РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016Справа №910/14256/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи»

до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

про стягнення 206 079,75 грн. та зобов'язання вчинити дії

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Смосюк С.М. (дов. від 31.12.2015);

від відповідача - ОСОБА_3 (дов. №1771 від 23.08.2016);

ВСТАНОВИВ:

03.08.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» звернулось до господарського суду м. Києва з позовною заявою до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення неустойки у розмірі 206 079,75 грн. та звільнити зайняті відповідачем приміщення на підвальному поверсі торговельного центру «ІНФОРМАЦІЯ_1», площею 27 кв.м. і 9,12 кв.м. від майна та повернути ці приміщення позивачу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2012 стягнуто з відповідачки на користь позивача заборгованість з орендної плати, яка протягом 2012-2015 років була погашена, проте приміщення на підвальному поверсі ТЦ «ІНФОРМАЦІЯ_1», у яких зберігаються речі відповідачки, позивачу не повернуті, у зв'язку із чим ним нарахована неустойка у розмірі подвійної плати за користування приміщенням за час прострочення (з 01.12.2011 по 29.07.2016).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 04.08.2016 порушено провадження у справі № 910/14256/16 та призначено до розгляду на 25.08.2016.

25.08.2016 представник позивача через загальний відділ діловодства суду подав додаткові докази для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 25.08.2016 у зв'язку із неявкою в судове засідання представника відповідача, невиконання ним вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, розгляд справи відкладено на 13.09.2016.

09.09.2016 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що не мав та не має можливості повернути позивачу приміщення в стані, в якому вони були одержані, оскільки в приміщеннях знаходиться майно відповідача, яке позивач не дозволяє вивезти/забрати та звільнити приміщення для його передачі позивачу за актом приймання-передачі.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 13.09.2016 у зв'язку із неявкою представника позивача, а також необхідністю витребування доказів по справі, розгляд справи відкладено на 29.09.2016.

28.09.2016 представник позивача через загальний відділ діловодства суду подав письмові пояснення по справі.

29.09.2016 представник відповідача через загальний відділ діловодства суду подав додаткові пояснення по справі.

У судове засідання 29.09.2016 прибули повноважні представники сторін, надали пояснення по суті справи.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 29.09.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

30.12.2005 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» (далі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 4/4 (далі - договір) за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування, нежитлове приміщення (загальною площею 69,91 кв. м.), розташоване за адресою: АДРЕСА_2, а саме, частину будівлі, на четвертому поверсі, загальною площею 25,17 кв. м., частину будівлі, на четвертому поверсі, загальною площею 17,74 кв. м. та частину будівлі, на підвальному поверсі, загальною площею 27,00 кв. м. (далі - об'єкт оренди), що належить орендодавцю на праві власності, відповідно до договору купівлі-продажу нежилих приміщень № 1-ДТ, від 13.10.2005, для здійснення торгівельної діяльності (частина будівлі на четвертому поверсі, загальною площею 25,17 кв. м.) та розміщення складу (частина будівлі на четвертому поверсі, загальною площею 17,74 кв. м., частина будівлі у підвальному поверсі загальною площею 27,00 кв. м.), у відповідності з договором.

Згідно з п. 2.1. договору орендар приймає у користування об'єкт оренди згідно з актом приймання-передачі об'єкту оренди № 1.

За умовами п. 3.1. договору в редакції додаткової угоди № 1/Г від 01.01.2009 орендна плата за об'єкт оренди складається з орендної плати за користування об'єктом оренди та компенсації витрат на експлуатацію об'єкта оренди (утримання, обслуговування та ін.), що становить 38,25 грн./міс. за 1 кв. м. - без урахування ПДВ, ПДВ за ставкою 20% - 7,65 грн., з урахуванням ПДВ - 45,90 грн./міс. за 1 кв. м.

Додатковою угодою № 7/А від 01.10.2010 сторони дійшли згоди, що орендна плата за користування частиною будівлі на третьому поверсі загальною площею 21,39 кв.м. складає: орендна плата - 2 390,87 грн. без ПДВ, ПДВ 20% - 478,17 грн., всього з ПДВ - 2 869,04 грн.; орендна плата за користування частиною будівлі на третьому поверсі загальною площею 34,2 кв. м. складає: орендна плата - 3 822,71 грн., ПДВ 20% - 764,54 грн., всього з ПДВ - 4 587,25 грн.; орендна плата за користування частиною будівлі на підвальному поверсі загальною площею 27,0 кв.м. складає: орендна плата - 1 147,5 грн., ПДВ 20% - 229,5 грн., з ПДВ - 1377 грн.; орендна плата за користування частиною будівлі на підвальному поверсі загальною площею 9,12 кв.м. складає: орендна плата - 387,6 грн., ПДВ 20% - 77,52 грн., всього з ПДВ - 465,12 грн.

Відповідно до п. 3.3. договору в редакції додаткової угоди № 1 від 31.08.2006 розмір місячної плати за користування об'єктом оренди визначається з врахуванням індексу інфляції споживчих цін за попередній місяць.

Згідно з п. 3.4. договору в редакції додаткової угоди № 1 від 31.08.2006 плата за користування об'єктом оренди сплачується орендарем, щомісячно, не пізніше 10-го числа поточного місяця.

За умовами п. 3.6. договору в редакції додаткової угоди № 1 від 31.08.2006 розмір плати за користування об'єктом оренди, може бути збільшено орендодавцем в односторонньому порядку лише у випадку суттєвого збільшення витрат на експлуатацію (утримання, обслуговування та ін.) будівлі, в інших випадках лише за погодженням сторін цього договору або в порядку визначеному законодавством.

Відповідно до 4.1. договору орендар зобов'язався своєчасно вносити плату за користування об'єктом оренди.

Пунктом 4.2. договору визначено, що орендодавець зобов'язаний передати орендареві у користування об'єкт оренди в момент підписання акту приймання-передачі № 1, який підписується в момент підписання договору.

Пунктом 7.1. договору встановлено, що договір набуває чинності з 01.01.2006 та діє до 28.02.2006.

За актом приймання-передачі від 31.12.2005 позивач передав, а відповідач прийняв в орендне користування об'єкт оренди, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, строком до 28.06.06 року.

Додатковою угодою № 2 від 01.04.2007 сторони внесли зміни до п. 1.1. договору збільшивши загальну орендовану площу до 73,86 кв. м.

Згідно акту приймання-передачі від 01.04.2007 позивач передав, а відповідач прийняв частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, а саме на підвальному приміщені, загальною площею 9,12 кв. м.

02.09.2009 відповідач повернув, а позивач прийняв нежитлові приміщення площею 17,74 кв. м. та 20,00 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 на четвертому поверсі.

10.09.2009 за актом приймання-передачі позивач передав, а відповідач прийняв в орендне користування частину приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на третьому поверсі, загальною площею 34,2 кв. м.

Рішенням господарського суду м. Києва від 21.06.2012 у справі №3/242 стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» 275 968,23 грн. основного боргу з орендної плати та 15 609,42 грн. штрафу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2012, з урахуванням додаткової постанови від 23.10.2012, рішення господарського суду м. Києва від 21.06.2012 скасовано. Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» 236 354,51 коп. основного боргу з орендної плати, 15 609,42 грн. штрафу. В частині стягнення 39 613,72 грн. основного боргу провадження по справі припинити.

Частиною 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що протягом 2012-2015 років вказана заборгованість була погашена відповідачкою, проте приміщення на підвальному поверсі ТЦ «ІНФОРМАЦІЯ_1» площею 27 кв.м. і 9,12 кв.м., у яких зберігаються її речі, позивачу не повернуті, незважаючи на неодноразові звернення про необхідність підписання акту приймання-передачі та звільнення приміщень, у зв'язку із чим ним нараховано та заявлено до стягнення неустойку у порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України у розмірі подвійної плати за користування приміщенням за час прострочення (з 01.12.2011 по 29.07.2016) у сумі 206 079,75 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст.759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 763 Цивільного кодексу України встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

З огляду на викладені норми вбачається обов'язок орендаря сплачувати оренду плату за весь час користування об'єктом оренди.

Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору (ч. 2 ст. 795 ЦК України).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» зазначає, що відповідач не повернув позивачеві об'єкт оренди на підвальному поверсі площею 27 кв.м. і 9,12 кв.м.

Матеріали справи не містять підписаного сторонами акту приймання-передачі об'єкту оренди на підвальному поверсі площею 27 кв.м. і 9,12 кв.м. з оренди.

Таким чином судом встановлено, що на час звернення позивача з позовом до суду договір оренди припинив свою дію, у зв'язку із закінченням строку на який його було укладено, проте відповідачем об'єкт оренди на підвальному поверсі площею 27 кв.м. і 9,12 кв.м. орендодавцю не повернуто.

З огляду на вищенаведене та встановлення факту невиконання відповідачем обов'язку звільнити орендоване майно після спливу строку дії договору оренди, вимога позивача про виселення відповідача з орендованого майна є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Як наслідок, задоволенню також підлягають вимоги позивача про зобов'язання відповідача повернути орендоване майно позивачу.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 785 ЦК у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Частиною другою вказаної статті передбачено, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Застосовуючи приписи статті 785 ЦК України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення (п. 5.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р, № 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна»)

Відповідно до додаткової угоди № 7/А від 01.10.2010 орендна плата за користування частиною будівлі на підвальному поверсі загальною площею 27,0 кв.м. складає з ПДВ - 1 377 грн.; орендна плата за користування частиною будівлі на підвальному поверсі загальною площею 9,12 кв.м. складає з ПДВ - 465,12 грн., тобто в загальному розмірі становить 1 842,12 грн.

Звертаючись з позовом до суду позивач просив стягнути неустойку у порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України у розмірі подвійної плати за користування приміщенням за час прострочення (з 01.12.2011 по 29.07.2016) у сумі 206 079,75 грн.

Разом з тим, згідно із пунктом 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Тобто, у даному випадку, позивачем заявлено до стягнення з відповідача неустойку в сумі 206 079,75 грн., що фактично нарахована з порушенням приписів п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з указаним позовом 03.08.2016, а тому, враховуючи приписи п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, вимоги про стягнення з відповідача неустойки підлягають задоволенню за період з 03.08.2015 по 03.08.2016 у розмірі 44 210, 88 грн. (1842,12 грн.*2*12 місяців), у іншій частині позову слід відмовити.

З огляду на вказане позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (02090, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8-А, код 33695378) неустойку у розмірі 44 210 (сорок чотири тисячі двісті десять) грн. 88 коп. та судовий збір у розмірі 2 041 (дві тисячі сорок одна) грн. 16 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. Звільнити зайняті фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (02090, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) приміщення на підвальному поверсі торговельного центру «ІНФОРМАЦІЯ_1» (АДРЕСА_2), площею 27 кв.м. та 9,12 кв.м., від майна та повернути ці приміщення Товариству з обмеженою відповідальністю «Українські інвестиційні системи» (04053, АДРЕСА_2, код 33695378).

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене та підписане 04.10.2016.

Суддя В.О. Демидов