КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2016 р. Справа№ 911/5242/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі Петрик М.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Сміян Т.І. - представник за довіреністю від 15.12.2015 року;

від відповідача: Фольчик А.С. - представник за довіреністю від 13.05.2016 року;

від третьої особи: Герасименко Т.В. - представник за довіреністю від 22.06.2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк"

на рішення Господарського суду Київської області від 17.02.2016 року

у справі № 911/5242/15 (суддя Бацуца В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Келтік"

до Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк"

третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання зобов'язань за договором про факторингове обслуговування із застосуванням поручительства припиненими

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Келтік" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" про визнання зобов'язань за договором № 01/5985-Ф від 27.02.2013 року про факторингове обслуговування із застосуванням поручительства припиненими.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем належним та повним виконанням ним свого обов'язку щодо проведення повного розрахунку і погашення заборгованості за договором № 01/5985-Ф від 27.02.2013 р. про факторингове обслуговування із застосуванням поручительства.

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.02.2016 року у справі № 911/5242/15 позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що трансакція - тобто фактичне погашення коштів - відбулося 09.07.2015 року після операційного часу та після операційного дня банку, а з 10.07.2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Радикал Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" по справі № 911/5242/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А. та призначено до розгляду на 20.04.2016 року.

У судове засідання 20.04.2016 року представник позивача у судове засідання не з'явився, однак, через відділ документального забезпечення суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача у судовому засіданні 20.04.2016 року не заперечував проти задоволення клопотання позивача.

Крім того, представник відповідача подав клопотання про продовження строку розгляду спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.04.2016 року продовжено стррок розгляду справи та відкладено до 25.05.2016 року.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 року враховуючи участь у первинному кваліфікаційному оцінюванні суддів Пономаренка Є. Ю. та Руденко М. А., які не є головуючими суддями, справу № 911/5242/15 передано на повторний атоматизований розподіл.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ від 25.05.2016 року, справу № 911/5242/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Кропивна Л. В., Андрієнко В. В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Кропивна Л. В., Андрієнко В. В.

У судовому засіданні 25.05.2016 року оголошено перерву до 15.06.2016 року.

У судовому засіданні 15.06.2016 року оголошено перерву до 06.07.2016 року.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2016 року у зв'язку із перебуванням судді Андрієнка В. В., який не є головуючим суддею, у відпустці, справу № 911/5242/15 передано на повторний атоматизований розподіл.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ від 05.07.2016 року, справу № 911/5242/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Кропивна Л. В., Руденко М. А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2016 року справу № 911/5242/15 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Кропивна Л. В., Руденко М. А..

У судовому засіданні 06.07.2016 року оголошено перерву до 27.07.2016 року.

У судовому засіданні 27.07.2016 року представники сторін підтримали свої правові позиції.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2016 року, беручи до уваги те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснює повноваження управління ПАТ "Радикал Банк", здійснює процедуру його виведення з ринку, а також захист прав і законних інтересів вкладів банку, тому колегія суддів залучила його до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та відклала розгляд справи до 03.08.2016 року.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2016 року враховуючи перебування у відпустці судді Руденко М. А., яка не є головуючою суддею, справу № 911/5242/15 передано на повторний атоматизований розподіл.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ від 02.08.2016 року, справу № 911/5242/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пашкіна С. А., Кропивна Л. В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2016 року справу № 911/5242/15 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пашкіна С. А., Кропивна Л. В.

У судове засідання 03.08.2016 року представник третьої особи не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача та представник відповідача у судовому засіданні 03.08.2016 року надали додаткові пояснення по суті спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2016 року відкладено розгляд справи до 14.09.2016 року.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2016 року враховуючи перебування у відпустці судді Пашкіної С. А., яка не є головуючою суддею, справу № 911/5242/15 передано на повторний атоматизований розподіл.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ від 13.09.2016 року, справу № 911/5242/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М. А., Кропивна Л. В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2016 року, справу № 911/5242/15 прийнято до свого провадження колегією суддів у у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М. А., Кропивна Л. В.

У судовому засіданні 14.09.2016 року оголошено перерву до 05.10.2016 року.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2016 року враховуючи перебування у відпустці судді Кропивної Л. В., яка не є головуючою суддею, справу № 911/5242/15 передано на повторний атоматизований розподіл.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ від 05.10.2016 року, справу № 911/5242/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М. А., Пономаренко Є. Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2016 року, справу № 911/5242/15 прийнято до свого провадження колегією суддів у у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М. А., Пономаренко Є. Ю.

У судовому засіданні 05.10.2016 року представники сторін підтримали свої правові позиції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановленого місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 27.02.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Келтік» було укладено договір № 01/5985-Ф про факторингове обслуговування із застосуванням поручительства, згідно з умовами п. 2.1. якого позивач зобов'язується відступити відповідачеві відповідно до умов даного договору, право вимоги від дебіторів позивача, зазначених у переліку дебіторів, коштів (включаючи усі види неустойок, пені, штрафів, збитків за наявності), право на одержання яких належить позивачу на підставі документів, що підтверджують таке право вимоги відповідно до контракту та окремих поставок, а відповідач має право придбати зазначені права вимоги коштів від дебіторів позивача і передати за плату кошти, у розмірі рівному вартості відступленого позивачем відповідачу права вимоги коштів від дебіторів позивача, у порядку й у випадках, передбачених даним договором.

Згідно з п. 2.2. договору факторингу протягом строку дії даного договору конкретна грошова вимога до дебітора позивача вважається придбаною відповідачем (відступленою позивачем) з моменту підписання реєстру переданих документів по поставці, що складається за формою, яка передбачена в додатку № 4 до даного договору та підписується в момент фактичної передачі відповідних документів.

Пунктом 5.2.5. договору факторингу передбачено, що моментом відступлення відповідачем позивачу права грошової вимоги від дебітора по конкретній поставці є момент підписання відповідачем і позивачем реєстру переданих документів по поставкам, право грошової вимоги по яким відступлено позивачем відповідачу відповідно до умов даного договору.

На виконання умов договору факторингу між позивачем та відповідачем були підписані додаткові угоди № 2/1, № 2/2 від 27.05.2013, № 2/3 від 10.01.2014, № 2/4 від 24.03.2014, якими було визначено перелік дебіторів позивача, загальний ліміт позивача, максимальну сума авансу та строк дії даних додаткових угод.

Згідно п. 1.14 договору факторингу факторинг із застосуванням поручительства (факторинг з регресом) - це кредитна операція, відповідно до якої відповідач здійснює придбання, а позивач відступає йому право вимоги виконання дебітором зобов`язань у грошовій формі по кожній окремій поставці за контрактом за поставлені позивачем товари (виконані роботи, надані послуги), при якому позивач виступає поручителем перед відповідачем за виконання дебіторами позивача зобов`язань по сплаті грошових коштів по поставкам, право вимоги яких відступлено позивачем відповідачу, і зобов`язується здійснити зворотній викуп прав вимог у разі несвоєчасного або неповного виконання дебіторами зобов`язань перед відповідачем за поставлені їм позивачем товари (виконані роботи, надані послуги).

Станом на 09.07.2015 заборгованість позивача перед відповідачем за договором факторингу становила 5 892 111, 96 грн.

На виконання умов договору факторингу позивач 09.07.2015 здійснив погашення заборгованості по зазначеному договору, що підтверджується платіжними дорученнями № 10890 від 09.07.2015 на суму 36 581, 22 грн., № 1772 від 09.07.2015 на суму 303 710, 40 грн., № 1776 від 09.07.2015 на суму 191 198, 39 грн., № 6996 від 09.07.2015 року на суму 5 892 111, 96 грн., № 1774 від 09.07.2015 року на суму 312 192, 00 грн., № 1775 від 09.07.2015 року на суму 284 697, 60 грн., № 1771 від 09.07.2015 року на суму 316 569, 60 грн. та № 1773 від 09.07.2015 на суму 285 964, 80 грн.

Звертаючись із даним позовом до суду та ставлячи вимогу про визнання зобов`язання припиненим, позивач мотивує свої вимоги тим, що в листопаді 2015 року позивачем було отримано повідомлення від відповідача, відповідно до якого трансакції від 09.07.2015 щодо погашення заборгованості позивача за договором факторингу є нікчемними згідно ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідач, заперечуючи проти заявлених вимог та оскаржуючи постановлене судом першої інстанції рішення зазначає, що зарахування коштів, які надійшли від третіх осіб, на рахунок позивача у достатній сумі для здійснення такого погашення відбувалось в позаопреаційний день банку; в результаті перевірки уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було виявлено зазначені транзакції, які на думку уповноваженої особи Фонду було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, поза межами робочого та операційного дня банку, що свідчить про умисне протиправне внесення інформації до АБС Б-2 з метою виведення активів відповідача та надання одному кредитору переваги над іншим, тому зазначені правочини-транзакції щодо перерахування коштів є нікчемними.

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вірно було встановлено судом першої інчстанції та підтверджено відповідними доказами в матеріалах справи, на виконання умов договору факторингу позивач 09.07.2015 здійснив погашення заборгованості по зазначеному договору, що підтверджується платіжними дорученням, що також підтверджується випискою ПАТ "Радикал Банк" від 09.07.2015.

Погашення заборгованості по договору факторингу було здійснено позивачем за рахунок коштів отриманих від ТОВ «ЕТС» в сумі 5 885 293, 24 грн. згідно договору про надання поворотної фінансової допомоги від 09.07.2015 та від ТОВ «Пет Пластик» в сумі 6 818, 72 грн. згідно договору про надання поворотної фінансової допомоги від 09.07.2015.

У зв`язку з виконанням позивачем зобов`язань за договором факторингу, відповідачем видано довідку вих. № 1985/20-Бт від 09.07.2015, в якій зазначено, що строкова заборгованість за виданими авансами відсутня, прострочена заборгованість за виданими авансами, а також прострочена заборгованість за процентами за надані аванси відсутня. Зазначена довідка підписана заступником Голови правління банку та засвідчена відбитком печатки відповідача. Отже, належне виконання зобов`язань позивача додатково було підтверджено документально.

Зауваження апелянта стосовно того, що дана довідка не може братися до уваги, оскільки підписана неуповноваженою особою, не приймається до уваги колегією суддів, оскільки позивач не знав та не міг знати про наявність/відсутність повноважень у підписанта такої довідки на її складання та засвідчення і якщо посадовою особою відповідача були здійснені певні порушення або перевищення своїх посадових обов`язків, відповідальність за це не має покладатися на позивача.

Також, посилання апелянта на те, що вказана довідка виготовлена пізніше 09.07.2015 року є необгрунтованими, оскільки останній не наддав суду жодних належних та допустимих доказів в підтвердження викладеного.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 09.07.2015 № 452/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд) прийнято рішення від 09.07.2015 № 130 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Радикал Банк", згідно з яким з 10.07.2015 розпочато процедуру виведення відповідача з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 10.07.2015 до 09.10.2015.

08.10.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 184 "Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Радикал Банк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", відповідно до якого строк здійснення тимчасової адміністрації продовжено на один місяць по 09.11.2015 (включно).

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

В результаті перевірки правочинів уповноваженою особою Фонду (у тому числі договорів), вчинених (укладених) відповідачем протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, було виявлено ряд правочинів - трансакцій банку щодо перерахування коштів, а саме:

6 818, 72 грн., прийнято платіжний документ 09.07.2015, платник - ТОВ «Пет Пластик», з призначенням платежу: безвідсоткова фінансова допомога, час проводки 09.07.2015 19:41;

5 885 293, 24 грн., прийнято платіжний документ 09.07.2015, платник - ТОВ «ЕТС», з призначенням платежу: безвідсоткова фінансова допомога зг. б/н від 09.07.2015 року, час проводки 09.07.2015 21:55;

5 892 111, 96 грн., прийнято платіжний документ 09.07.2015, платник - позивач, з призначенням платежу: погашення зг. дог. факторингового обслуговування. Без ПДВ, час проводки 09.07.2015 21:58.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 37, 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ст.ст. 215, 216, 236 ЦК України уповноваженою особою Фонду було повідомлено позивача про нікчемність правочинів - трансакцій щодо перерахування коштів та виставлено вимогу позивачу невідкладно здійснити оплату кредитної заборгованості по договору про факторингове обслуговування № 01/5985-Ф від 27.02.2013 в сумі 5 892 111, 96 грн.

Відповідно до п.п.7 ч.3 ст. 38 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними зокрема з підстави, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

В той же час, колегія суддів зазначає, що з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що для встановленння нікчемності правочину необхідне вчинення банком дії щодо укладання правочинів (договорів), за якими здійснює платіж чи передача (відчуження) майна банку з метою надання пільг окремим кредиторам.

В даному випадку з боку позивача здійснювались дії щодо перерахування коштів з одного рахунку банку на інший з метою виконання зобов`язань за договором факторингу.

Тобто, жодних дій з погіршення майнового станку банку сторонами не вчинялось, а навпаки на рахунок банку перераховувались кошти, тобто поповнювались активи відповідача.

29.01.2013 між ТОВ «Келтік» та ПАТ «Радикал Банк» укладено договір банківського рахунку № 5985/П-1.

Відповідно до умов договору відповідач відкрив позивачу поточний рахунок № 5985 в національній валюті та взяв на себе зобов'язання щодо здійснення розрахунково-касового обслуговування позивача на умовах договору та чинного законодавства України.

Згідно ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

09.07.2015 позивач надав до банку платіжні доручення від 09.07.2015 № 10890, №1772, №.1776, № 6996, № 1774, № 1775, № 1771 та № 1773.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Вищезазначені платіжні доручення, які подані до банку для виконання, в частині заповнення клієнтом-позивачем у повній мірі відповідають вимогам Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

Згідно з п. 22.4 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 № 2346-ІІІ, під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника. Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Відповідно до п. 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання". У розрахункових документах дата, зазначена в реквізиті "Дата виконання", має відповідати: даті списання коштів з рахунку платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку.

З наведених вище норм законодавства вбачається, що обов'язок з заповнення на платіжному дорученні реквізитів "Дата надходження" і "Дата виконання" покладений на банк, який обслуговує клієнта.

На зазначених вище платіжних дорученнях позивача заповнені реквізити "одержано банком" та "проведено банком" із зазначенням дати 09.07.2015, підписом уповноваженої особи банку, який засвідчений відбитком штампу банку.

Твердження апелянта стосовно того, що вказані транзакції є нікчемними з огляду на те, що, як вбачається з відповідних банківських виписок, в яких чітко зазначений час їх вчинення, а не лише дата, вони здійснені в післяопераційний час, не приймаються колегією суддів, з огляду на наступне.

Згідно п. 2.19 Інструкції про безготівкові рорахунку в Україні в національній валюті розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня.

Відповідно до п. 1.21 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання. Тривалість операційного дня встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах.

Згідно п 1.22 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" операційний час - частина операційного дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються документи на переказ і документи на відкликання, що мають бути оброблені, передані та виконані цим банком протягом цього ж робочого дня. Тривалість операційного часу встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах.

Відповідно до п.п. 1.4 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2013 № 254, банки самостійно визначають систему організації операційної діяльності залежно від їх структури, обсягів та видів банківських операцій, кількості працюючих, розвитку інформаційних технологій тощо. Оброблення інформації про операції та її збереження мають виконуватися на серверах та/або іншій комп'ютерній техніці, які/яка повинні/а фізично розташовуватися на території України.

Довідки/виписки про рух коштів, що формуються банками є технічними документами банку, сформованими із електронної системи обліку руху коштів по рахункам клієнтів, яка була сформована під час створення банківської проводки відповідальним працівником банку, однак це не свідчить про те, що грошові кошти чи платіжні доручення клієнтів надійшли саме в цей час.

Відповідно до п. 22.7 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" у разі відмови з будь-яких причин у прийнятті розрахункового документа банк має повернути його ініціатору не пізніше наступного операційного дня банку із зазначенням причини повернення.

Згідно п. 22.9 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей" банки виконують розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку коштів на рахунках платників, крім випадків надання платнику обслуговуючим його банком кредиту.

За приписами п. 2.15 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті банк, повертаючи розрахунковий документ у день його надходження, має зробити на його зворотному боці напис про причину повернення документа без виконання (з обов'язковим посиланням на статтю закону України, відповідно до якої розрахунковий документ не може бути виконано, або/та главу/пункт нормативно-правового акта Національного банку, який порушено) та зазначити дату його повернення (це засвідчується підписами відповідального виконавця і працівника, на якого покладено функції контролера, та відбитком штампа банку).

Як вбачається із наявних в матеріалах справи копій спірних платіжних доручень та зазначене не було спростовано представником відповідача в судах обох інстанцій.

Вищевказані платіжні дорученян не були повернуті без виконання із зазначенням відповідних причин (невірне заповнення документа, відсутність коштів на рахунку, достатніх для виконання платіжного документа, тощо), доказів зазначеному надано не було, натомість зазначені платіжні доручення містять відмітки про прийняття їх банком та про проведення (виконання) банком.

Крім того, дані платіжні доручення не містять відмітки банку чи відповідного штампу проте, що вказані платіжні доручення надійшли в післяопераційний час тощо.

До того ж, здійснення транзакцій в так званий "неробочий" час, відповідно до приписів чинного законодавства України, що регулює питання діяльності банку під час введення тимчасової адміністрації, не є підставою для визнання таких транзакцій нікчемними, а може мати відповідні правові наслідки лише для осіб, що здійснюють операційне супроводження клієнтів.

Щодо зауваження представника відповідача, що на момент здійснення перерахування коштів з рахунку позивача на погашення заборгованості за договором факторингу, на рахунку останнього в залишку було значно менше коштів, ніж перераховано банком, суд апеляційної інстанції зазначає, що в даному випадку мова йде про здійснення банківських проводок, відповідальним за здійснення яких є певний співробітник банку.

Відповідно до наявних в матеріалах справи розширених банківських виписок, вбачається, що кошти на рахунок позивача від третіх осіб в сумі, необхідній для повного погашення заборгованості позивача перед відповідачем за договором факторингу від 27.02.2013, надійшли протягом 09.07.2015 та, відповідно були також перераховані на відповідний рахунок банку також протягом вказаного дня.

До того ж, в таких виписках банку зазначено саме час здійснення проводки працівником банку, який є відповідальним за вчинення таких дій, а не час надходження документів від позивача та його контрагентів.

Також, представником позивача були надані письмові пояснення, які не спростовані належними та допустимими доказами представником відповідача, що відповідний працівник банку був повідомлений про намір позивача погасити заборгованість за договором факторингу саме 09.07.2015 та про надходження протягом дня коштів, в розмірі, необхідному для такого погашення, від третіх осіб на рахунок боржника.

У випадку порушення працівником банку будь-яких приписів чинного законодавства України при здійснені вказаних вище трансакцій, не тягне за собою відповідальність за такі дії позивача, оскільки кошти на рахунок банку у визначеному розмірі 7 623 025, 97 грн. надійшли і були зараховані саме 09.07.2015.

Вказана вище сума не була повернута банком на рахунок позивача, останній не вимагає повернення таких коштів, оскільки ці кошти були перераховані ним правомірно на погашення заборгованості по договору факторингу, права банку в даному випадку порушені не були, будь-яке майно чи інші активи банку не були відчужені, становище банку не погіршилось.

Жодних пільг для позивача як боржника банку останнім не надавались, оскільки за вказаними операціями позивач розрахувався за заборгованість по договору факторингу.

Таким чином суд вважає, що трансакції не підпадають за своєю правовою та економічною суттю під критерії нікчемності, визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

З огляду на все вище зазначене, колегія суддів зазначає, що місцевий суд правомірно дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність за допомогою належних та допустимих доказів вимог позивача, викладених у позовній заяві про визнання припиненим зобовязання ТОВ «Келтік» перед ПАТ «Радикал Банк» за договором про факторингове обслуговування із застосуванням поручительства № 01/5985-Ф від 27.02.2013, а тому вимоги позивача про визнання зоов`язання припиненим мотивовано було задоволено Господарським судом Київської області.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Київської області від 17.02.2016 року у справі № 911/5242/15 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаєть на заявника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" на рішення Господарського суду Київської області від 17.02.2016 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 17.02.2016 року у справі № 911/5242/15 - без змін.

3. Матеріали справи № 911/5242/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко