УХВАЛА

10.10.2016Справа № 910/20079/14
За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікотек»

на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні наказу Господарського суду міста Києва від 24.07.2015 у справі №910/20079/14

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікотек»

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства «Світ Електроніки»

про звернення стягнення на предмети іпотеки,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікотек»

до Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК»

про визнання договорів про внесення змін до іпотечних договорів недійсними.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача - не з'явилися;

від відповідача (скаржника) - Сабодаш Р.Б. (представник за довіреністю);

від третьої особи - не з'явилися;

від ДВС - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Господарським судом міста Києва у порядку ст. 121-2 ГПК України прийнято до розгляду указану скаргу про:

- визнання незаконною бездіяльності старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговської-Харітонової Яніни Олексіївни з приводу не винесення постанови про зупинення виконавчого провадження №50104646 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва №910/20079/14 від 24.07.2015;

- зобов'язання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговську-Харітонову Яніну Олексіївну винести постанову про зупинення виконавчого провадження № 50104646 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва №910/20079/14 від 24.07.2015.

У судове засідання позивач, третя особа та ДВС представників не направили.

Судом враховано, що за приписами ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, тому суд перейшов до розгляду заяви у даному засіданні.

Розглянувши подану скаргу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

У січні 2016 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ДВС) Кушнір Л.В. було відкрито виконавче провадження №50104646 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/20079/14 від 24.07.2015.

Разом з цим, після видачі судом виконавчого документу та до відкриття державним виконавцем виконавчого провадження, 23.09.2015 Господарським судом міста Києва винесено ухвалу про порушення провадження у справі № 910/22788/15 про банкрутство боржника за наказом - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікотек», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

За приписами п. 8 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і надалі - у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах.

У наказі Господарського суду міста Києва №910/20079/14 від 24.07.2015 судом, у рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства «Світ Електроніки» перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за Договором кредитної лінії №BKЛ-419 від 06 жовтня 2006 року в сумі 33704127,09 грн., ухвалено звернути стягнення на предмети іпотеки.

За приписами ч. 3 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах.

Відповідно до ч. 6 вказаної статті Закону задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про банкрутство.

Отже, з огляду на предмет стягнення за наказом Господарського суду міста Києва №910/20079/14 від 24.07.2015, враховуючи положення ч.ч. 3, 6 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та керуючись п. 8 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець був зобов'язаний зупинити виконавче провадження.

22.08.2016 скаржник звернувся до органу ДВС (копія реєстру зданих до ДВС документів залучена до справи) з клопотанням про зупинення виконавчого провадження, з доданням до нього копій ухвал від 23.09.2015 та від 11.04.2016 Господарським судом міста Києва у справі № 910/22788/15 про банкрутство ТОВ «Вікотек», проте державний виконавець виконавче провадження не зупинив, у тому числі і станом на момент розгляду скарги судом, що суперечить положенням ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом враховано правову позицію, викладену у п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, протиправна бездіяльність органу ДВС доведена перед судом скаржником належними засобами доказування, тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікотек» на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні наказу Господарського суду міста Києва від 24.07.2015 у справі №910/20079/14 задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговської-Харітонової Яніни Олексіївни з приводу не винесення постанови про зупинення виконавчого провадження №50104646 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва №910/20079/14 від 24.07.2015.

Зобов'язання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговську-Харітонову Яніну Олексіївну винести постанову про зупинення виконавчого провадження № 50104646 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва №910/20079/14 від 24.07.2015.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Суддя Р.Б. Сташків