РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/9468/16 04.10.16 р.

За позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго

Україна"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта"

про стягнення 11 765,05 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Прохорова О.В. за довіреністю № 47 від 01.01.2016 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні судді господарського суду міста Києва Пригунової А.Б. перебувала справа № 910/9468/16 за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" стягнення 11 765,05 грн.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва № 04-23/1529 від 04.08.2016 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи.

В результаті здійсненого повторного автоматичного розподілу справу передано для розгляду Зеленіній Н.І.

Ухвалою суду від 09.08.2016 р. суддею Зеленіною Н.І. справу № 910/9468/16 прийнято до свого провадження, розгляд справи призначено на 30.08.2016 р.

10.08.2016 р. через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив.

У судове засідання 30.08.2016 р. представник відповідача не з'явився, проте 29.08.2016р. через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Ухвалою суду від 30.08.2016 р. розгляд справи відкладено на 04.10.2016 р.

03.10.2016 р. від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника

03.10.2016 р. від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

У судовому засіданні 04.10.2016 р. представник позивача підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився.

У судовому засіданні 04.10.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

03.07.2013 р. між Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" (Страховик, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю « ОТП Лізинг» (Страхувальник) укладено Договір страхування № 250569779.13, за яким застраховано транспортний засіб «Шкода», держаний реєстраційний № НОМЕР_1.

27.02.2014 р. у м. Львові відбулась ДТП за участю транспортних засобів «Шкода», держаний реєстраційний № НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, та «Шкода», державний реєстраційний № НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4

Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_4 вимог Правил дорожнього руху України.

Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено автомобіль «Шкода», держаний реєстраційний № НОМЕР_1, власнику вказаного транспортного засобу була завдана матеріальна шкода, розмір якої відповідно до страхового акту та розрахунку страхового відшкодування становить 11 765,05 грн.

За страховим випадком - ДТП, що сталась за участю застрахованого автомобіля, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 11 765,05 грн. за платіжним дорученням № 5011 від 03.06.2014р.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Матеріалами справи підтверджується, що автомобіль «Шкода», державний реєстраційний № НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди, застрахований відповідачем за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС 4549106.

Зазначеним Полісом передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000,00 грн., франшиза - 500,00 грн.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином, відповідач є особою, яка, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» зобов'язана відшкодувати завдану ДТП шкоду у розмірі та порядку, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором страхування транспортних засобів, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 25.11.08 р.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач проти позову заперечує, зазначаючи, що позивач звернувся до відповідача за виплатою страхового відшкодування майже через два роки з моменту скоєння ДТП, а тому відмова у виплаті позивачеві страхового відшкодування є законною.

Судом заперечення відповідача до уваги не приймаються, оскільки що відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У той же час, судом встановлено, що позивачем при розрахунку суми позовних вимог не враховано розмір франшизи відповідача за Полісом № АС 4549106., яка становить 500,00 грн. та не може бути стягнута з відповідача.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 11 265,05 грн. обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" (01033, м. Київ, бул. Л.Українки, 26; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (01054,м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, 33; ) 10 391 (десять тисяч триста дев'яносто одну) грн. 44 коп. страхового відшкодування та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 07.10.2016 р.

Суддя Н.І. Зеленіна