КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2016 р. Справа№ 910/11615/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Доманської М.Л.

Остапенка О.М.

за участю секретаря Халько В.А.,

та представників:

від позивача - Сербуль О.Ю. - дов. б/н від 02.06.2016р.,

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватної організації (далі - ПО) «Організація колективного управління авторськими суміжними правами»

на рішення господарського суду м.Києва від 18.08.2016р.

у справі №910/11615/16 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом ПО «Організація колективного управління авторськими суміжними

правами» в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю

«Ворнер Мьюзік Україна»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення компенсації у розмірі 14 500 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 18.08.2016р. у справі №910/11615/16 відмовлено ПО «Організація колективного управління авторськими суміжними правами» в інтересах ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна» у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду м. Києва від 18.08.2016р. та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2016р. апеляційну скаргу ПП «Організація колективного управління авторськими суміжними правами» було прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 05.10.2016р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги, перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

ПО "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності свідоцтвом про облік організації колективного управління від 24.01.2011р. № 18/2011.

24.01.2014р. між ПО "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (далі - організація) та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" (далі - видавник) було укладено договір №АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами, умовами якого передбачено, що видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори, що належать або протягом дії даного договору будуть належати видавнику, а саме дозволяти або забороняти використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 9.2. договору, у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює організація, остання має право пред'являти заяви, претензії, здійснювати фіксацію фактів використання об`єктів авторського права без дозволу Організації, а також вчиняти будь-які інші дії (вживати заходи), направлені на захист авторських прав Видавника, за умов отримання попередньої згоди Видавника.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє безстроково (п. 12.1 договору).

Відповідно до змісту Декларації №1 музичних творів до договору №АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами 24.01.2014р., видавник передав в управління організації, зокрема твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ОСОБА_4).

01.11.2014р. між ТОВ "Ворнер/Чаппелл" (далі - ліцензіар) та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" (далі - ліцензіат) було укладено ліцензійний договір №ВЧ-01112014/02-д.

Ліцензіар надає ліцензіату право на використання способами, вказаними в договорі, всіх творів, що входять до каталогу Ліцензіара, за виключенням Продакшн Музики (п. 2.1. договору).

Згідно пункту 8.2. договору, ліцензіат вправі в досудовому порядку забезпечити дотримання і захищати всі права на 11 творів на території або від свого імені або від імені ліцензіара без отримання попереднього погодження ліцензіара, ліцензіат не вправі ініціювати від свого імені та/або від імені ліцензіара судові процеси у відносно любих творів без отримання попереднього письмового погодження ліцензіара.

Як вбачається з додатку №1 до ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014р., ліцензіар передав ліцензіату право на використання творів, зокрема "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ОСОБА_4).

Крім того, вказаним додатком №1 ліцензіар наділив ліцензіата правом звернення до суду відповідно до діючого в Україні законодавства з метою захисту порушеного права. Також ліцензіар погодився з правом ліцензіата доручати судове представництво ПО "ОКУАСП" (код 37396151) на основі договору про управління майновими авторськими правами.

Отже, на підставі зазначених вище договорів про управління майновими авторськими правами, декларацій та ліцензійного договору з додатком №1, позивачем було набуто майнові права інтелектуальної власності на музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ОСОБА_4).

До майнових прав інтелектуальної власності на твір відповідно до ст. 440 ЦК України відносяться: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключним правом є майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Як зазначено в пункті 41 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", використанням твору в силу ст. 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання, в тому числі з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення) у місці, відкритому для публічного відвідування. Відповідальність за публічне виконання твору несе, зокрема, юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалися на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий суд обґрунтовано вважав, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях (стаття 1 Закону).

Публічне сповіщення (доведення до загального відома) - передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гама-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Відповідно до п. 3 ст. 426 ЦК України, використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" зазначено, що враховуючи приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках, коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача.

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

На підтвердження факту використання відповідачем твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконанні - ОСОБА_4, у приміщенні ресторану "ІНФОРМАЦІЯ_2", розташованому за адресою: АДРЕСА_1, в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_3, позивачем було надано місцевому суду відеозапис публічного сповіщення, акт фіксації № 05/08/14 від 11.08.2014р., а також товарний чек відповідача, оформлений у приміщенні ресторану "ІНФОРМАЦІЯ_2".

Як було правильно встановлено судом першої інстанції, у відеозаписі продемонстроване меню із надписом закладу "ІНФОРМАЦІЯ_2", але з відеозапису не вбачається джерело звучання музичного твору під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконанні ОСОБА_4 у приміщенні ресторану "ІНФОРМАЦІЯ_2".

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Тому суд першої інстанції законно і обґрунтовано відмовив ПО «Організація колективного управління авторськими суміжними правами» в інтересах ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна» в повному обсязі.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПО «Організація колективного управління авторськими суміжними правами» залишити без задоволення, а рішення господарського суду м. Києва від 18.08.2016р. у справі №910/11615/16 - без змін.

Справу №910/11615/16 повернути до господарського суду м. Києва

Постанова може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді М.Л. Доманська

О.М. Остапенко