ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року Справа № 910/9808/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Барицької Т.Л.,
суддів:Губенко Н.М.,
Картере В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 06.07.2016
та на ухвалугосподарського суду міста Києва від 30.05.2016
за заявою Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"
провідстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 07.04.2016
у справі№910/9808/15 господарського суду міста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"
доПублічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"
простягнення 128 422 168,68 грн.
в судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача Гуйван І.В.,

- відповідача Кілеса П.В.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.05.2016 у справі №910/9808/15 (суддя Ковтун С.А.) залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2016 (судді: Іоннікова І.А., Гончаров С.А., Тарасенко К.В.), задоволено заяву Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про відстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 07.04.2016 у даній справі.

Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, звернувся до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу та постанову скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про відстрочку виконання судового рішення відмовити.

Ознайомившись з матеріалами та встановленими судами попередніх інстанцій обставинами, перевіривши повноту їх встановлення та правильність юридичної оцінки судами попередніх інстанцій, дотримання ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням господарського суду міста Києва від 04.09.2015 позов Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" задоволений частково; стягнуто з відповідача 90 000 000,00 грн. основного боргу, 16 593 812,21 грн. прострочених процентів за користування кредитом, 888 250,00 грн. процентів за користування кредитом, 190 500,00 грн. простроченої комісії за управління кредитною лінією, 2 840 547,97 грн. 3% річних у зв'язку з несвоєчасним погашенням кредиту, 237 229,82 грн. 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів, 3 572,17 грн. 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитною лінією, 2 239 150,67 грн. втрат від інфляції, нараховані у зв'язку з несвоєчасною сплатою кредиту, 205 912,87 грн. втрат від інфляції, нарахованих у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів, 2 993,12 грн. втрат від інфляції, нарахованих у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитною лінією, 64 310,40 грн. судового збору. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2015 вказане рішення скасовано і прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.02.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2015 у справі №910/9808/15 скасовано повністю; рішення господарського суду міста Києва від 04.09.2015 скасовано в частині відмови у стягненні з публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" 12 620 000,00 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 2 497 092,16 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 103 107,69 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією і у вказаних частинах справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва; в іншій частині рішення господарського суду міста Києва від 04.09.2015 у справі №910/9808/15 залишено без змін.

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.04.2016 стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" 12 620 000,00 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 2 497 092,16 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 103 107,69 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією, 8769,60 грн. судового збору.

11.05.2016 на виконання рішення господарського суду міста видано наказ Києва від 07.04.2016.

Публічне акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", в травні 2016 року звернулося до господарського суду міста Києва із заявою про відстрочення виконання рішення місцевого господарського суду від 07.04.2016 у даній справі. В обгрунтування підстав заяви, ПАТ "ДАК "Чорноморнафтогаз" посилається на відсутність у нього грошових коштів для погашення боргів, як перед стягувачем у даній справі, так і перед іншими кредиторами, через протиправне заволодіння нелегітимною владою Автономної Республіки Крим майна підприємства та неможливості здійснювати господарську діяльність. Боржником здійснюються дії для відновлення господарської діяльності, що надасть можливість виконати боргові зобов'язання. Також зазначає, що ПАТ "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" внесено до переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2015 року № 83. Основним джерелом доходів Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" є, зокрема, доходи від експлуатації газового родовища "Стрілкове", яке знаходилось на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, і після вжиття заходів державою Україна щодо відходу окупаційних військ Російської Федерації від вказаного родовища, товариство займається відновленням його діяльності.

Суди попередніх інстанцій погодилися із такими доводами позивача, з чим погоджується суд касаційної інстанції з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Вказана норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Відповідно до п. п. 7.1.1, 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

При цьому положення чинного господарського процесуального законодавства України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням наведеного суд самостійно вирішує питання стосовно достовірності доказів, достатності їх для винесення рішення, істинності відомостей, які містяться в доказах.

Суди попередніх інстанцій, врахувавши вказані норми та наведені заявником переконливі доводи щодо наявності виняткових обставин у розумінні ст. 121 ГПК України, встановивши, що надані Дочірнім підприємством "Чорноморнафтогазсервіс" публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" докази доводять той факт, що існують обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим та, що невідкладне та одночасне виконання рішення у даній справі призведе до остаточної втрати платоспроможності підприємства та унеможливить погашення вимог інших кредиторів, в тому числі і виплати заробітної плати громадянам, працедавцем яких є заявник, а тому в силу статті 121 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням інтересів як позивача, так і відповідача обґрунтовано задовольнили заяву відповідача про відстрочку виконання рішення господарського суду від 07.04.2016 строком до 10.01.2017.

Доводи касаційної скарги не спростовують правомірних висновків судів попередніх інстанцій, їм дана належна оцінка як судом апеляційної інстанції, так і судом першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування прийнятих у даній справі судових рішень.

В силу ст.ст. 42, 43, 47 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; судове рішення ухвалюється суддею за результатами обговорення усіх обставин справи.

Господарськими судами попередніх інстанцій використано у повному обсязі свої повноваження, передбачені процесуальним законом щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, пов'язаних з предметом доказування у даній справі, наслідком чого є прийняття юридично правильних судових рішень.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2016 та ухвалу господарського суду міста Києва від 30.05.2016 у справі №910/9808/15 залишити без змін.

Головуючий суддя Т.Л. Барицька

Судді: Н.М. Губенко

В.І. Картере