ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2016 р. Справа № 917/348/16

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б.Хмельницького, 6, м.Київ, 01001

до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2а, м.Полтава, Полтавська область, 36008

про стягнення 40 150 588,74грн.

головуючий суддя Погрібна С.В.

суддя Паламарчук В.В.

суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність №14-94 від 18.04.2016р. довіреність №14-93 від 18.04.2014р.

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність №29-14/17 від 04.01.2016р.

ОСОБА_3 довіреність №29-14/15 від 04.01.2016р.

У судовому засіданні 13.09.2016року було оголошено перерву до 26.09.2016р. згідно ст.77 ГПК України, про що представники сторін були повідомлені під розписку (т. 2, арк. справи 236).

У судовому засіданні 26.09.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст.85 ГПК України та повідомлено дату складання повного тексту рішення.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 40 150 588,74грн., з яких: 14 350 198,41грн. пеня, 1 891 923,93грн. 3% річних та 23 908 466,40грн. інфляційних втрати нарахованих за неналежне виконання умов Договору №1948/14-ТЕ-24 купівлі-продажу природного газу від 12.02.2014р.

Ухвалою від 24.05.2016р. призначено колегіальний розгляд справи.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Погрібна С.В., суддя Паламарчук В.В., суддя Пушко І.І.

В з"язку з перебуванням судді Паламарчука В.В. у відпустці 06.07.2016р. було здійснено повторний автоматичний розподіл справи №917/348/16.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Погрібна С.В., суддя Ореховська О.О., суддя Пушко І.І. (т.2, а.с.100).

В з"язку з перебуванням судді Ореховської О.О. та судді Пушка І.І. у відпустці було здійснено повторний автоматичний розподіл справи №917/348/16.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів, визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Погрібна С.В., суддя Сірош Д.М., суддя Паламарчук В.В.

19.07.2016р. позивачем подано заяву про зміну розміру позовних вимог (вхід. №8920), якою позивач зменшив розмір позовних вимог в частині основного боргу, пені; цією ж заявою збільшив позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою від 20.07.2016р. заява від 19.07.2016року була прийнята господарським судом до розгляду.

Таким чином, ціна позову, яку згідно з частиною третьою статті 55 ГПК складає 40 150 588,74грн., з яких: 14 350 198,41грн. пеня, 1 891 923,93грн. 3% річних та 23 908 466,40грн. інфляційних втрати.

В судовому засіданні 26.09.2016р. представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає з мотивів, викладених у позовній заяві, зокрема, посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань щодо строків оплати газу за договору купівлі-продажу природного газу №1948/14-ТЕ-24 від 12.02.2014р.

Представник відповідача в судовому засіданні та у наданому відзиві на позовну заяву проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що у позивача відсутні підстави для нарахування пені та застосування положень ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, так як розрахунок за поставлений у 2014р. природний газ відбувся в порядку та строки, передбачені у Договорі про організацію взаєморозрахунків та Спільних протокольних рішень за рахунок коштів Державного бюджету.

Крім того, 23.05.2016р. відповідачем було подано заяву, відповідно до якої останній просить суд, в разі задоволення позовних вимог в частині стягнення пені, зменшити її розмір на 90%.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши подані сторонами докази, суд встановив:

Між Публічним акціонерним товариством Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (позивач по справі; продавець за Договором) та Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (відповідач по справі; покупець за Договором) 12.02.2014р. був укладений договір №1948/14-ТЕ-24 купівлі-продажу природного газу (далі - Договір) (т. 1, а.с.10-15), відповідно до якого позивач зобов'язався передати у власність відповідачу у 2014 році природний газ, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити поставлений газ на умовах цього договору (п.1.1 Договору).

Даний Договір набуває чинності з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами з 01 січня 2014р. і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.11 Договору).

Додатковою угодою №1 від 30.04.2014р. та Додатковою угодою №2 від 01.10.2014р. сторонами було внесено зміни до п.п. 1.2. та другого абзацу п.п. 6.3 Договору №1948/14-ТЕ-24 від 12.02.2014р.(т.1, а.с.16-17).

Відповідно до п.п. 1.2. Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 30.04.2014р.) газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

Згідно з п.п. 2.1 Договору продавець передає покупцеві з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ обсягом до 132550,0 тис. куб. м, у тому числі по місяцях кварталів.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що продавець передає покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі покупця. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ.

Згідно з п.п. 3.3 Договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Відповідно до п.п. 3.4 Договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акту приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для підтвердження остаточних розрахунків між сторонами.

02.10.2014р., 11.12.2014р., 03.12.2015р. між Публічним акціонерним товариством Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго", Головним управлінням Державної казначейської служби України в Полтавській області, Департаментом фінансів Полтавської облдержадміністрації та Департаментом житлово-комунального господарства Полтавської облдержадміністрації були укладені Договори про організацію взаєморозрахунків №571/30, №1216/30, №175/375-в (т.2, а.с.68-69, 71-72, 74-75) .

04.012.2014 року, 07.05.2015 року, 07.05.2015року, 07.05.2015року, 20.05.2015 року, 21.10.2015 року, 19.11.2015 року між Публічним акціонерним товариством Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго", Головним управлінням Державної казначейської служби України в Полтавській області, Департаментом фінансів Полтавської облдержадміністрації були укладені спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету №2295, №986, №987, №988, №1140, №2067, №2465 (т.1 а.с. 82-85, 93-96; т.2 а.с.77-78, 80-81, 83-84, 86-87, 89-90, 92-93, 95-96), предметом яких була організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 "Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій".

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов договору з січня по грудень 2014р. Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства "Полтаватеплоенерго" було поставлено природний газ на загальну суму 131 765 336,02грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи двостороннє підписаними та скріпленими печатками підприємств, актами прийому-передачі газу: від 31 січня 2014 р. на суму 5 719,90 грн.; від 31 січня 2014р. на суму 12 512,03грн.; від 31 січня 2014 року на суму 29 210 027,26грн.; від 28 лютого 2014 р. на суму 11 671,52 грн.; від 28 лютого 2014 р. на суму 4236,57 грн.; від 28 лютого 2014 р. на суму 19 074 640,76 грн.; від 31 березня 2014 р. на суму 3 024,25 грн.; від 31 березня 2014 р. на суму 7 558,01 грн.; від 31 березня 2014 р. на суму 14 857 215,30 грн.; від 30 квітня 2014 р. на суму 257,92 грн.; від 30 квітня 2014 р. на суму 1 182 ,20 грн.; від 30 квітня 2014 р. на суму 5 453 358,70 грн.; від 31 травня 2014 р. на суму 2 523 689,86 грн.; від 30 червня 2014р. на суму 2 557 582,42 грн.; від 31 липня 2014р. на суму 2 441 438,05грн.; від 31 серпня 2014р. на суму 1 534 357,53грн.; від 30 вересня 2014р. на суму 2 677 886,12грн.; від 31 жовтня 2014р. на суму 9 587 449,64грн.; від 30 листопада 2014р. на суму 18 926 795,43грн.; від 31 грудня 2014р. на суму 22 874 732,55грн. (т.1, а.с. 18-37).

Пунктом 6.1 Договору встановлено, остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Отже, відповідач зобов'язувався оплатити природний газ, поставлений: у січні 2014 року до 15 лютого 2014 року; у лютому 2014 року до 15 березня 2014 року; у березні 2014 року до 15 квітня 2014 року; у квітні 2014 року до 15 травня 2014 року; у травні 2014 року до 15 червня 2014 року; у червні 2014 року до 15 липня 2014 року; у липні 2014 року до 15 серпня 2014 року; у серпні 2014 року до 15 вересня 2014 року; у жовтні 2014 року до 15 листопада 2014 року; у листопаді 2014 року до 15 грудня 2014 року; у грудні 2014 року до 15 січня 2015 року.

Як зазначає позивач, відповідач здійснив розрахунки за поставлений природний газ в сумі 131 765 336,02грн. з порушенням зазначених вище строків оплати.

Згідно з пунктом 7.1. договору, за невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором.

У разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1. Договору він зобов'язується сплатити Продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу (п.п. 7.2. Договору).

В зв"язку з тим, що відповідачем було допущено прострочення строків оплати за отриманий природний газ, позивачем на підставі п.п. 7.2. Договору та ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано та заявлено до стягнення 14 350 198,41грн. пені, 1 891 923,93грн. 3% річних та 23 908 466,40грн. інфляційних втрат.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору купівлі-продажу, згідно якого, в силу ст.655 ЦК України, продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити продукцію (товар) після його прийняття або прийняття товарно-розпорядчих документів на нього, якщо договором чи товарно-розпорядчими документами не визначено іншого строку оплати.

За приписами ст.193 ГК України, ст.526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконане у встановлений строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі (ст.547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст.551 ЦК України).

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1. Договору він зобов'язується сплатити Продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Позивачем нараховано до стягнення з відповідача (розрахунок в мат. справи т. 2, а.с. 153-163):

- 14 350 198,41грн. пені за періоди: 15.02.2014 року - 14.08.2014 року (за зобов'язаннями січня 2014 року); 15.03.2014 року - 14.09.2014 року (за зобов'язаннями лютого 2014 року); 15.04.2014 року - 14.10.2014 року (за зобов'язаннями березня 2014 року); 15.05.2014 року - 14.11.2014 року (за зобов'язаннями квітня 2014 року); 15.06.2014 року - 14.12.2014 року (за зобов'язаннями травня 2014 року); 15.07.2014 року - 21.12.2014 року (за зобов'язаннями червня 2014 року); 15.08.2014 року - 24.12.2014 року (за зобов'язаннями липня 2014 року); 15.09.2014 року - 28.12.2014 року (за зобов'язаннями серпня 2014 року); 15.10.2014 року - 07.01.2015 року (за зобов'язаннями вересня 2014 року); 15.11.2014 року - 13.01.2015 року (за зобов'язаннями жовтня 2014 року); 15.12.2014 року - 17.05.2015 року (за зобов'язаннями листопада 2014 року); 15.01.2015 року - 14.07.2015 року (за зобов'язаннями грудня 2014 року);

- 1 891 923,93грн. 3% за періоди: 15.02.2014 року - 01.10.2014 року (за зобов'язаннями січня 2014 року); 15.03.2014 року - 01.12.2014 року (за зобов'язаннями лютого 2014 року); 15.04.2014 року - 11.12.2014 року (за зобов'язаннями березня 2014 року); 15.05.2014 року - 16.12.2014 року (за зобов'язаннями квітня 2014 року); 15.06.2014 року - 16.12.2014 року (за зобов'язаннями травня 2014 року); 15.07.2014 року - 21.12.2014 року (за зобов'язаннями червня 2014 року); 15.08.2014 року - 24.12.2014 року (за зобов'язаннями липня 2014 року); 15.09.2014 року - 28.12.2014 року (за зобов'язаннями серпня 2014 року); 15.10.2014 року - 07.01.2015 року (за зобов'язаннями вересня 2014 року); 15.11.2014 року - 13.01.2015 року (за зобов'язаннями жовтня 2014 року); 15.12.2014 року - 17.05.2015 року (за зобов'язаннями листопада 2014 року); 15.01.2015 року - 02.12.2015 року (за зобов'язаннями грудня 2014 року);

- 23 908 466,40грн. втрат від інфляції за періоди: березень 2014 року - жовтень 2014 року (за зобов'язаннями січня 2014 року); квітень 2014року - грудень 2014 року (за зобов'язаннями лютого 2014 року); травень 2014 року - грудень 2014 року (за зобов'язаннями березня 2014 року); червень 2014 року - грудень 2014 року (за зобов'язаннями квітня 2014 року); липень 2014 року - грудень 2014 року (за зобов'язаннями травня 2014 року); серпень 2014 року - грудень 2014 року (за зобов'язаннями червня 2014 року); вересень 2014 року - грудень 2014 року (за зобов'язаннями липня 2014 року); жовтень 2014 року - грудень 2014 року (за зобов'язаннями серпня 2014 року); листопад 2014 року - січень 2015 року (за зобов'язаннями вересня 2014 року); грудень 2014 року - січень 2015 року (за зобов'язаннями жовтня 2014 року); січень 2015 року - травень 2015 року (за зобов'язаннями листопада 2014 року); лютий 2015 року - грудень 2015 року (за зобов'язаннями грудня 2014 року).

Із матеріалів справи вбачається, що Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" є комунальним підприємством, яке забезпечує тепловою енергією і послугами з централізованого теплопостачання населення, установи та організації, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів та інших споживачів.

Відносини, що виникають у зв'язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом за режимами споживання теплової енергії, безпечною експлуатацією теплоенергетичного обладнання та безпечним виконанням робіт на об'єктах у сфері теплопостачання суб'єктами господарської діяльності незалежно від форм власності, врегульовані Законом України "Про теплопостачання", відповідно до якого державна підтримка у сфері теплопостачання надається до обсягів коштів, передбачених Законом про Державний бюджет України та місцевими бюджетами на рік, а також коштів на проведення науково-дослідних робіт з удосконалення систем теплопостачання та енергозбереження. Тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб'єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими та повинні враховувати повну собівартість теплової енергії і забезпечувати рівень рентабельності не нижче граничного рівня рентабельності, встановленого Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади у сфері теплопостачання. У разі, якщо тимчасово тариф на теплову енергію встановлено нижче її собівартості з урахуванням граничного рівня рентабельності, то орган, яким установлено цей тариф, повинен передбачити механізми компенсації цієї різниці в порядку, встановленому законодавством.

Тарифи на послуги теплопостачання для населення, що діяли у 2014р. не покривали витрат Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" на виробництво, транспортування і постачання теплової енергії, відповідно можливість стовідсотково розрахуватись за використаний природний газ у Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", була відсутня.

Постановою Кабінету Міністрів України №217 від 18/06/2014р. "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов"язки" (Порядок №217) передбачено, що усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надаються послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними організаціями в уповноваженому банку. Уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що затверджує НКРЕКП, Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", тому Полтавське обласне комунальне виробничого підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" було позбавлене права розпоряджатися грошовими коштами отриманими від виробничої діяльності. Відсоток коштів, отриманих Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" від споживачів як плата за теплову енергію та послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води автоматично перераховується банками на рахунки постачальника природного газу із спеціальними обов"язками.

Практичне застосування Порядку №217 не дозволяє забезпечувати належну життєдіяльність як теплопостачальних підприємств так і населених пунктів, де вони розташовані.

Крім того, держава сплачує частину вартості житлово-комунальних послуг, отриманих споживачем за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно п. 13 ч.1 ст. 2 Бюджетного кодексу України видатками бюджету є кошти, спрямовані на здійснення програм та заходів, передбачених відповідним бюджетом.

Тобто, субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, відповідно до п. 13 ч.1 ст. 2 Бюджетного кодексу України, визначені як грошові кошти, а тому можуть бути використані на погашення заборгованості, що виникла перед позивачем.

Тобто, заборгованість відповідача перед позивачем за спожитий природний газ виникає з різниці в тарифах на теплову енергію, затримки перерахування бюджетних коштів стосовно надання пільг за спожиту теплову енергію, зокрема, надання субвенцій для погашення заборгованості у теплопостачальних організацій та заборгованості бюджетних установ за спожиті послуги надані теплопостачальними підприємствами.

Отже, у Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" відсутня можливість своєчасно проводити розрахунки за спожитий природний газ, оскільки основним фінансовим джерелом, з якого у 2014р. проводилася оплата за спожитий природний газ згідно Договору, були грошові кошти, отримані від реалізації теплової енергії населенню.

Як вбачається з наданих доказів, відповідач за поставлений природний газ за договором №1948/14-ТЕ-24 купівлі-продажу природного газу від 12.02.2014р. було сплачено 26 146 162,40грн. власними коштами та 47 302 851,28грн. зараховано на рахунок позивача шляхом розподілу з розподільчого рахунку відповідача у відповідності до Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №217 від 18.06.2014р.

Матеріалами справи також підтверджується, що частина боргу по Договору №1948/14-ТЕ-24 купівлі-продажу природного газу від 12.02.2014р. було погашено відповідачем на підставі Договорів про організацію взаєморозрахунків та спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, а саме:

- 02.10.2014р. між Публічним акціонерним товариством Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго", Головним управлінням Державної казначейської служби України в Полтавській області, Департаментом фінансів Полтавської облдержадміністрації та Департаментом житлово-комунального господарства Полтавської облдержадміністрації був укладений Договір про організацію взаєморозрахунків №571/30, предметом якого є організація проведення Сторонами взаєморозрахунків відповідно до п.24 ст. 14 та п.2 ст. 16 ЗУ "Про державний бюджет на 2014рік" і Порядку та умов надання у 2014р. субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення , що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла в зв"язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30.

- 11.12.2014р. між Публічним акціонерним товариством Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго", Головним управлінням Державної казначейської служби України в Полтавській області, Департаментом фінансів Полтавської облдержадміністрації та Департаментом житлово-комунального господарства Полтавської облдержадміністрації був укладений Договір про організацію взаєморозрахунків №1216/30, предметом якого є організація проведення Сторонами взаєморозрахунків відповідно до п.24 ст. 14 та п.2 ст. 16 ЗУ "Про державний бюджет на 2014рік" і Порядку та умов надання у 2014р. субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення , що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла в зв"язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30.

- 03.12.2015р. між Публічним акціонерним товариством Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго", Головним управлінням Державної казначейської служби України в Полтавській області, Департаментом фінансів Полтавської облдержадміністрації та Департаментом житлово-комунального господарства Полтавської облдержадміністрації був укладений Договір про організацію взаєморозрахунків №175/375-в, предметом якого є організація проведення Сторонами взаєморозрахунків за субвенцією з державного бюджету місцевим бюджетам визначеною п. 16 ст. 14 та ст. 32 ЗУ "Про державний бюджет на 2015рік" відповідно до Порядку та умов надання у 2015р. субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв"язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. №375.

Згідно п.7 договорів про організацію взаєморозрахунків, сторони дійшли згоди погасити заборгованість Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" за спожитий у 2014 році природний газ перед позивачем за договором №1948/14-ТЕ-24 купівлі-продажу природного газу від 12.02.2014р., зокрема, згідно Договору №571/30 від 02.10.2014р. на суму 13 616 692,52грн.; згідно Договору №1216/30 від 11.12.2014р. на суму 10 000 000,00 грн.; згідно Договору №175/375-в від 03.12.2015р. на суму 9 920 717,51грн. за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевому бюджету Полтавської області для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню та/або іншим підприємствам.

За змістом підпунктів 2, 3 пункту 10 договорів про організацію взаєморозрахунків: сторони зобов'язалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; перерахувати кошти наступній стороні відповідно до пункту 15 договорів про організацію взаєморозрахунків; сторони засвідчили, що після виконання договорів вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Вказані Договори були виконані відповідачем, що підтверджується платіжними дорученнями ( том 2, а. с. 67, 70, 73).

04.12.2014 року, 07.05.2015 року, 07.05.2015року, 07.05.2015року, 20.05.2015 року, 21.10.2015 року, 19.11.2015 року між Публічним акціонерним товариством Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго", Головним управлінням Державної казначейської служби України в Полтавській області, Департаментом фінансів Полтавської облдержадміністрації були укладені спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету №2295, №986, №987, №988, №1140, №2067, №2465 (т.2 а.с.77-78, 80-81, 83-84, 86-87, 89-90, 92-93, 95-96).

Згідно вказаних спільних протокольних рішень сторони домовились, зокрема, про наступне:

- їх предметом є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 "Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій";

- відповідач перераховує на рахунок позивача кошти в сумі 5 773 886,96грн., у тому числі ПДВ - 962 314,49грн., за 2014 року згідно з договором від 12.02.2014р. №1948/14-ТЕ-24 з таким записом у графі "призначення платежу": "постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.05 №20, дата і номер Спільного протокольного рішення, за природний газ 2014 року, договір від 12.02.2014р. №1948/14-ТЕ-24 у т. ч. ПДВ 962 314,49" (спільне протокольне рішення №2295 від 04.12.2014р.);

- відповідач перераховує на рахунок позивача кошти в сумі 4 500 000,00грн., у тому числі ПДВ - 750 000,00грн., за 2014 року згідно з договором від 12.02.2014р. №1948/14-ТЕ-24 з таким записом у графі "призначення платежу": "постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.05 №20, дата і номер Спільного протокольного рішення, за природний газ 2014 року, договір від 12.02.2014р. №1948/14-ТЕ-24 у т. ч. ПДВ 750 000,00грн." (спільне протокольне рішення №986 від 07.05.2015р.);

- відповідач перераховує на рахунок позивача кошти в сумі 4 500 000,00грн., у тому числі ПДВ - 750 000,00грн., за 2014 року згідно з договором від 12.02.2014р. №1948/14-ТЕ-24 з таким записом у графі "призначення платежу": "постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.05 №20, дата і номер Спільного протокольного рішення, за природний газ 2014 року, договір від 12.02.2014р. №1948/14-ТЕ-24 у т. ч. ПДВ 750 000,00грн." (спільне протокольне рішення №987 від 07.05.2015р.);

- відповідач перераховує на рахунок позивача кошти в сумі 5 220 496,53грн., у тому числі ПДВ - 870 082,76грн., за 2014 року згідно з договором від 12.02.2014р. №1948/14-ТЕ-24 з таким записом у графі "призначення платежу": "постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.05 №20, дата і номер Спільного протокольного рішення, за природний газ 2014 року, договір від 12.02.2014р. №1948/14-ТЕ-24 у т. ч. ПДВ 870 082,76грн." (спільне протокольне рішення №988 від 07.05.2015р.);

- відповідач перераховує на рахунок позивача кошти в сумі 573 797,97грн., у тому числі ПДВ - 95 633,00грн., за 2014 року згідно з договором від 12.02.2014р. №1948/14-ТЕ-24 з таким записом у графі "призначення платежу": "постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.05 №20, дата і номер Спільного протокольного рішення, за природний газ 2014 року, договір від 12.02.2014р. №1948/14-ТЕ-24 у т. ч. ПДВ 95 633,00грн." (спільне протокольне рішення №1140 від 20.05.2015р.);

- відповідач перераховує на рахунок позивача кошти в сумі 1 987 880,19грн., у тому числі ПДВ - 331 313,37грн., за 2014 року згідно з договором від 12.02.2014р. №1948/14-ТЕ-24 з таким записом у графі "призначення платежу": "Постанова Уряду від 11.01.05 №20, за природний газ 2014 року, договір від 12.02.2014р. №1948/14-ТЕ-24 у т. ч. ПДВ 331 313,37грн." (спільне протокольне рішення №2067 від 12.10.2015р.);

- відповідач перераховує на рахунок позивача кошти в сумі 2 222 850,66грн., у тому числі ПДВ - 370 475,11грн., за 2014 року згідно з договором від 12.02.2014р. №1948/14-ТЕ-24 з таким записом у графі "призначення платежу": "Постанова Уряду від 11.01.05 №20, за природний газ 2014 року, договір від 12.02.2014р. №1948/14-ТЕ-24 у т. ч. ПДВ 370 475,11грн." (спільне протокольне рішення №2465 від 19.11.2015р.).

- спільні протокольні рішення є чинними у разі проведення відповідного фінансування.

Вказані спільні протокольні рішення були виконані відповідачем, що підтверджується платіжними дорученнями ( т.2 а.с. 76,79, 82, 85, 88, 91, 94,).

Однак, як вбачається з наданого розрахунку пені, 3 % річних та інфляційних, позивачем здійснено нарахування на суми боргу без врахування Договорів про організацію взаєморозрахунків №571/30 від 02.10.2014р., №1216/30 від 11.12.2014р., №175/375-в від 03.12.2015р. та спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету №2295 від 04.12.2014р., №986 від 07.05.2015р., №987 від 07.05.2015р., №988 від 07.05.2015р., №1140 від 20.05.2015р., №2067 від 12.10.2015р., №2465 від 19.11.2015р.

Відповідно до частини третьої статті 653 ЦК у разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором.

Отже, уклавши спільні протокольні рішення та договори про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005р., сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за частину природного газу, поставленого відповідно до договору №1948/14-ТЕ-24 від 12.02.2014р. та відмовились від застосування штрафних та інших фінансових санкцій щодо цієї частини.

Верховний Суд України в постановах №3-23гс15 від 25.03.2015р. у справі № 924/1265/13, від 01.07.2015р. № 3-322гс15 у справі № 924/1230/14, від 11.11.2015р. № 3-968гс15 у справі № 927/1733/14 виклав правовий висновок про те, що умовами договору про організацію взаєморозрахунків передбачалося не тільки надання державою коштів на погашення заборгованості, але також змінювалися строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі договору про постачання газу; що договір про організацію взаєморозрахунків не передбачав можливості існування між сторонами інших грошових зобов'язань та підстав для інших грошових вимог та оскільки розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбачені у договорі про організацію взаєморозрахунків, то строки виконання зобов'язання відповідачем було дотримано, а тому підстав для застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України та для стягнення неустойки (штрафу, пені) не було.

Верховний Суд України також зазначив, що для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України та застосування неустойки (пені, штрафу), передбачених договором купівлі-продажу природного газу, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків.

Згідно ч. 1 ст. 111-28 ГПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

В даному випадку підстави для відступу від правової позиції Верховного суду України у господарського суду відсутні.

Договори про організацію взаєморозрахунків та спільні протокольні рішення відповідачем були виконані, визначені в них суми грошових коштів були перераховані позивачу.

Позивач не надав суду доказів порушення відповідачем зобов'язань за спільними протокольними рішеннями.

Таким чином, відсутні підстави для нарахування пені, передбаченої підпунктом 7.2. договору, 3 % річних та інфляційних втрат, визначених частиною другою статті 625 ЦК, на суми заборгованості, погашення якої відбулося за вказаними Договорами про організацію взаєморозрахунків та за спільними протокольними рішеннями.

Суд, враховуючи вказані висновки Верховного Суду України, спільні протокольні рішення, проплати здійснені відповідачем за власні кошти, здійснив власний перерахунок пені, 3% річних та інфляційних.

За перерахунком здійсненим судом за допомогою калькулятора "Ліга" до стягнення підлягає 3% річних в сумі 337 333,40грн. та інфляційні в сумі 2 648 532,17грн. Пеня за підрахунками суду складає 1 773, 231,90 грн.

Як зазначено вище, відповідачем подано клопотання про зменшення розміру пені на 90%.

Частина 1 ст. 550 ЦК України встановлює загальне правило про те, що кредитор має право на стягнення неустойки у всіх випадках порушення боржником зобов'язання, незалежно від того, виникли чи ні у зв'язку з цим порушенням збитки на стороні кредитора. Проте, частина 3 статті 551 ЦК України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розмір неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов'язання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положенням пункту 1 ст. 233 ГК України також встановлено право суду на зменшення розміру санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

У пункті 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 р. № 18, передбачено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Враховуючи відсутність заборгованості у відповідача за поставлений природний газ на момент подачі позову, незначні строки прострочки та те, що порушення зобов'язання не завдало негативних наслідків для позивача, суд вважає за можливе задовольнити заяву відповідача частково.

За таких обставин, суд вважає даний випадок винятковим, та дійшов висновку про необхідність зменшення належної до стягнення пені на 70%, що становить 1 241 262,33грн., а тому до стягнення підлягає 531 969,57грн. пені.

З огляду на вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги частково в сумі 3 517 835,14грн., з яких 531 969,57грн. пені, 337 33,40грн. 3% річних та 2 648 532,17грн. інфляційних, в іншій частині позову відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем, відповідно до ст.49 ГПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р., судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85, п.3 ст. 83 ГПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И ЛА :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, 2а, м.Полтава, Полтавська область, 36008, ) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001, ) 531 969,57грн. пені, 337 333,40грн. 3% річних, 2 648 532,17грн. інфляційних та 181 102,23грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 03.10.2016 року

Головуючий суддя Погрібна С.В.

суддя Паламарчук В.В.

суддя Сірош Д.М.