тобто всього за півтора місяця, вказаний період є дуже малим щоб відобразити усі платежі, які здійснює підприємство для забезпечення свої господарської діяльності;

- скаржник має усі можливості застосувати рахунок № 2402 для розпорядження коштами не тільки з метою виплати заробітної плати про що свідчить довідка ПАТ»Альфа-Банк» від 13.06.2016 року, з якою вбачається, що за березень 2016 року підприємство боржника здійснило перерахування коштів з вказаного рахунку з іншим призначенням, чим заробітна плата, а саме оплатило вартість бланків в сумі 1000,00 грн. на адресу ФОП ОСОБА_4;

- зняття арешту з рахунку № 2402, відкритого у ПАТ «Альфа-банк», призведе до грубого порушення прав ТОВ Корум Дружківський машинобудівний завод, як стягувача на належне та своєчасне виконання судового рішення, гарантованого Законом України «Про виконавче провадження». Просить в задоволенні скарги відмовити.

Безпосередньо в судовому засіданні 14.09.2016 року представник боржника надав суду із супровідним листом документи для долучення до матеріалів справи.

14.09.2016 року до суду від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшла заява, за змістом якої останній просить долучити до матеріалів справи копію списку згрупованих рекомендованих відправлень, що пересилаються в межах України.

Представник стягувача в судовому засіданні 04.10.2016 року проти задоволення скарги заперечив.

Представники боржника та третіх осіб в судове засідання 04.10.2016 року не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судовому засіданні 04.10.2016 року проти задоволення скарги заперечив.

Таким чином, учасників виконавчого провадження було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, а судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для розгляду скарги на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом. Тому незявлення до судового засідання представників боржника та третіх осіб не перешкоджає розгляду скарги по суті, у звязку з чим вона розглядається за наявними в ній матеріалами згідно вимог ст. 1212 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, скаргу, мотиви її обґрунтування, суд встановив:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 12.12.2014 року у справі № 908/4337/14 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Дружківський машинобудівний завод до Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1 задоволено, зокрема вирішено стягнути з Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1 на користь Публічного акціонерного товариства Дружківський машинобудівний завод 17550000,00 грн. заборгованості за договором на виконання робіт з капітального ремонту гірничошахтного обладнання за державні кошти № 406Т від 25.09.2012 року та 73080,00 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення 16.01.2015 року господарським судом був виданий відповідний наказ.

13.02.2015 року за заявою стягувача було відкрито виконавче провадження ВП № 46453291 з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 16.01.2015 року № 908/4337/14.

З метою забезпечення повного та фактичного виконання рішення постановою державного виконавця від 21.07.2015 року накладено арешт на всі рахунки боржника в межах суми 19385388,00 грн. Разом з тим 21.07.2015 року державним виконавцем була винесена постанова про накладення арешту на все майно боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В подальшому згідно постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 від 24.07.2015 року виконавче провадження щодо примусового виконання наказу № 908/4337/14 від 16.01.2015 року було обєднано у зведене виконавче провадження ЗВП № 51233374.

У звязку з невиконанням боржником рішення суду у наданий державним виконавцем строк 25.05.2016 року була прийнята постанова про арешт коштів боржника в межах суми 198092075,32 грн. Вказаною постановою накладено арешт в тому числі на рахунки № 35, № 35 в Філії Донецьке обласне управління АТ Ощадбанк МФО 335106 та рахунок № 2402 в ПАТ Альфа-Банк МФО 300346.

Боржник у справі - Державне підприємство Шахтоуправління Південнодонбаське №1 з вказаною постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не погоджується, вважає її незаконною, оскільки вона прийнята з порушенням ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження, мотивуючи свою позицію наступним:

- Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби в порушення ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про арешт коштів боржника на адресу ДП Шахтоуправління Південнодонбаське №1 не надсилалася, про її наявність підприємство дізналося 31.05.2016 року за повідомленням ПАТ «Альфа-Банк», надісланого електронною поштою;

- головним державним виконавцем накладено арешт на розрахункові рахунки ДП Шахтоуправління Південнодонбаське №1, в тому числі на рахунки у банківських установах, за якими підприємство сплачує заробітну плату, електричну енергію, оплату по спецрахункам для виплати лікарняних листів за рахунок коштів від фондів соціального страхування;

- постанова про арешт грошових коштів може призвести до того, що працівники підприємства не отримають нараховану їм заробітну плату та допомогу по тимчасовій непрацездатності;

- накладення арешту на грошові кошти підприємства порушує права і законні інтереси 2963 членів трудового колективу;

- через зрив фінансування планових заходів з охорони і техніки безпеки існує реальна загроза життю і здоровю працівників, постанова про накладення арешту на грошові кошти позбавляє підприємство можливості проводити заходи з охорони та безпеки праці;

- арешт коштів паралізував фінансові платежі, призупинив закупівлю необхідних підприємству матеріалів і устаткування;

- арешт коштів на поточних рахунках банку зробив неможливим проведення розрахунку за споживання електроенергії;

- з причини арешту грошових коштів підприємства порушені наступні норми матеріального права: ст. 43 Конституції України, ст. ст. 115, 116, 163 Кодексу законів про працю, ст. 24 Закону України «Про оплату праці», ст. 18, 25, 26, 32, 34, 38 Гірничого закону України, ст. 10, 17, 19 Закону України «Про охорону праці»;

- вважає, що вказані факти свідчать про порушення державним виконавцем вимог ст. ст. 25, 37, 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Надавши правову кваліфікацію діям учасників виконавчого провадження, правову норму, яка підлягає застосуванню у відносинах сторін, дослідивши її фактичні обставини, повязані з виконанням рішення суду, врахувавши доводи боржника, заперечення державного виконавця, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби (дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів).

Законодавець визначає такі поняття як: дії та бездіяльність державної виконавчої служби, які обовязково повязані з протиправною поведінкою. А саме, під діями слід розуміти - повноваження будь-якої посадової особи не здійснювати дії, які суперечать закону. У той же час бездіяльність передбачає невиконання цією особою юридичних обовязків здійснювати дії у межах закону.

Стаття 115 ГПК України передбачає, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на усій території України і виконуються у порядку, встановленим Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про виконавче провадження № 606-ХІV від 21.04.1999 року (редакція закону, чинна на момент винесення оскаржуваної постанови державним виконавцем), далі Закон, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з вимогами ч. 1 абз. 1 ч. 2 ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Заходами примусового виконання рішень відповідно до ст. 32 Закону України Про виконавче провадження є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Частинами 1, 2 ст. 52 Закону передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Частинами 1-4 статті 57 Закону встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Проведення опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Предметом розгляду поданої в даній справі боржником скарги є оскарження дій головного державного виконавця Нідченко Д.Є. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 25.05.2016 року ЗВП № 51233374 та скасування вказаної постанови.

Так, постановою головного державного виконавця Нідченко Д.Є. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 25.05.2016 року ЗВП № 51233374 було накладено арешт на кошти боржника в межах суми 198092075,32 грн., що містяться на рахунках в банках, та всіх інших рахунках, відкритих боржником в даних установах банків, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, окрім рахунків захищених відповідно до Бюджетного кодексу України, - Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованнями» та інших соціальних рахунків, що належать боржнику. Вказаною постановою був накладений арешт в тому числі і на кошти боржника, що знаходяться на рахунках № 35, № 35 в Філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» МФО 335106 та рахунку № 2402 в ПАТ Альфа-Банк МФО 300346.

Підставою оскарження дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України боржник вказує те, що оскаржуваною постановою накладено арешт на рахунки, з яких виплачується заробітна плата та виплати від фондів соціального страхування.

На підтвердження вказаних обставин боржником надано до матеріалів справи довідку Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» № 47403-83 б/б від 01.06.2016 року, № 50136-83 б/б від 13.06.2016 року, банківську виписку по рахунку № 2402, довідку Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» № 1803 від 06.06.2016 року та додаткову угоду від 26.07.2016 року до договору банківського рахунку № 124118 від 31.08.2010 року.

Так, довідка Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» № 1803 від 06.06.2016 року підтверджує цільове призначення наступних рахунків підприємства:

- п/р № 35 (для виплати допомоги від Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності);

- п/р № 35 (для виплати допомоги від Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві).

Згідно довідок Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» № 47403-83 б/б від 01.06.2016 року, № 50136-83 б/б від 13.06.2016 року банк повідомляє, що кошти, які надходять на поточний рахунок № 2402, відкритий ДП Шахтоуправління Південнодонбаське №1 протягом 2015-2016 років, використовуються для виплати заробітної плати працівникам, обовязкових платежів до бюджету, утримань із заробітної плати згідно діючого законодавства. Також в довідці № 50136-83 б/б від 13.06.2016 року зазначено, що з рахунку № 2402 ДП Шахтоуправління Південнодонбаське №1 були виплати на поповнення рахунку № 2401 ДП Шахтоуправління Південнодонбаське №1 з призначенням платежів «грошові кошти для поповнення рахунка», а також вказані операції, що не були повязані з виплатою заробітної плати працівникам.

Разом з тим зі змісту банківської виписки Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» по рахунку № 2402 за період з 27.05.2016 по 31.05.2016 року вбачається, що вказаний рахунок використовується боржником для виплати заробітної плати працівникам.

Також боржником долучений до матеріалів справи договір банківського рахунку № 124118 від 31.08.2010 року, укладений з Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», за умовами якого (п. 1.1. Договору) банк відповідно до чинного законодавства України відкриває клієнту поточний рахунок (поточні рахунки), який (які) надалі іменується «Рахунок», і після отримання повідомлення від податкового органу про взяття Рахунку на облік здійснює розрахунково-касове обслуговування клієнта.

Додатковою угодою від 26.07.2016 року до договору банківського рахунку № 124118 від 31.08.2010 року, підписаною між ПАТ «Альфа-Банк» та ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», внесено зміни до договору та викладено п. 1.1 Договору в наступній редакції: «Банк на підставі наданої клієнтом заяви про відкриття поточного рахунку та інших документів передбачених чинним законодавством України відкриває клієнту поточний рахунок (поточні рахунки), який (-які) надалі іменується (-ються) «Рахунок (-ки)», і здійснює розрахунково-касове обслуговування Рахунку (-ів) клієнта на умовах цього Договору. При цьому клієнт має намір використовувати поточний рахунок № 2402, відкритий за Договором банківського рахунку № 124118 від 31.08.2010 року, для перерахування заробітної плати та оплати податків по заробітній платі, в тому числі єдиного соціального внеску, Пенсійного фонду України, податку з доходів фізичний осіб, військового збору, утримання із заробітної плати згідно діючого законодавства».

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб ( ч. 1 ст. 6 Закону).

Відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08.07.2010 року роботодавець зобов'язаний сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Частиною 2 ст. 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», який набрав чинності з 01.01.2015 року, передбачено, що страхувальник-роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України. Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку. Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Відповідно до ст. 72 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999 року (редакція закону, чинна на момент винесення оскаржуваної постанови державним виконавцем) на допомогу по державному соціальному страхуванню, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, допомогу по безробіттю та соціальну допомогу інвалідам з дитинства, призначену відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам», стягнення може бути звернено тільки за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також втратою годувальника.

Таким чином викладені норми законів передбачають заборону задоволення вимог кредиторів, в тому числі і за виконавчими документами за рахунок коштів боржника у банках, які знаходяться на поточних рахунках, передбачених для виплат соціального страхування.

Матеріали справи свідчать, що постановою про арешт коштів боржника ЗВП № 51233374 від 25.05.2016 року накладений арешт на кошти боржника, що знаходяться на всіх його рахунках у банківських установах, у тому числі, і на рахунках № 35, № 35, що відкриті в АТ «Державний ощадний банк України», які використаються ним для виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та на кошти, які використовуються для виплати допомоги від нещасних випадків на виробництві за рахунок коштів відповідного Фонду. Вказані дії державного виконавця унеможливлюють виплату боржником вказаних коштів, тим самим порушуючи права боржника та права його працівників.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що накладення арешту на рахунки № 35, № 35, які відкриті у АТ «Державний ощадний банк України» та призначені для виплати допомоги від Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності і допомоги від Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, унеможливлює своєчасну виплату вказаних виплат працівникам боржника, що призводить до порушення їх конституційних прав, а відтак дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти боржника в частині примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 16.01.2015 року № 908/4337/14 в частині накладення арешту на рахунки № 35, №35, які відкриті в АТ «Державний ощадний банк України», є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Стосовно твердження боржника про неправомірність накладення арешту № 2402, який відкритий в ПАТ «Альфа-Банк» і використовується для виплати заробітної плати, слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частини 5 та 6 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» № 108/95-ВР від 24.03.1995 року передбачають, що за особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов'язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Так, зі змісту наданої боржником до справи довідки ПАТ «Альфа-Банк» № 50136-83 б/б від 13.06.2016 року вбачається, що з рахунку № 2402 ДП Шахтоуправління Південнодонбаське №1 здійснювались виплати на поповнення рахунку № 2401 ДП Шахтоуправління Південнодонбаське №1 з призначенням платежів «грошові кошти для поповнення рахунка», а також операції, що не були повязані з виплатою заробітної плати працівникам. Отже, вказаною довідкою підтверджується, що кошти, які містяться на рахунку № 2402 ДП Шахтоуправління Південнодонбаське №1, використовуються підприємством боржника не виключно для виплати заробітної плати працівникам.

Разом з тим зі змісту додаткової угоди від 26.07.2016 року до договору банківського рахунку №124118 від 31.08.2010, підписаної між ПАТ «Альфа-Банк» та ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», вбачається, що боржник (клієнт) «….має намір використовувати поточний рахунок № 2402, відкритий за Договором банківського рахунку № 124118 від 31.08.2010 року, для перерахування заробітної плати та оплати податків по заробітній платі, в тому числі єдиного соціального внеску, Пенсійного фонду України, податку з доходів фізичний осіб, військового збору, утримання із заробітної плати згідно діючого законодавства», що також свідчить про не виключність використання вказаного рахунку тільки для виплати заробітної плати працівникам.

При цьому боржником не надано суду доказів, які б свідчили про те, що цільове призначення рахунку № 2402, який відкритий боржником в ПАТ «Альфа-Банк», є виключно для виплати заробітної плати працівникам боржника.

З врахуванням викладеного суд дійшов висновку, що постанова про накладення арешту на даний рахунок є законною і такою, що відповідає законодавству та не порушує прав та законних інтересів боржника.

Як зазначено в п. 9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 року якщо у відповідній скарзі йдеться про оскарження дій (бездіяльності) органу Державної виконавчої служби у зведеному виконавчому провадженні, то вона піддягає розглядові господарським судом у тій частині, яка стосується виконання рішення (ухвали, постанови) господарського суду.

Оскільки скаржником подано скаргу на дії державного виконавця в межах справи № 908/4337/14, яка розглядалась господарським судом Запорізької області, і оскаржуються дії державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні, до якого приєднано виконавче провадження з виконання наказу № 908/4337/14 від 16.01.2015 року, то судом в даному випадку розглядається скарга в частині, яка стосується виконання рішення суду у справі № 908/4337/14.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова про арешт коштів боржника від 25.05.2016 року № 51233374 в частині примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 16.01.2015 року у справі № 908/4337/14 в частині накладення арешту на рахунки № 35, № 35, які відкриті в АТ «Державний ощадний банк України», винесена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки прийнята без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів працівників підприємства-боржника і цілями, на досягнення яких спрямована оскаржувана постанова.

Як вбачається з прохальної частини скарги боржник просить скасувати постанову головного державного виконавця Нідченко Д.Є. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 25.05.2016 року ВП № 51233374. Втім, пунктом 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» передбачено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій.

З урахуванням положень вказаного пункту постанови Пленуму Вищого господарського суду України суд дійшов висновку, що постанова головного державного виконавця Нідченко Д.Є. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 25.05.2016 року ЗВП № 51233374 підлягає визнанню недійсною в частині примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 16.01.2015 року у справі № 908/4337/14 в частині накладення арешту на рахунки № 35, № 35, які відкриті в АТ «Державний ощадний банк України».

Твердження боржника про те, що постанова про арешт коштів боржника від 25.05.2016 року на адресу ДП Шахтоуправління Південнодонбаське №1 державним виконавцем не надсилалася спростовуються наявними у справі доказами, а саме супровідним листом від 25.05.2016 року про направлення вказаної постанови в тому числі і боржнику, списком згрупованих рекомендованих відправлень від 26.05.2016 року та фіскальним чеком від 26.05.2016 року, засвідчені копії яких знаходяться у справі (том 4, а.с. 191-192, том 5, а.с 58).

Посилання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на те, що законом не передбачено не накладення арештів на рахунки боржника, з яких здійснюється сплата заробітної плати працівників юридичної особи боржника, приймаються судом з урахуванням умов п. 7 ОСОБА_6 господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних із застосуванням господарськими судами Закону України «Про виконавче провадження» № 01-06/131/16 від 28.01.2016 року, в якому вказано, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю, своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Також в листі зазначено, що накладення арешту на рахунок боржника, призначений для виплати заробітної плати працівникам підприємства, призводить до порушення їх конституційних прав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 86, 115, 121-2 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Доводи боржника у справі - Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1, викладені у скарзі, визнати правомірними частково.

2. Визнати дії головного державного виконавця Нідченко Д.Є. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 25.05.2016 року ЗВП № 51233374 в частині примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 16.01.2015 року у справі № 908/4337/14 в частині накладення арешту на рахунки № 35, № 35, які відкриті в АТ «Державний ощадний банк України», незаконними.

3. Визнати постанову головного державного виконавця Нідченко Д.Є. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 25.05.2016 року ЗВП № 51233374 недійсною в частині примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 16.01.2015 року у справі № 908/4337/14 в частині накладення арешту на рахунки № 35, № 35, які відкриті в АТ «Державний ощадний банк України».

4. В задоволенні іншої частини вимог скарги боржника у справі - Державного підприємства Шахтоуправління Південнодонбаське №1 на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовити.

Суддя О.Г. Смірнов