ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" жовтня 2016 р.Справа № 916/1930/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ";

до відповідача: ОСОБА_1 селищної ради Лиманського району Одеської області;

про стягнення 42558,12грн.;

Суддя Степанова Л.В.

Представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю;

В засіданні суду від 03.10.2016р. було оголошено перерву по 06.10.2016р. відповідно до ст.77 ГПК України.

Суть спору: про стягнення 42558,12грн.

Публічне акціонерне товариство "ОДЕСАГАЗ" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_3 селищної ради Комінтернівського району Одеської області 42558,12грн. вартості спожитого природного газу без відповідних лімітів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.07.2016р. порушено провадження у справі №916/1930/16 та справу призначено до розгляду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.07.2016р. порушено провадження у справі №916/1930/16 та справу призначено до розгляду.

26.07.2016р. за вх.суду№18594/16 відповідач надав до суду листа в якому проти позовних вимог не заперечує та просить розглянути справу без його участі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.09.2016р. продовжено строк розгляду справи №916/1930/16 по 03.10.2016р.

08.09.2016р. за вх.суду№21903/16 позивач надав до суду пояснення по справі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.10.2016р. продовжено строк розгляду справи №916/1930/16 по 18.10.2016р.

В судовому засіданні від 06.10.2016р. відповідач надав до суду рішення ОСОБА_3 селищної ради №261-VII від 22.07.2016р. "Про заміну найменування та місцезнаходження ОСОБА_3 селищної ради Комінтернівського району Одеської області" було змінено найменування ОСОБА_3 селищна рада Комінтернівського району Одеської області на ОСОБА_1 селищну раду Лиманського району Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеськоїобласті від 06.10.2016р. було здійснено заміну назви відповідача ОСОБА_3 селищної ради Комінтернівського району Одеської області на ОСОБА_1 селищну раду Лиманського району Одеської області.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Як зазначає позивач, 01.04.2016р. між Публічним акціонерним товариством "ОДЕСАГАЗ" (позивач, Оператор ГРМ) та ОСОБА_3 селищною радою Комінтернівського району Одеської області (відповідач, Споживач) було укладено договір розподілу природного газу №017285, який є типовим договором розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30.09.2015р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за №1384/27829 (далі договір) відповідно до якого Оператор ГРМ зобовязується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобовязується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені договором (п.2.1. договору).

01.04.2016р. між сторонами було підписано заяву приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (додаток 2 до типового договору).

Відповідно до п.3.1. договору санкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи здійснюється Споживачем за умови наявності у нього укладеного із постачальником договору постачання природного газу та підтвердженого обсягу, виділеного для потреб Споживача його постачальником на відповідний календарний період, а також відсутності простроченої заборгованості за договором.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що Споживач, який не є побутовим, зобовязаний1 самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм постачальником заходи з коригування у встановленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання. Якщо за підсумками місяця фактичний обєм споживання природного газу Споживача буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Врегулювання небалансу (дефіциту) природного газу буде здійснюватись його постачальником у встановленому законодавством порядку та відповідно до умов договору постачання природного газу.

Позивач зазначає. що відповідачем в порушення умов договору відсутні підтверджені обсяги природного газу (ліміти) на квітень 2016р., що підтверджується листом ТОВ "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", крім того відповідачем не було здійснено заходів щодо коригування підтвердженого обсягу або заходів із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання. За укладеним договором позивач обслуговує відповідача та ОСОБА_3 дитячий дошкільний навчальний заклад "Теремок", обєм газу спожитий відповідачем у квітні 2016р. становить 2,931тис.куб.м. (0,424тис.куб.м. вул. Київська, 77, 2,507тис.куб.м. вул. Київська, 16). Враховуючи те, що номінація на квітень 2016р. у відповідача 0куб.м., спожитий обєм газу віднесений ПАТ "Укртрансгаз" на небаланс позивача у звязку з чим позивачем були направлені відповідачу рахунки №24 та №25 від 17.05.2016р. про відшкодування нанесених збитків (втрати газу), які були отримані відповідачем 01.06.2016р., однак станом на 01.07.2016р. рахунки не сплачені.

Приймаючи до уваги неналежне виконання відповідачем умов договору розподілу природного газу, а саме споживання відповідачем природного газу без підтверджених обсягів (лімітів) на квітень 2016р., позивач має право на компенсацію вартості спожитого природного газу без відповідних лімітів.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача42558,12грн. вартості спожитого природного газу без відповідних лімітів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

З матеріалів справи вбачається, що 01.04.2016р. між позивачем та відповідачем було укладено договір розподілу природного газу №017285, який є типовим договором розподілу природного газу, затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30.09.2015р. та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за №1384/27829 відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачу послугу з розподілу природного газу, а відповідач зобовязався прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені договором.

Відповідно до п.3.1. договору санкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи здійснюється Споживачем за умови наявності у нього укладеного із постачальником договору постачання природного газу та підтвердженого обсягу, виділеного для потреб Споживача його постачальником на відповідний календарний період, а також відсутності простроченої заборгованості за договором.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що Споживач, який не є побутовим, зобовязаний1 самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм постачальником заходи з коригування у встановленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання. Якщо за підсумками місяця фактичний обєм споживання природного газу Споживача буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Врегулювання небалансу (дефіциту) природного газу буде здійснюватись його постачальником у встановленому законодавством порядку та відповідно до умов договору постачання природного газу.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Правовідносини, що виникли між сторони регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за №1379/27824.

Відповідно до п.1 гл.5 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем Споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем та Оператором ГРМ здійснюється за умови: наявності у споживача (його постачальника) підтверджених обсягів природного газу (лімітів) на відповідний розрахунковий період; забезпечення споживачем своєчасних розрахунків з Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Порядок набуття підтверджених обсягів природного газу (лімітів) визначається відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи (затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2493 від 30.09.2015 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за №1378/27823).

Пунктами 2,3 гл.5 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем встановлено, що фактичний розподіл природного газу, належного споживачу (його постачальнику), здійснюється Оператором ГРМ в загальному потоці природного газу від точок його надходження в ГРМ до пунктів призначення споживача. По об'єктах споживачів, що не є побутовими, споживання підтвердженого обсягу природного газу протягом місяця здійснюється рівномірно, виходячи з добової норми, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При цьому місячний обсяг їх споживання не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Споживач зобов'язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення добової норми (узгодженого графіка) та/або підтвердженого обсягу природного газу має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні санкції та заходи з боку Оператора ГРМ (його постачальника), передбачені умовами договору, у тому числі примусове обмеження (припинення) подачі газу в установленому законодавством порядку. Споживач та його постачальник мають право на коригування підтверджених обсягів природного газу в установленому законодавством порядку, у тому числі впродовж поточного розрахункового місяця.

Згідно п. 4 гл.5 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем якщо за підсумками місяця фактичний об'єм (обсяг) споживання природного газу за споживачем (побутовими споживачами) буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, його (їх) постачальник має врегулювати об'єми небалансу (дефіцит) природного газу відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи. У разі якщо після запровадження заходів, передбачених Кодексу газотранспортної системи, залишиться неврегульований небаланс (фактичний об'єм/обсяг споживання природного газу по об'єкту споживача буде перевищувати об'єм/обсяг, фактично поставлений його постачальником/постачальниками за даними Оператора ГТС протягом зазначеного періоду), який буде віднесений на небаланс Оператора ГРМ, тоді споживач має компенсувати Оператору ГРМ його вартість (об'єм/обсяг), що розраховується за формулою В = (V ф - V п) х Ц х К, де В - вартість (об'єм/обсяг) природного газу, який компенсується Оператору ГРМ; V ф - об'єм (обсяг) природного газу, фактично спожитий за відповідний розрахунковий період; V п - об'єм (обсяг) природного газу, фактично поставлений споживачу його постачальником (постачальниками) за відповідний розрахунковий період за даними Оператора ГТС; Ц - ціна закупівлі природного газу Оператором ГРМ для покриття втрат і виробничо-технологічних витрат газу в ГРМ у відповідний період; К - коефіцієнт компенсації, який визначається на рівні 1,5. При цьому, якщо неврегульований небаланс станеться внаслідок відсутності у споживача підтвердженого обсягу природного газу на розрахунковий період, або внаслідок відмови в доступі до об'єкта споживача для здійснення Оператором ГРМ припинення розподілу природного газу, або внаслідок невиконання споживачем письмової вимоги Оператора ГРМ самостійно припинити (обмежити) споживання природного газу, коефіцієнт компенсації має становити 2.

Судом встановлено, що в порушення умов договору відповідачем не було прийнято заходів щодо коригування підтвердженого обсягу газу або заходів із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання внаслідок чого номінація на квітень 2016р. у відповідача 0куб.м., спожитий відповідачем обєм газу був віднесений ПАТ "Укртрансгаз" на небаланс позивача.

Позивачем були направлені відповідачу рахунки №24 та №25 від 17.05.2016р. про відшкодування нанесених збитків (втрати газу), які були отримані відповідачем 01.06.2016р., однак станом на день розгляду справи рахунки не сплачені.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ" про стягнення з відповідача ОСОБА_1 селищної ради Лиманського району Одеської області 42558,12грн. вартості спожитого природного газу без відповідних лімітів, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49,ст.ст. 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ" до відповідача ОСОБА_1 селищної ради Лиманського району Одеської області про стягнення 42558,12грн. вартості спожитого природного газу без відповідних лімітів - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з ОСОБА_1 селищної ради Лиманського району Одеської області (67500, Одеська область, Лиманський район, смт. Доброслав, вул. Київська, 77, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАГАЗ" (65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1, р/р 1 в ПАТ "МАРФІН БАНК", МФО 328168, ) 42558/сорок дві тисячі пятсот пятдесят вісім/грн. 12коп. вартості спожитого природного газу без відповідних лімітів, 1378/одна тисяча триста сімдесят вісім/грн. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 10 жовтня 2016 р.

Суддя Л.В. Степанова