ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2016р. Справа№ 914/1388/16

Господарський суд Львівської області у складі колегії суддів Сухович Ю.О.(головуючий), ОСОБА_1, ОСОБА_2, при секретарі судових засідань ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства Барбет, м.Херсон, Херсонська область

до відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Агрі Ком, с.Кустин Радехівський район, Львівська область

про стягнення 1 188 167,86 грн.

За участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_5 представник (довіреність б/н від 09.06.2016р.);

від відповідача: ОСОБА_6 представник (довіреність б/н від 14.06.2016р.).

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено Приватним підприємством Барбет до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Агрі Ком про стягнення 4 474 895,64 грн. заборгованості, з яких 3 665 691,61 грн. основний борг, 52 605,21 грн. 3% річних, 756 598,82 грн. пені.

Згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх.№3118/16 від 13.06.2016р.) до стягнення заявлено 1297577,43 грн. заборгованості, з яких 1 077 758,86 грн. основного боргу, 17 241,36 грн. 3% річних та 202 577,21 грн. пені.

Згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог (вх.№3976/16 від 09.08.2016р.) до стягнення заявлено 1398 866,03 грн. заборгованості, з яких 1 077 758,86 грн. основного боргу, 17 241,36 грн. 3% річних, 101 288,60 грн. пені та 202 577,21 грн. компенсації.

Згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх.№4268/16 від 05.09.2016р.) до стягнення заявлено 1388 334,20 грн. заборгованості, з яких 1 070 894,11 грн. основного боргу, 17 190,56 грн. 3% річних, 100 083,19 грн. пені та 200 166,34 грн. компенсації.

Крім того, представником позивача заявлено клопотання (вх.№27251/16 від 29.06.2016р.) про стягнення з відповідача 129 000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Ухвалою суду від 27.05.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 13.06.2016р.

Ухвалою суду від 13.06.2016р. прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог (вх.№3118/16 від 13.06.2016р.) та відкладено розгляд справи на 29.06.2016р., з підстав наведених в даній ухвалі.

Ухвалою суду від 29.06.2016р. продовжено строк розгляду спору до 09.08.2016р. та відкладено розгляд справи на 09.08.2016р., з підстав наведених в даній ухвалі. Також даною ухвалою задоволено клопотання позивача про участь у судовому засіданні 09.08.2016р. в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Господарському суду Херсонської області.

Ухвалою суду від 09.08.2016р. відкладено розгляд справи на 07.09.2016р., з підстав наведених в даній ухвалі.

Ухвалою суду від 09.08.2016р. призначено колегіальний розгляд справи №914/1388/16 у складі трьох суддів. Внаслідок автоматизованого розподілу, проведеного у відповідності до ст.2-1 ГПК України, відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 11.08.2016р. у склад колегії увійшли головуючий суддя Сухович Ю.О., судді Мазовіта А.Б. та Щигельська О.І.

У звязку із перебуванням станом на 07.09.2016р. у відпустці судді Щигельської О.І., та закінченням процесуальних строків станом на дату її виходу з відпустки, шляхом проведення автоматизованого розподілу, суддю Щигельську О.І. замінено на суддю Петрашка М.М. Відтак подальший розгляд справи здійснюється колегією у складі суддів Сухович Ю.О. (головуючий), ОСОБА_2, ОСОБА_1

Ухвалою суду від 07.09.2016р. відкладено розгляд справи на 12.10.2016р., з підстав наведених в даній ухвалі. Також, даною ухвалою відмовлено в прийнятті заяви позивача про збільшення позовних вимог (вх.№3976/16 від 09.08.2016р.), та частково відмовлено в прийнятті заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог (вх.№4268/16 від 05.09.2016р.) в частині стягнення з відповідача 200166,34 грн. компенсації, та прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог (вх.№4268/16 від 05.09.2016р.) в частині стягнення 1 070 894,11 грн. основного боргу, 17 190,56 грн. 3% річних, 100 083,19 грн. пені, всього на суму 1 188 167,86 грн.

12.10.2016р. представником позивача подано до канцелярії суду заяву (вх.№40793/16 від 12.10.2016р.), якою просить долучити до матеріалів справи копію акту приймання-передачі послуг за договором про надання правової допомоги №19/16 від 05.05.2016р. на суму 129000,00 грн.

В судове засідання представник позивача зявився, позов з врахуванням поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх.№4268/16 від 05.09.2016р.) підтримав та просив його задоволити, з підстав викладених у позовній заяві та у заяві про зменшення розміру позовних вимог (вх.№4268/16 від 05.09.2016р.). Як пояснив представник позивача, з врахуванням одержаної ним інформації щодо курсу валют на міжбанківському валютному ринку (лист НБУ вих. №40-0004/67532 від 11.08.2016р., долучений до заяви про зменшення розміру позовних вимог), ним здійснено перерахунок позовних вимог в сторону зменшення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позов б/н від 29.06.2016р. (вх. №27126/16 від 29.06.2016р.) та поясненнях б/н від 08.08.2016р. (вх. №32674/16 від 08.08.2016р.), зазначив, що станом на час розгляду справи відсутня видаткова накладна на поставлений позивачем товар, а відтак не наступив момент поставки і відповідно обовязок оплатити товар у відповідача. Відповідач зазначив, що саме неналежне виконання позивачем своїх зобовязань за договором (тобто ненадання видаткової накладної на поставлений товар) стало підставою для невиконанням відповідачем і свого обов'язку по оплаті поставленого товару, а тому відповідач просить відмовити в задоволенні штрафних санкцій або ж зменшити їх.

Також, в судовому засіданні представник відповідача підтвердив факт отримання товару (кукурудзи) в кількості 657, 660 тон на загальну суму 126 928,38 євро.

Крім того, в судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення клопотання позивача про стягнення з відповідача 129 000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката, просив відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у поясненні вх.№32674/16 від 08.08.2016р.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази та заслухавши пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача, суд,-

встановив:

29.10.2015р. між Приватним підприємством Барбет (надалі продавець) та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Агрі Ком (надалі покупець) було укладено договір №111 (надалі договір) за умовами якого продавець зобовязувався поставити та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити кукурудзу (надалі товар) на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.2.1. та п.2.2. договору кількість (вага) товару складає 650 тон (шістсот пятдесят тонн 00 кг) +/-5% за вибором продавця. Кількість (вага) товару визначається контрольним зважуванням при розвантаженні автотранспорту.

Згідно п.3.1. та п.3.2. договору вартість одиниці товару складає гривневий еквівалент 193,00 EUR (сто девяносто три євро), в тому числі ПДВ по курсу купівлі валюти на Міжбанківській валютній біржі на день оплати товару. Оплата вартості товару здійснюється в національній валюті України (гривні) по курсу (гривні до євро), на Міжбанківському валютному ринку України на день оплати товару.

Згідно п.4.1. договору продавець здійснює поставку всієї кількості товару на умовах CPT порт м.Рені, Одеської області, склад компанії «ДСП Україна» у строк до 06 листопада 2015 року.

Згідно п.4.3. договору поставка товару виконується партіями автомобільним транспортом, кожен автомобіль або автопоїзд вважається партією товару.

Згідно п.4.5. договору ризики втрати та/або псування товару переходять від продавця до покупця з моменту розвантаження товару на умовах п.4.1. цього договору та поставлення відмітки у товарно-транспортних накладних компанією «ДСП Україна».

Згідно п.4.6. договору продавець надає покупцю всі документи, що необхідні для підтвердження поставки товару, а саме належним чином оформлені наступні документи: рахунок-фактуру; видаткову накладну; податкову накладну.

Згідно п.4.7. договору кожну партію товару продавець супроводжує належним чином оформленими товаро-транспортними накладними у кількості 4 (чотири) примірника, на кожному із яких представник компанії «ДСП Україна» проставляє відмітки про прийняття товару і 2 (два) примірники повертає водієві, а 2 (два) примірника залишає у себе.

Згідно п.4.8. договору датою поставки товару вважається дата прибуття автотранспорту з останньою партією товару для вивантаження на склад компанії «ДСП Україна» порт м.Рені, Одеської області при умові надання всіх супровідних документів, згідно вимог п.4.6. цього договору.

Згідно п.5.1. договору покупець оплачує продавцю 60% (шістдесят відсотків) вартості товару протягом 1-го (одного) робочого дня з дати поставки товару. Решту 40% (сорок відсотків) вартості товару покупець сплачує протягом 1-го (одного) робочого дня з дати отримання результатів аналізу на відповідність органічній продукції та показникам, що вказано п.2.3. цього договору, але не пізніше 15 (пятнадцяти) робочих днів з дати поставки усієї кількості товару на склад компанії «ДСП Україна» у порту м.Рені, Одеської області.

Позивач свої зобовязання по виконанню умов договору №111 від 29.10.2015р. виконав повністю, поставив відповідачу товар (кукурудзу) в кількості 657, 660 тон на загальну суму 126 928,38 євро.

Позивачем в підтвердження виконання своїх зобовязань, щодо поставки товару (кукурудзи) долучено до матеріалів справи товарно-транспортні накладні, в яких: вантажовідправник - ПП Барбет (), вантажоодержувач ТзОВ Агрі Ком (); пункт завантаження Кіровоградська область, Олексантрівський район, с.Красносілка, пункт розвантаження Ренінський МТП Одеська область, м.Рени, вул.Дунайська, 188.

Проте, відповідач порушив свої зобов'язання, оплату за отриманий товар (кукурудзу) здійснив частково на загальну суму 2300000,00 грн., а саме: 12.11.2015р. на суму 600000,00 грн.; 19.11.2015р. на суму 500000,00 грн.; 11.12.2015р. на суму 1200 000,00 грн.

Як роз»яснено Вищим господарським судом України у п.п.3.10. п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Згідно довідки Національного Банку України від 11.08.2016р., курс євро по відношенню до гривні по курсу купівлі валюти на міжбанківському валютному ринку України становить: станом на 12.11.2015р. 24,815; станом на 19.11.2015р. 25,51; станом на 02.12.2015р. 24,80; станом на 11.12.2015р. 26,07; станом на 12.05.2016р. 28,85; станом на 05.08.2016р. 27,62.

Згідно поданого позивачем розрахунку до заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх.№4268/16 від 05.09.2016р.) часткова сплата відповідачем основного боргу становить 89 809,00 євро, а саме:

- сплачена 12.11.2015р. в сумі 600000,00 грн. становить 24 178,92 євро;

- сплачена 19.11.2015р. в сумі 500000,00 грн. становить 19 600,16 євро;

- сплачена 11.12.2015р. в сумі 1200000,00 грн. становить 46 029,92 євро.

Відтак, станом на дату прийняття рішення у справі (12.10.2016р.), у відповідача існує заборгованість зі сплати основного боргу за поставлений товар (кукурудзу) 37119,38 євро, що станом на дату подання позову (12.05.2016р.) згідно курсу купівлі валюти на Міжбанківській валютній біржі становить 1070894,11 грн.

Позивач керуючись умовами п.7.5. договору, у звязку із простроченням оплати товару, нарахував відповідачу пеню, яка згідно поданого розрахунку до заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх.№4268/16 від 05.09.2016р.) становить 100 083,19 грн.

Крім того, згідно умов ст.625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 3% річних, які згідно поданого розрахунку до заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх.№4268/16 від 05.09.2016р.) становлять 17190,56 грн.

Отже, загальна сума заборгованості, згідно поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх.№4268/16 від 05.09.2016р.), яка прийнята судом до розгляду та яку просить стягнути позивач становить 1188167,86 грн., з яких 1070894,11 грн. основного боргу, 17190,56 грн. 3% річних,100 083,19 грн. пені.

При прийнятті рішення суд виходить із наступного.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, але при укладенні договору сторони повинні керуватися вимогами Цивільного кодексу України, іншими актами цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір №111 від 29.10.2015р. за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторонам (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За умовами ст.663 ЦК України продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Позивачем на виконання умов договору №111 від 29.10.2015р. поставлено відповідачу товар (кукурудзу) в кількості 657, 660 тон на загальну суму 126 928,38 євро.

Факт поставки товару (кукурудзи) в кількості 657, 660 тон на загальну суму 126 928,38 євро підтверджується наявними в матеріалах справи товарно-транспортними накладними, в яких: вантажовідправник - ПП Барбет (), вантажоодержувач ТзОВ Агрі Ком (); пункт завантаження Кіровоградська область, Олексантрівський район, с.Красносілка, пункт розвантаження Ренінський МТП Одеська область, м.Рени, вул.Дунайська, 188, а саме:

- №184576 від 03.11.2015р. автомобільний транспорт DAF (державний номер AI 02-16 CT, причіп/напівпричіп AI 21-07 XO) дата поставки 04.11.2015р.;

- №184577 від 03.11.2015р. автомобільний транспорт DAF (державний номер AI 51-76 CT, причіп/напівпричіп AI 27-41 XO) дата поставки 04.11.2015р.;

- №184578 від 03.11.2015р. автомобільний транспорт MAN (державний номер AI 42-58 CT, причіп/напівпричіп AI 32-58 XM) дата поставки 04.11.2015р.;

- №184579 від 03.11.2015р. автомобільний транспорт DAF (державний номер AI 02-18 CT, причіп/напівпричіп MEGA AI 21-05 XO) дата поставки 04.11.2015р.;

- №184583 від 06.11.2015р. автомобільний транспорт DAF (державний номер AI 02-13 CT, причіп/напівпричіп AI 20-98 XO) дата поставки 08.11.2015р.;

- №171176 від 06.11.2015р. автомобільний транспорт DAF (державний номер AI 11-40 CP, причіп/напівпричіп AI 11-61 XO) дата поставки 08.11.2015р.;

- №171177 від 06.11.2015р. автомобільний транспорт MAN (державний номер AI 33-74 EE, причіп/напівпричіп AI 81-74 XO) дата поставки 08.11.2015р.;

- №171178 від 06.11.2015р. автомобільний транспорт MAN (державний номер AI 22-58 EE, причіп/напівпричіп AI 82-58 XO) дата поставки 08.11.2015р.;

- №171179 від 08.11.2015р. автомобільний транспорт MAN (державний номер AI 33-57 EE, причіп/напівпричіп AI 81-57 XO) дата поставки 09.11.2015р.,

- №171180 від 08.11.2015р. автомобільний транспорт MAN (державний номер AI 33-51 EE, причіп/напівпричіп AI 81-51 XO) дата поставки 09.11.2015р.;

- №171181 від 08.11.2015р. автомобільний транспорт MAN (державний номер AI 22-61 EE, причіп/напівпричіп AI 82-61 XO) дата поставки 09.11.2015р.;

- №171182 від 08.11.2015р. автомобільний транспорт DAF (державний номер AI 02-19 CT, причіп/напівпричіп AI 21-08 XO) дата поставки 10.11.2015р.;

- №184580 від 09.11.2015р. автомобільний транспорт MAN (державний номер AI 33-54 EE, причіп/напівпричіп AI 81-54 XO) дата поставки 10.11.2015р.;

- №184581 від 09.11.2015р. автомобільний транспорт DAF (державний номер AI 18-05 CM, причіп/напівпричіп AI 32-60 XH) дата поставки 10.11.2015р.;

- №171190 від 09.11.2015р. автомобільний транспорт Камаз (державний номер BT 02-92 BA, причіп/напівпричіп BT 09-07 XP) дата поставки 10.11.2015р.;

- №171187 від 09.11.2015р. автомобільний транспорт Камаз (державний номер 166-81 XO, причіп/напівпричіп 217-83 XH) дата поставки 10.11.2015р.;

- №171186 від 09.11.2015р. автомобільний транспорт MAN (державний номер AI 33-21 EE, причіп/напівпричіп AI 21-21 XO) дата поставки 10.11.2015р.

Поставка товару підтверджується вищеперерахованими товарно-транспортними накладними та не заперечується відповідачем. Відповідач звертає увагу на відсутність рахунків-фактур та видаткових накладних, як того вимагає п.4.6. договору, що зважаючи на умови договору, на його думку свідчить про ненастання строку оплати товару

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторони в п.5.1. договору визначили, що покупець оплачує продавцю 60% (шістдесят відсотків) вартості товару протягом 1-го (одного) робочого дня з дати поставки товару. Решту 40% (сорок відсотків) вартості товару покупець сплачує протягом 1-го (одного) робочого дня з дати отримання результатів аналізу на відповідність органічній продукції та показникам, що вказано п.2.3. цього договору, але не пізніше 15 (пятнадцяти) робочих днів з дати поставки усієї кількості товару на склад компанії «ДСП Україна» у порту м.Рені, Одеської області.

Згідно довідки Національного Банку України від 11.08.2016р., курс євро по відношенню до гривні по курсу купівлі валюти на міжбанківському валютному ринку України становить: станом на 12.11.2015р. 24,815; станом на 19.11.2015р. 25,51; станом на 02.12.2015р. 24,80; станом на 11.12.2015р. 26,07; станом на 12.05.2016р. 28,85; станом на 05.08.2016р. 27,62.

Відповідач порушив свої зобов'язання, оплату за отриманий товар (кукурудзу) здійснив частково, а саме: 12.11.2015р. на суму 600 000,00 грн., що на момент оплати в еквіваленті євро по курсу купівлі валюти на Міжбанківській валютній біржі становить 24 178,92 євро; 19.11.2015р. на суму 500 000,00 грн., що на момент оплати в еквіваленті євро по курсу купівлі валюти на Міжбанківській валютній біржі становить 19 600,16 євро; 11.12.2015р. на суму 1 200 000,00 грн. що на момент оплати в еквіваленті євро по курсу купівлі валюти на Міжбанківській валютній біржі становить 46 029,92 євро; 12.11.2015р. в сумі 600000,00 грн. що на момент оплати в еквіваленті євро по курсу купівлі валюти на Міжбанківській валютній біржі становить 24 178,92 євро; 19.11.2015р. в сумі 500000,00 грн. що на момент оплати в еквіваленті євро по курсу купівлі валюти на Міжбанківській валютній біржі становить 19600,16 євро; 11.12.2015р. в сумі 1200000,00 грн що на момент оплати в еквіваленті євро по курсу купівлі валюти на Міжбанківській валютній біржі становить 46 029,92 євро.

Відтак, станом на дату прийняття рішення у справі (12.10.2016р.), у відповідача існує заборгованість зі сплати основного боргу за поставлений товар (кукурудзу) становить 1 070 894,11 грн.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За умовами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Щодо зауважень відповідача про відсутність доказів передачі у розпорядження покупця товаро-супровідних документів: рахунків-фактур та видаткових накладних, як того вимагає п.4.6. договору, у зв'язку з чим не настав строк оплати, суд зазначає наступне.

Згідно ст.689 ЦК України покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.666 ЦК України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Як встановлено у п.п.6.1., п.6.2. договору, у разі виявлення невідповідності якісних та/або кількісних показників товару, визначених у п.п.2.1. та п.п.2.3. цього договору або порушення строків, визначених у п.п.4.1 цього договору, покупець повинен надіслати претензію або рекламацію продавцю у письмовому вигляді будь-яким засобом зв'язку протягом тридцяти двох днів з дати поставки товару.

Поставка товару підтверджується наявними у матеріалах справи товарно-транспортними накладними. Незважаючи на відсутність рахунків-фактур та видаткових накладних, відповідач не відмовився від договору, товар не повернув, претензій щодо якості та кількості позивачу не пред'явив, натомість частково оплачував отриманий ним товар.

Щодо зауважень відповідача про використання позивачем показників курсу валюти на Міжбанківській валютній біржі суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов»язання в іноземній валюті.

Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Сторони у п.3.2. договору визначили, оплата вартості товару здійснюється в національній валюті України (гривні) по курсу (гривні до євро), на Міжбанківському валютному ринку України на день оплати товару.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Таким чином сторони дійшли згоди, що зобов'язання за договором має бути виконане у гривні, з врахуванням курсу євро розрахованого за показниками на Міжбанківському валютному ринку України на день оплати товару.

Вказана умова договору сторонами не оспорена, у судовому порядку не визнана недійсною, відтак підлягає виконанню.

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення боргу в сумі 1 070 894,11 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із поданого розрахунку 3% до заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх.№4268/16 від 05.09.2016р.) позивач просить стягнути з відповідача 17 190,56 грн. три проценти річних.

Перевіривши поданий розрахунок 3% річних, суд встановив, що позивачем правомірно нараховано 3% річних на суму 17 190,56 грн., які підлягають до стягнення з відповідача.

Щодо заявлених вимог позивача про стягнення пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондують приписами, встановленими Господарським кодексом України.

Так, у відповідності із ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п.6 ст.231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, які визначаються обліковою ставкою НБУ за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Сторони в п.5.1. договору визначили, що покупець оплачує продавцю 60% (шістдесят відсотків) вартості товару протягом 1-го (одного) робочого дня з дати поставки товару. Решту 40% (сорок відсотків) вартості товару покупець сплачує протягом 1-го (одного) робочого дня з дати отримання результатів аналізу на відповідність органічній продукції та показникам, що вказано п.2.3. цього договору, але не пізніше 15 (пятнадцяти) робочих днів з дати поставки усієї кількості товару на склад компанії «ДСП Україна» у порту м.Рені, Одеської області.

Згідно п.5.2. договору покупець, у випадку прострочення платежів зазначених у п.5.1. оплачує пеню в розмірі облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожень день прострочення, але не більше загальної суми боргу.

Як вбачається із поданого розрахунку до заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх.№4268/16 від 05.09.2016р.) позивач просить стягнути з відповідача пеню на загальну суму 100 083,19 грн., а саме:

- за затримку оплати товару (60% вартості товару) 15 915,50 грн. пені;

- за затримку оплати товару (40% вартості товару) 84 167,69 грн. пені.

Перевіривши розрахунок пені, суд дійшов висновку правомірності її нарахування, у вказаній позивачем сумі 100 083,19 грн.

Однак, відповідач у відзиві на позов б/н від 29.06.2016р. (вх. №27126/16 від 29.06.2016р.) просив про зменшити розмір неустойки, яка підлягає стягненню на користь позивача на 70%. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 статті 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Статтею 233 Господарського кодексу України суду надано право зменшувати розмір штрафних санкцій у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Законодавство України не містить переліку випадків, що дають право господарському суду зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Частина 3 ст.551 Цивільного кодексу України також містить норму, за якою розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, суд має право, виходячи з конкретних обставин справи, зменшити розмір штрафних санкцій, але не звільняти повністю боржника від їх сплати.

Зазначені норми законодавства надають суду право на зменшення пені в залежності від співвідношення її розміру і збитків.

При цьому слід враховувати, що правила ст.551 ЦК України та ст.233 ГК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов'язання боржником.

Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми, як пеню спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов'язання пеня перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Пункт 6 ч.1 ст.3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства відносить принципи справедливості, добросовісності та розумності.

Частиною 3 ст.509 ЦК України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Підпунктом 3.17.4 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції роз'яснено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зважаючи на те, що нарахування надмірно великих штрафних санкцій не може бути способом збагачення, а є відповідальністю за порушення господарського зобовязання, керуючись інтересами як боржника, так і кредитора, суд дійшов висновку використати своє право, надане йому ч.3 ст.551 ЦК України, ч.1 ст.233 ГК України, п.3 ч.1 ст.83 ГПК України та зменшити розмір пені на 50%. У звязку з чим до стягнення з відповідача підлягає пеня в сумі 50 041,59 грн.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши представлені докази, суд дійшов висновку про те, що позов, з врахуванням поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх.№4268/16 від 05.09.2016р.), є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення частково.

З відповідача підлягає до стягнення 1 138 126,26 грн., з яких 1 070 894,11 грн. основний борг, 17 190,56 грн. 3% річних, 50 041,59 грн. пені.

Суд, розглянувши клопотання позивача (вх.№27251/16 від 29.06.2016р.) про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 129 000,00 грн., зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 05.05.2016р. між адвокатським обєднанням «Жованник і партнери» (надалі обєднання) та Приватним підприємством Барбет (надалі клієнт) було укладено договір №19/16 про надання правової допомоги (надалі договір від 05.05.2016р.).

Згідно п.1.1. договору від 05.05.2016р. обєднання бере на себе відповідальність надавати платну правову допомогу та представляти інтереси ПП Барбет в суді першої інстанції за позовом ПП Барбет до ТзОВ Агрі Ком про стягнення грошових коштів за договором, а ПП Барбет зобовязується оплатити на користь обєднання гонорар в розмірі та порядку, визначеним цим договором.

Згідно п.2.1. договору від 05.05.2016р. адвокатське обєднання приймає на себе зобовязання надавати правову допомогу, визначену в п.1.1. розділу 1 цього договору, з метою досягнення наступного результату: ухвалення судом першої інстанції рішення про стягнення з ТзОВ Агрі Ком на користь ПП Барбет грошових коштів в сумі 4474 895,65 грн. за договором №111 від 29.10.2015р.

Згідно п.2.2. договору від 05.05.2016р. обєднання на підставі звернення клієнта зобовязується надавати наступну правову допомогу: перевіряє відповідність вимогам законодавства внутрішніх документів клієнта, що стосуються предмету договору та вказаної в р.1 справи, надає допомогу клієнту при підготовці та правильному оформленні вказаних документів; здійснює системний аналіз обставин справи, діючого законодавства та судової практики щодо розгляду справ з аналогічними правовими відносинами Верховним Судом України, Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищим господарським судом України; визначає перспективу вирішення даної справи судом з досягненням результату, якого бажає клієнт; надає консультації та висновки з правових питань, що виникають у клієнта в період дії та виконання цього договору; складає та подає позовні заяви, клопотання, претензії, скарги, запити, здійснює ведення ділової переписки з боржником та іншої документації по даній справі; здійснює супровід переговорів клієнта з відповідачем; представляє у встановленому законом порядку інтереси клієнта в господарському суді Львівської області під час розгляду зазначеного правового спору.

Згідно п.2.8. договору від 05.05.2016р. для надання правової допомоги клієнту, обєднання призначає: адвоката ОСОБА_7, юриста Калугіна Д.О., яким надається право вчиняти дії від імені клієнта за цим договором, як разом так і окремо один від одного з усіма правами, передбаченими процесуальним законодавством та визначеними відповідною довіреністю клієнта.

Згідно п.3.1. договору від 05.05.2016р. клієнт зобовязується оплатити на користь обєднання гонорар в розмірі 447000 (чотириста сорок сім тисяч) грн. (без ПДВ) в гривнях, шляхом переказу вказаної суми на розрахунковий рахунок обєднання.

Згідно п.3.2. договору від 05.05.2016р. оплата за даним договором здійснюється не пізніше 21-го дня з моменту отримання клієнтом рахунку.

Згідно п.3.3. договору від 05.05.2016р. приймання-передача наданої за договором правової допомоги здійснюється за актом, що підписується представниками кожної із сторін.

Згідно п.3.4. договору від 05.05.2016р. сума, вказана в п.3.1. даного договору, є гонораром обєднання за надання правової допомоги та поверненню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2016р. між адвокатським обєднанням «Жованник і партнери» (надалі обєднання) та Приватним підприємством Барбет (надалі клієнт) було укладено додаткову угоду №1 до договору №19/16 від 05.05.2016р. про надання правової допомоги (надалі додаткова угода від 10.06.2016р.).

Згідно п.1. додаткової угоди від 10.06.2016р. предметом договору є надання обєднанням платної правової допомоги та представлення інтересів ПП Барбет в суді першої інстанції (Господарський суд Львівської області) за позовом ПП Барбет до ТзОВ Агрі Ком про стягнення грошових коштів (справа №914/1388/16).

Згідно п.2. додаткової угоди від 10.06.2016р. сторони погодили пункт 2.1. розділу 2 договору про надання правової допомоги №19/16 від 05.05.2016р. викласти в наступній редакції: « 2.1. адвокатське обєднання приймає на себе зобовязання надавати платну правову допомогу, визначену в п.1.1. розділу 1 цього договору, з метою досягнення наступного результату: ухвалення судом першої інстанції рішення про стягнення з ТзОВ Агрі Ком на користь ПП Барбет грошових коштів в сумі 1297577,43 грн. за договором №111 від 29.10.2015р.».

Згідно п.3. додаткової угоди від 10.06.2016р. сторони погодили пункт 3.1. розділу 3 договору про надання правової допомоги №19/16 від 05.05.2016р. викласти в наступній редакції: « 3.1. клієнт зобовязується оплатити обєднанню гонорар в розмірі 129 000 (сто двадцять девять тисяч) грн. (без ПДВ) в гривнях, шляхом переказу вказаної суми на розрахунковий рахунок обєднання.».

06.09.2016р. між адвокатським обєднанням «Жованник і партнери» та ПП Барбет складено акт приймання-передачі послуг, з якого вбачається, що роботи, виконавцем були проведені, а замовником прийняті такі роботи: платні правові послуги за договором №19/16 від 05.05.2016р. на суму 129000 (сто двадцять девять тисяч) гривень 00 копійок, в тому числі складання претензійних, позовних та інших документів, подача їх до суду, представництво інтересів в суді першої інстанції. Даний акт підписаний та скріплений печатками сторін договору про надання правової допомоги.

Представником позивача долучено до матеріалів справи виставлений ПП Барбет рахунок №7/19/16 від 15.06.2016р. за надання правової допомоги адвокатським обєднанням «Жованник і партнери» на суму 129000,00 грн. та платіжне доручення №2548 від 15.07.2016р., з якого вбачається, що позивачем - Приватним підприємством Барбет оплачено 129 000,00 грн. на розрахунковий рахунок адвокатського обєднання «Жованник і партнери», з призначенням платежу оплата правової допомоги згідно договору №19/16 від 05.05.2016р.

Згідно ст.44 ГПК України до складу судових витрат відносяться послуги адвоката.

Судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають стягненню у випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, якій такі послуги надавалися, та їх сплата підтверджується відповідними платіжними документами.

Відповідно до ч.5 ст.49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як розяснив Вищий господарський суд України у п.6.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини п'ятої статті 49 ГПК, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За тими ж правилами здійснюється й розподіл сум цих витрат у розгляді господарським судом апеляційних і касаційних скарг.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Відтак, враховуючи те, що розгляд справи нетривалий, спір між сторонами не є складним, а також те, що розмір витрат на послуги адвоката не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним, дійшов висновку стягнути з відповідача 15 000,00 грн. за послуги надані адвокатом.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За умовами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

При поданні позову позивачем до стягнення заявлено 4 474 895,64 грн. та сплачено платіжним дорученням №2304 від 13.05.2016р. судовий збір на суму 67 123,43 грн.

Позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх.№4268/16 від 05.09.2016р.), відповідно до якої просив стягнути заборгованість в розмірі 1 388 334,20 грн.

Згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог.

Відтак позивачу, на підставі п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір, слід повернути з Державного бюджету України 46 298,42 грн. судового збору, у звязку із зменшенням суми позовних вимог.

Пунктом 4.4. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 21.02.2013 року №7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, повязані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 525, 526, 530, 549, 551, 610-612, 625, 627-629, 655, 663, 712 ЦК України, ст.ст. 174, 193, 230-232, 233, 265 ГК України, ст.ст. 43, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 87, 115, 116 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов, згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог, задоволити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю Агрі Ком (80242, Львівська область, Радехівський район, с.Кустин, вул.Данилюка, буд.1А; ) на користь Приватного підприємства Барбет (73000, Херсонська область, м.Херсон, Комсомольський район, вул.Д.Ульянова, буд.41; ) 1 070 894,11 грн. основного боргу, 17 190,56 грн. три проценти річних, 50 041,59 грн. пені, 15 000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката та 17 822,51 грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог та в решті витрат на оплату послуг адвоката відмовити.

4. Наказ видати згідно вимог ст.116 ГПК України, після набрання рішенням суду законної сили.

5. Ухвалою суду повернути Приватному підприємству Барбет (73000, Херсонська область, м.Херсон, Комсомольський район, вул.Д.Ульянова, буд.41; ) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 46 298,42 грн.

6. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Згідно ст.87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, представникам сторін і третіх осіб, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повний текст рішення

виготовлено 13.10.2016р.

Суддя Сухович Ю.О.

Суддя Мазовіта А.Б.

Суддя Петрашко М.М.