ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року Справа № 916/1707/13
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Поляк О.І. (доповідач),
суддів:Мачульського Г.М., Ходаківської І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
на ухвалуОдеського апеляційного господарського суду від 21.03.2016
у справі№ 916/1707/13 Господарського суду Одеської області
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
до відповідачів:Приватного підприємства "Ніка-2", Відділу Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області,
провизнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку,

за участю представників

від позивача: ОСОБА_5;

від відповідача-1: не з'явились;

від відповідача-2: не з'явились;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.02.2016 у справі № 916/1707/13 (суддя Щавинська Ю.М.) відмовлено у задоволенні заяви ФОП ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 30.07.2013 у справі № 916/1707/13, вказане рішення залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ФОП ОСОБА_4 звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 у справі № 916/1707/13 (головуючий суддя - Мишкіна М.А., судді - Будішевська Л.О., Величко Т.А.) апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.02.2016 у справі № 916/1707/13 (вх. №1558/16 від 18.03.2016) та додані до неї матеріали повернуто скаржнику.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ФОП ОСОБА_4 звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 у справі № 916/1707/13 та направити зазначену справу на розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

Касаційна скарга мотивована порушенням і неправильним застосуванням господарським судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме: ст.ст. 4-5, 82, 86, 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

У призначене судове засідання з'явився представник позивача. Представники відповідачів своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористалися.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Одеської області від 30.07.2013 у справі № 916/1707/13, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 08.10.2013, повністю відмовлено у задоволенні позову ФОП ОСОБА_4 до ПП "Ніка-2", Відділу Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку від 11.06.2012 НОМЕР_1.

11.01.2016 ФОП ОСОБА_4 звернулася до Господарського суду Одеської області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 30.07.2013 у справі № 916/1707/13, в якій просила переглянути за нововиявленими обставинами вказане рішення, скасувати його та призначити новий розгляд справи за правилами, встановленими ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.02.2016 у справі № 916/1707/13 у задоволенні заяви ФОП ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 30.07.2013 у справі № 916/1707/13 відмовлено, вказане рішення залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ФОП ОСОБА_4 звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій апелянт просив скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.02.2016 у справі № 916/1707/13, переглянути за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 30.07.2013 у справі № 916/1707/13, скасувати його та призначити новий розгляд справи за правилами, встановленими ГПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 у справі № 916/1707/13 апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.02.2016 у справі № 916/1707/13 (вх. №1558/16 від 18.03.2016) та додані до неї матеріали повернуто скаржнику.

Залишаючи апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_4 без розгляду, господарський суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвали прийняті за результатами перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами переглядаються на загальних підставах. При цьому, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду подається протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. Апеляційна скарга ФОП ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.02.2016 була направлена скаржником на адресу Одеського апеляційного господарського суду поштою 04.03.2016, тобто після спливу 5-ти денного строку на оскарження вказаної ухвали. При цьому, скаржником не подано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками господарського суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи. У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення господарський суд повідомляє, коли буде складено повне рішення. Повне рішення повинно бути складено у строк не більше п'яти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу. Строку на її виготовлення ГПК України не містить.

Згідно зі ст. 87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, представникам сторін і третіх осіб, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

При цьому, ч. 1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що ухвали винесені в порядку передбаченому розділом ХІ Господарського процесуального кодексу України надсилаються протягом 3-х днів, в той час, як апеляційна скарга подається протягом 5-ти, що не протирічить принципу, передбаченому пунктом 1 статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме можливості доступу до правосуддя.

В той же час, розділ ХІІІ Господарського процесуального кодексу України передбачає підстави та порядок для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, що є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин. Так, до вказаних обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство і які не могли бути відомі на час розгляду справи в суді.

Згідно зі ст. 114 Господарського процесуального кодексу України рішення і ухвали, що набрали законної сили і прийняті судом першої інстанції, переглядаються господарським судом, який прийняв ці судові рішення. За результатами перегляду судового рішення приймаються: 1) рішення - у разі зміни або скасування рішення; 2) постанова - у разі зміни або скасування постанови; 3) ухвала - у разі зміни чи скасування ухвали або залишення рішення, ухвали, постанови без змін. Рішення, ухвала, постанова, прийняті за результатами перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, надсилаються сторонам, прокурору у п'ятиденний строк з дня їх прийняття. Рішення, ухвала, постанова, прийняті за результатами перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, можуть бути переглянуті на загальних підставах.

З викладеного вбачається, що, на відміну від ухвал прийнятих в процесі розгляду справи, які надсилаються сторонам протягом трьох днів з дня прийняття, чинне процесуальне законодавство передбачає надсилання сторонам ухвал, прийнятих за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, у п'ятиденний строк з дня їх прийняття, що поглинає строк на оскарження вказаної ухвали в апеляційному порядку, де також передбачений п'ятиденний строк на оскарження з моменту їх оголошення.

Таким чином, одночасне застосування норм ст. 93 Господарського процесуального кодексу України щодо строку оскарження ухвали в апеляційному порядку та норм ст. 114 вказаного Кодексу щодо строку надсилання ухвал прийнятих за результатами перегляду заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в принципі не відповідає критерію "якості закону", оскільки позбавляє сторону права доступу до правосуддя, яке є одним з аспектів права особи на суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, як вбачається з протоколу судового засідання від 24.02.2016 та тексу ухвали Господарського суду Одеської області від 24.02.2016 у справі № 916/1707/13, присутнім в судовому засіданні представникам сторін було повідомлено про те, що повний текст вказаної ухвали буде складено 29.02.2016.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що в судовому засіданні, яке відбулося 24.02.2016, присутнім представникам сторін було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали Господарського суду Одеської області від 24.02.2016.

Таким чином за відсутності повного тексту вищевказаної ухвали, який не був виготовлений на час її винесення в судовому засіданні 24.02.2016, в якому була присутня особа скаржника, сторона процесу має право очікувати на його виготовлення та надсилання їй як мінімум 5 днів (що і було зроблено місцевим господарським судом) та не може бути позбавлена права на оскарження в подальшому зазначеної ухвали в апеляційному порядку протягом наступних 5-ти днів.

При цьому, колегія суддів враховує, що результат розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами грунтується на оцінці доказів, зібраних у справі, і встановленні господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору. В той час, як необхідною передумовою для реалізації стороною права на апеляційне оскарження є обізнаність зі змістом рішення (ухвали) суду, що дає можливість заявнику викласти свої вимоги та зазначити підстави, з яких порушено питання про перегляд рішення в апеляційному порядку, як того вимагає пункт 3 частини першої статті 94 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновками апеляційного господарського суду про те, що виготовлення 29.02.2016 повного тексту ухвали місцевого господарського суду, прийнятої за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не впливає на обчислення строку оскарження вказаної ухвали місцевого господарського суду в апеляційному порядку та вважає їх такими, що не відповідають загальним засадам господарського судочинства.

При цьому слід зазначити, що статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист. Відмова суду в прийнятті позовних заяв, скарг, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист, яке за статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Пунктом 8 частини 3 статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

За правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у пункті 9 мотивувальної частини Рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до пп. 3.2 п. 3 Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012 у справі № 1-12/2012 право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов'язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129). Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007). Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути забезпечене, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Таким чином, однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129 Основного Закону України), що передбачає можливість перевірки в апеляційному та касаційному порядку судових рішень.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що подавши апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду, якою відмовлено в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, 04.03.2016 ФОП ОСОБА_4 не пропустила процесуального строку на подання вказаної скарги.

За таких обставин касаційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а ухвала Одеського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 у справі № 916/1707/13 - скасуванню з передачею справи на розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 у справі № 916/1707/13 задовольнити.

Ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 у справі № 916/1707/13 скасувати. Справу направити для розгляду Одеському апеляційному господарському суду.

Головуючий суддя О.І. Поляк

Судді Г.М. Мачульський

І.П. Ходаківська