РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2016Справа №910/13910/16
За позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Моноліт"

до Приватного акціонерного товариства "Українська гірничо-металургійна компанія"

про стягнення 83 785,87 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Васюра Т.В. (довіреність б/н від 05.09.2016)

від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Моноліт" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Українська гірничо-металургійна компанія" (відповідача) 83785,87 грн., з яких 69 396,64 грн. сума основного боргу, 2 930,61 грн. інфляційні втрати, 964,06 грн. 3% річних та 10 494,56 грн. пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором про участь у витратах на утримання житлового будинку та прибудинкової території № 011-ПОСЛ від 16.08.2006, а також зобов'язань, передбачених Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», в частині повної та своєчасної сплати внесків на платежів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 порушено провадження по справі № 910/13910/16 та призначено справу до розгляду на 06.09.2016.

В судове засідання 06.09.2016 з'явились представники позивача, відповідача. Представники відповідача заявили клопотання про витребування доказів, яке було задоволено судом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2016 відкладено розгляд справи № 910/13910/16 на 22.09.2016.

16.09.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові пояснення по справі. Так, позивач зазначає, що заборгованість виникла у відповідача перед позивачем у зв'язку з невиконанням умов договору № 011-ПОСЛ від 16.08.2006.

У судовому засіданні 22.09.2016 представник позивача надав суду клопотання про продовження строку вирішення спору, просив суд його задовольнити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2016 продовжено строк розгляду у справі 910/13910/16 та оголошено перерву у судовому засіданні до 06.10.2016 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2016 відмовлено Приватному акціонерному товариству "Українська гірничо-металургійна компанія" у прийнятті зустрічної позовної заяви.

05.10.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові пояснення по справі, у яких останній зазначає, що станом на дату слухання справи у суді протокол, яким затверджені тарифи на друге півріччя 2015 року не визнано недійсним та не скасовано, а тому він є чинним.

У судове засіданні 06.10.2016 з'явився представник позивача, підтримав позовні вимоги, надав усні пояснення по справі.

Представник відповідача у судове засідання 06.10.2016 не з'явився, відзиву на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні 06.10.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

16.08.2006 між Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Моноліт" (далі - виконавець) та Приватним акціонерним товариством "Українська гірничо-металургійна компанія" (далі - замовник) укладено договір № 011-ПОСЛ про участь у витратах на утримання житлового будинку та прибудинкової території (далі - Договір).

Відповідно до предмету Договору, виконавець забезпечує обслуговування та ремонт житлового будинку, постачання необхідних комунальних послуг за адресою м. Київ, вул. Якіра, 8 загальною площею 1245,90 кв.м., а також утримання прибудинкової території, а замовник послуг бере участь у витратах на виконання названих робіт.

Згідно з п. 2.1 Договору, виконавець зобов'язується забезпечити виконання всього комплексу робіт по утриманню житлового будинку, прибудинкової території та створенню всіх необхідних умов для проживання в будинку, в тому числі і замовнику послуг, згідно з вимогами Правил користування приміщеннями житлових будинків в прибудинкових територій.

Положеннями п. 2.2 Договору встановлений обов'язок замовника не пізніше останнього дня поточного місяця вносити плату на рахунок виконавця або підприємства, що обслуговує житловий будинок, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень житлового будинку, технічне обслуговування будинку відповідно до загальної площі нежитлового приміщення, за ремонт, а також за комунальні та інші послуги.

Цей Договір діє з 16.08.2006 до31.12.2007. В разі відсутності письмової заяви будь-якої із сторін про припинення дії Договору за місяць до закінчення строку його дії, договір вважається пролонгованим (п. 4.2 Договору).

Відповідно до п.1.1 статуту ОСББ "Моноліт", затвердженого рішенням загальних зборів учасників ОСББ "Моноліт", протокол № 01/16 від 03-18 лютого 2016 року, позивач створений власниками квартир та приміщень багатоквартирних будинків № 8, 10, 10а по вул. Якіра у місті Києві відповідно до Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Згідно з Договором купівлі-продажу нерухомого майна від 21.07.2006, відповідачу на праві власності належить нерухоме майно: нежитлове приміщення - офіс 101 (в літері А), загальною площею 1245,90 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Якіра, 8.

Співвласник будинку - ПрАТ "Українська гірничо-металургійна компанія", звернувся до позивача з заявою від 04.08.2015 року № 2818/1 про включення його до складу учасника позивача.

Згідно вищевказаної заяви, відповідач був прийнятий до складу членів позивача, що підтверджується Протоколом № 6 засідання Правління ОСББ "Моноліт" від 04.08.2015.

Відповідно до п. 4.3. статуту позивача, сплата встановлених загальними зборами об'єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об'єднання, є обов'язковою для всіх співвласників.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, зазначає, що відповідачем допущено порушення виконання вимог Договору та Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», внаслідок чого у відповідача за період з 01.07.2015 по 30.06.2016 виникла заборгованість у розмірі 69 396,64 грн. у зв'язку з несплатою витрат на утримання житлового будинку та прибудинкової території.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, п. 2.2.3 Договору встановлений обов'язок відповідача не пізніше останнього дня поточного місяця вносити плату на рахунок виконавця або підприємства, що обслуговує житловий будинок, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень житлового будинку, технічне обслуговування будинку відповідно до загальної площі нежитлового приміщення, за ремонт, а також за комунальні та інші послуги.

Згідно п. 4.1 статуту позивача, джерелами фінансування позивача є кошти об'єднання, які складаються, зокрема, з статутних внесків і обов'язкових платежів членів об'єднання.

Згідно протоколу № 5 засідання правління ОСББ "Моноліт" від 07.07.2015, затверджено результати письмового опитування членів об'єднання щодо кошторису та розмірів платежів внесків на друге півріччя 2015 року, з врахуванням пропозицій та зауважень членів об'єднання затверджено кошторис об'єднання та розміри щомісячних платежів і внесків на друге півріччя та введені в дію з 01.07.2015.

Відповідно до вказаного в зазначеному протоколі в опитуванні щодо кошторису, розмірів внесків та платежів на друге півріччя 2015 взяли участь 39 із 52 членів об'єднання, з яких охоплено опитуванням 47 членів.

Згідно додатку № 2 до протоколу № 5 від 07.07.2015 тариф з утримання будинку та прибудинкової території для нежитлових приміщень становить 4,95 грн. за 1 кв. м. площі приміщення.

Так, позивачем розраховано суму заборгованості відповідача за період з 01.07.2015 по 30.06.2015 з розрахунку 4,95 грн. за 1 кв. м. пропорційно площі зайнятого відповідачем приміщення, при цьому за період з 01.07.2015 по 31.07.2015 позивачем розраховано розмір платежу з розрахунку 1,25 грн. за 1 кв.м.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", співвласник зобов'язаний: виконувати обов'язки, передбачені статутом об'єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил тримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені статутними документами обов'язки перед об'єднанням; запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління об'єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання; дотримуватися чистоти у місцях загального користування згідно з вимогами, встановленими законодавством.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 цього Закону основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних із діяльністю об'єднання.

За змістом ст. 10, вищим органом управління об'єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об'єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку.

У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об'єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (ч. 6 ст. 13 зазначеного Закону).

Таким чином, особа, яка є власником приміщення у об'єктах, де створено ОСББ, зобов'язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об'єднанні, а тому за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будинку така сума боргу підлягає стягненню.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 1 квітня 2015 року у справі № 916/2197/13 (№ 3-28гс15) та від 11 листопада 2015 року у справі № 914/189/14 (№ 3-945гс15), також у постанові Верховного суду України від 27.07.2016 року у справі №904/8242/14.

Відповідно до п. 5.4 Статуту позивача, співвласник зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі не пізніше ніж 20 числа місяця наступного за звітним.

Пунктом 2.2.3 Договору встановлений обов'язок відповідача не пізніше останнього дня поточного місяця вносити плату на рахунок виконавця або підприємства, що обслуговує житловий будинок, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень житлового будинку, технічне обслуговування будинку відповідно до загальної площі нежитлового приміщення, за ремонт, а також за комунальні та інші послуги.

Враховуючи наведені вище положення Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку " та висновки, зроблені Верховним судом України у наведених вище аналогічних справах, суд дійшов висновку проте, що власник приміщення (житлового або нежитлового) не може бути звільнений від обов'язку по проведенню оплати платежів, які передбачені законом або встановлені за рішенням загальних зборів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що протоколом засідання правління ОСББ "Моноліт" від 07.07.2015 року вирішено затвердити результати письмового опитування членів ОСББ "Моноліт" щодо кошторису та розмірів платежів і внесків на друге півріччя 2015 року та встановлено відповідні розміри щомісячних платежів та внесків з 01.07.2015 року. Зокрема для відповідача встановлений платіж у сумі 4,95 грн.

При цьому, сторони не надали суду доказів того, що вказане рішення оскаржувалося або визнано недійсним у судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обов'язковість платежів та внесків для відповідача встановлена договором № 011-ПОСЛ від 16.08.2006, Законом України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку ", а також Статутом позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15.06.2016 у справі № 910/32084/15.

Оскільки матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем платежів за період з 01.07.2015 по 30.06.2016, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 69 396,64 грн. заборгованості за період з 01.07.2015 по 30.06.2016 підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення пені у розмірі 10 494,56 грн.

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Так, сторонами спору у договорі № 011-ПОСЛ від 16.08.2006 не визначено розмір та базу нарахування пені.

Якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Так, нарахування пені у відповідному відсотковому розмірі від суми простроченого платежу передбачено статтею 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв", статтею 36 Закону України "Про телекомунікації", статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій". У таких випадках нарахування пені здійснюється не за Законом України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань", а на підставі спеціального нормативного акта, який регулює відповідні правовідносини. Наведене не виключає можливості покладення на боржника також і відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України за невиконання грошового зобов'язання (п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

Відповідно ст. 1 Закону України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій», установлено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності: сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території; за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Таким чином, сплата пені за несвоєчасну сплату відповідачем обов'язкових платежів на утримання будинку та прибудинкової території, передбачена законодавчим актом.

За розрахунком суду, здійсненим відповідно до умов Закону України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій», розмір пені є більшим, ніж заявлений позивачем.

Однак, враховуючи те, що позивачем у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України не заявлялось клопотань про можливість суду виходити за межі позовних вимог, то з відповідача підлягає стягненню сума пені у розмірі 10 494,56 грн., тобто у заявленому позивачем розмірі.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення 964,06 грн. 3% річних та 2 930,61 грн. інфляційних втрат.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов'язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, надані позивачем, є арифметично вірними, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 964,06 грн. 3% річних та 2 930,61 грн. інфляційних втрат.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні вимоги Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Моноліт" повністю.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська гірничо-металургійна компанія" (01013, м. Київ, вул. Баренбойма, буд. 1, код 25412086) на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Моноліт" (04119, м. Київ, вул. Якіра, 8, код 32735880) 69 396,64 грн. основного боргу, 2 930,61 грн. інфляційних втрат, 964,06 грн. 3% річних, 10 494,56 грн. пені та 1378,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 11.10.2016.

Суддя С.О. Турчин