ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року Справа № 915/958/16

м. Миколаїв

Позивач: Кооператив Рассвет, (57440, Миколаївська область, Березанський

район, с.Чапаєвка, вул. Степова, 40),

Відповідач: ТОВ ім.К.Л.Петровського, (57441, Миколаївська область,

Березанський район, с. Кімівка, вул. Центральна, 1),

Про: визнання договору оренди землі від 05.09.2012 р. недійсним та зобовязати повернути земельну ділянку.

Суддя С.М.Коваль

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 голова.

Від відповідача: не присутній.

СУТЬ СПОРУ :

Позов поданий про визнання договору оренди землі від 05.09.2012 р. недійсним та зобовязати відповідача повернути земельну ділянку позивачу.

Позовні вимоги обґрунтовуються порушенням законодавства в частині державної реєстрації договору оренди землі від 05.09.2012 р.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, хоча про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином ще 13.09.2016 р., про що свідчить поштове повідомлення від08.09.2016 р., проте, відзив на позовну заяву та витребувані судом матеріали не надав.

05.10.16 року до господарського суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату в звязку з тим, що у штаті товариства відсутня посада юриста та необхідний час для підготовки судового засідання.

Клопотання відповідача від 04.10.2016 р. про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Представник позивача проти клопотання відповідача заперечує.

При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Згідно приписів п. 3.9.2 Постанови Пленуму ВГС України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» із наступними змінами і доповненнями визначено таке: «У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні. Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови».

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За таких обставин, враховуючи, що явка відповідача не визнана судом обов'язковою, зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Згідно з вимогами ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 06.10.2016 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Обставини справи.

Кооперативу Рассвет на підставі державного акта на право користування землею серія Б № 061653, виданого в 1992 році виконавчим комітетом Березанської районної ради народних депутатів Миколаївської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею за №93, належить земельна ділянка (кадастровий номер :07:000:0518) площею 128,4 га. для розміщення підсобного господарства та вирощування сільськогосподарських культур, яка розташована в межах території Чапаївської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

05 вересня 2012 року між сторонами було укладено Договір оренди земельної ділянки, за умовами якого кооператив Рассвет передав, а ТОВ «Ім.К.Л.Петровського» прийняв в строкове платне користування /оренду/земельну ділянку сільськогосподарсь-кого призначення загальною площею 100 га., яка знаходиться на території Чапаївської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

На виконання вимог договору кооперативом Рассвет передано ТОВ «Ім.К.Л.Петровського» земельну ділянку площею 100 га., яка знаходиться території Чапаївської сільської ради Березанського району Миколаївської області, що підтверджується Акт прийому-передачі від 05.09.2012 р..

Згідно п.3.1 договору він діє до 2022 року.

Відповідно п.14.2. Договору оренди земельної ділянки - «Договір набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації».

Позивач звертався до відповідача з вимогами повернути земельну ділянку, оскільки договір оренди є не дійсний, що підтверджується листом від 21.03.2016 р. (а.с.17).

Позивач просить суд визнати договір оренди землі від 05.09.2012 р. недійсним та зобовязати відповідача повернути земельну ділянку позивачу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.6 ЗУ «Про оренду землі» - орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 4 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Відповідно до ст.ст.18, 20 ЗУ «Про оренду землі» (станом на дату укладення договору) та ст.125 ЗК України - право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону та виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України - правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, передбачених законом. Правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Пунктом 14.2. Договору передбачено, що договір набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації».

Згідно ч. 1 ст.215 ЦК України - підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Відповідно ст.203 ЦК України, загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначено, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст.ст. 210 та 640 ЦК України не є вчиненним правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» - не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

Отже, після підписання 05.09.2012р. Договору оренди земельної ділянки останній в установленому законом порядку зареєстрований не був - він є не вчиненим.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.215 ЦК України - недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, вказаний Договір оренди земельної ділянки від 05.09.12р. - є оспорюваним, оскільки його недійсність законом прямо не встановлена.

Відповідно до ст.216 ЦК України - недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Отже, враховуючи вище наведене, позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 82-1, 84, 85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Визнати Договір оренди земельної ділянки від 05 вересня 2012 року укладений між Кооперативом Рассвет, (57440, Миколаївська область, Березанський район, с.Чапаєвка, вул. Степова, 40, код ЄДРПОУ 2309996) та ТОВ ім.К.Л.Петровського, (57441, Миколаївська область, Березанський район, с. Кімівка, вул. Центральна, 1, ) - недійсним.

2. Зобов'язати ТОВ ім.К.Л.Петровського, (57441, Миколаївська область, Березанський район, с. Кімівка, вул. Центральна, 1, ) повернути земельну ділянку (кадастровий номер :07:000:0518) сільськогосподарського призначення загальною площею 100 га., яка знаходиться на території Чапаївської сільської ради Березанського району Миколаївської області Кооперативом Рассвет, (57440, Миколаївська область, Березанський район, с.Чапаєвка, вул. Степова, 40, код ЄДРПОУ 2309996).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 11.10.2016 р.

Суддя С.М.Коваль