ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.10.2016 Справа № 907/453/16

Розглянувши матеріали

За позовом: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", м. Ужгород

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІР-Сервіс", м. Ужгород

Про стягнення заборгованості в сумі 129389,23 грн.

Головуючий суддя Йосипчук О.С.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 07/69д від 01.02.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. від 25.08.2016р.

СУТЬ СПОРУ: Позивачем заявлено позов про стягнення заборгованості у сумі 129389,23 грн. за спожитий, згідно договору на постачання природного газу №1006/У/к-т від 28.12.2006р., природній газ.

У засіданні суду представник позивача просить суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на законність та обґрунтованість вимог матеріалами справи та додатково поданими документами. Зокрема стверджує про те, що між ним та відповідачем виникли правові відносини з постачання природного газу на умовах Договору на постачання природного газу №1006/У/к-т від 28.12.2006р.

Аргументи позивача зводяться на порушенні відповідачем умов використання/споживання природного газу внаслідок чого утворився борг у сумі 129389,23 грн., згідно з розрахунком обсягу спожитого газу, який зроблено по проектній номінальній потужності встановленого у відповідача газового обладнання з часу останньої перевірки. Таким алгоритм нарахування обсягу спожитого газу було застосовано через те, що комерційний вузел обліку спожитого газу, який установлено у відповідача, не було повірено або атестовано в установлені строки (п.3.6. Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ 13.09.2012р. № 1181 та п.4.3. та п.4.4. Договору №1006/У/к-т від 28.12.2006р.).

Таким чином, як слідує із наданих позивачем доказів, нарахування суми заборгованості за спожитий відповідачем природній газ здійснювалось позивачем по проектній номінальній потужності встановленого газового обладнання - котла "Данко 40 кВТ", з часу останньої повірки, оскільки всупереч п.3.6 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ 13.09.2012р. № 1181, відповідач прострочив термін повірки приладу обліку газу.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву. Зокрема посилається на численні порушення, допущені працівниками позивача при фіксуванні порушення правил користування природнім газом. Власних контррахунків відповідач не надав.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між ПАТ по газопостачанню та газифікації „Закарпатгаз (Постачальником) та ТзОВ "ОІР-сервіс" (Споживачем) укладено Договір №1006/У/к-т від 28.12.2006р. на постачання природного газу (далі Договір) за адресою м.Ужгород, вул.Собранецька, 74 А. Відповідно до умов Договору Постачальник зобовязується передати Споживачу природний газ, а Споживач зобовязується прийняти та оплатити газ.

Відповідно до п. 3.6 Договору приймання-передача газу, поставленого Постачальником Споживачу у відповідному місяці, оформляється щомісячними актами приймання-передачі газу.

Згідно з п. 3.7 Договору акти приймання-передачі газу уповноважені представники сторін складають до 1-го числа наступного за звітним місяцем. Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків за фактично поставлений природний газ.

Відповідно до п. 3.8.7 Договору, Споживач зобов'язується в період з 25 по 30 (31) числа кожного місяця прибути у відділ обліку Постачальника для підписання актів приймання-передачі газу за поточний місяць. Рахунки та акти приймання-передачі природного газу надаються Споживачу на підставі пред'явленого журналу обліку витрат природного газу.

Згідно з п.п. 4.3 та 4.4 Договору, при простроченні термінів повірки одного з ЗВТ, втрати свідоцтва про держповірку, пошкодженні, вузол обліку, вважається не комерційним. У разі наявності засобів вимірювальної техніки, не повірених належним чином, Постачальник складає ОСОБА_1 та здійснює обрахування обсягів спожитого природного газу по проектній номінальній потужності встановленого газового обладнання з часу останньої повірки.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що оплату за газ Споживач здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника на умовах 100% передоплати вартості запланованих місячних обсягів поставки в термін до 5 числа місяця поставки. Остаточний розрахунок за звітний місяць здійснюється на підставі двохстороннього акту приймання-передачі газу до 5 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно п. 3.6 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ 13.09.2012р. № 1181, засоби вимірювальної техніки мають бути повірені або атестовані в установленому порядку.

Відповідно до п. 5.9 вищевказаних Правил, власник комерційного вузла обліку газу відповідає за технічний стан комерційного вузла обліку газу та порушення правил його експлуатації, а також за використання ЗВТ з вичерпаним терміном повірки.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що за певних умов звичайно ставляться.

Статтею 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Всупереч вказаним вимогам закону та умовам договору, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання в частині оплати вартості отриманого природного газу, у зв'язку із чим у нього утворилася заборгованість в сумі 129389,23 грн.

Крім того, всупереч Правилам користування природним газом для юридичних осіб, відповідач прострочив термін чергової повірки ЗВТ, внаслідок чого обрахування обсягів спожитого відповідачем природного газу здійснювалось по проектній номінальній потужності встановленого газового обладнання - котла "Данко 40 кВТ" з часу останньої повірки комерційного вузла обліку газу, що підтверджується ОСОБА_1 обстеження газовикористовуючого обладнання та приладів обліку від 09.12.2014р. за №4386/12 у якому встановлено факт відсутності атестаційної повірки установленого у позивача лічильника (акт №5965/138 на встановлення побутового лічильника від 26.10.2006р. та ОСОБА_1 №74 від 19.07.2006р. на пуск газу) та наявність газового приладу - котел Данко. при цьому, у зв'язку із відмовою від підписання цього акту представником відповідача, позивачем було складено ОСОБА_1 про відмови від підпису від 09.12.2014р.

На підтвердження фактичного споживання у спірному періоді природного газу відповідачем, позивач посилається на те, що останні розрахунки відповідачем було здійснено з ПАТ "Закарпатгаз" за спожитий природний газ до кінцевого показника 18764 м.куб., що підтверджується енаявними у справі матералами. При цьому, станом на момент припинення газопостачання 10.12.2014р., згідно акту про припинення зазопостачання №28/12114 від 10.12.2014р.(ОСОБА_1 відмови від підпису від 10.12.2014р.), у якому зафіксовано показник лічильника газу 31645 м. куб.

На підстави вищеприведеного та у відповідності до ст.23 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" та п.3.12.2. Правил користування природним газом №1181 позивач нарахував відповідачу заборгованість за спожитий газ за період з 16.06.2014р. - дати останньої перевірки (ОСОБА_1 №1845/06 від 16.06.2014р.) по 10.12.2014р. - дати припинення відповідачу газопостачання (ОСОБА_1 №28/12/14 від 10.12.2014р.) у сумі 129389,23 грн. Водночас, з метою досудового вирішення спору, позивач направив відповідачеві письмову вимогу № 07/9492 від 15.12.2015р. про сплату боргу в сумі 129389,23 грн. у добровільному порядку, на яку останній не відповів позитивно і не оспорив мотивовано.

Частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб'єктами господарювання товарів негосподарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у статті 712 Цивільного кодексу України, згідно з якою за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі вищеприведеного, судом констатується факт невиконання відповідачем зобовязання щодо оплати отриманого газу у порушення порушено пункти 1.1 та 4.7 договору. Зважаючи на таке, вимога позивача про стягнення з відповідача суми 1083,05 грн. основного боргу за спожитий природний газ за період з 16.06.2014р. - дати останньої перевірки (ОСОБА_1 №1845/06 від 16.06.2014р.) по 10.12.2014р. - дати припинення відповідачу газопостачання (ОСОБА_1 №28/12/14 від 10.12.2014р.) у сумі 129389,23 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Із урахуванням викладеного, подані відповідачем заперечення суд вважає неспроможними, позаяк вони не спростовують факту споживання природного газу, не заперечують дані розрахунку боргу та не припиняють взяті за Договіром №1006/У/к-т від 28.12.2006р. на постачання природного газу зобовэязання по оплаті за спожитий природній газ. Як вбачається із матеріалів справи, заперечення відповідача стосуються не обставин споживання газу, його обсягу та вартості, а помилок при фіксації порушень правил використання природного газу, що призвели до припинення газопостачання з боку позивача.

Згідно з ст.49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 1940,83 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 49 ст.ст. 82 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити у повному обсязі.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІР-Сервіс" (88000, м.Ужгород, вул.Собранецька, 74А; ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз" (88015, м.Ужгород, вул. Погорелова, 2, ) суму 129389,23 грн. заборгованості, а також суму 1940,83 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено і підписано 12.10.2016р.

Суддя Йосипчук О.С.