ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 жовтня 2016 р. Справа № 903/579/16

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача підприємство теплових мереж "Ковельтепло"

про стягнення 3057527грн. 78коп.

Суддя Слободян О.Г.

Представники :

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 18.04.2014р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 13.07.2016р.

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.22 ГПК України.

Заяви про відвід судді та фіксацію судового процесу технічними засобами не поступило.

В судовому засіданні відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач - ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача - ПТМ "Ковельтепло" 3057527грн. 78коп., з них 1 794 511грн. 93коп. витрат від інфляційних процесів за весь час прострочення, 1 078 652грн. 43коп. - пені, 184 363грн. 42коп. 3% річних на підставі договору купівлі-продажу природного газу №568/14-ТЕ-2 від 27.11.2013р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що на виконання умов Договору Позивач поставив протягом січня - грудня 2014 року, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 15 739 281грн. Основна заборгованість у відповідача відсутня, проте протягом періоду поставки Покупцем несвоєчасно проводились розрахунки за поставлений природний газ, чим останній порушив п.6.1 Договору. Відповідно до п.6.1 Договору оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснювався до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. В зв'язку з простроченням оплати відповідачу нараховано 1078 652грн. 43коп. - пені згідно п. 7.2 договору, 1794 511грн. 93коп. інфляційних нарахувань, 184 363грн. 42коп. 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

В судовому засіданні представник відповідача та відповідач у запереченні на позовну заяву та додаткових поясненнях позов не визнає повністю. При цьому посилається на укладені договори про організацію взаєморозрахунків та судову практику.

Зазначає, що заборгованість за договором № 568/ 14 - ТЕ - 2 від 27.11.2013р., на яку нараховані штрафні санкції, виникла у зв"язку з невідшкодованою державою різницею в тарифах на теплову енергію, що постачалась населенню, внаслідок невідповідності фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджені відповідним органом місцевого самоврядування, про що свідчить витяг з протоколу № 9 засідання територіальної комісії з погашення заборгованості підприємств паливно - енергетичного комплексу області від 25.11.2014р. та витяг з протоколу № 1 засідання територіальної комісії з погашення заборгованості підприємств паливно - енергетичного комплексу області від 11.03.2015р. Підтверджена сума заборгованості за січень - грудень 2014 року 9106507 грн 00 коп.

Таким чином, тарифна політика, яка не здійснюється ПТМ «Ковельтепло» не забезпечила своєчасного відшкодування всіх економічно обгрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, що в свою чергу, сприяло виникненню боргу чи несвоєчасній оплаті у підприємства перед позивачем.

Згідно розподілу субвенції на підставі Постанови КМ України "Деякі питання надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла в зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування" від 29.01.2014р. № 30 зі змінами, з державного бюджету місцевим бюджетам за рахунок джерел , зазначених у пунктах 14-17 статті 11 Закону України „ Про Державний бюджет України на 2014 рік „ ПТМ «Ковельтепло» виділено 9106507 грн 00 коп. на покриття різниці в тарифах за 2014 рік.

26.09.2014 року, 27.11.2014р. та 03.12.2014р. відповідно до п.24 статті 14 та п. 2 статті 16 Закону У України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" і постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 року №30 між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Волинській області, Департаментом фінансів Волинської обласної державної адміністрації, Фінансовим управлінням виконавчого комітету Ковельської міської ради, Підприємством теплових мереж "Ковельтепло" та НАК "Нафтогаз України" було укладено договіри № 428/30, 986/30 та 993/30 про організацію взаєморозрахунків.

Даними договорами змінено строки виконання ПТМ " Ковельтепло" свого обов'язку перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" з оплати отриманого природного газу за основним договором (пункти 3, 8, 9). Наслідком виконання договорів про організацію взаєморозрахунків, є відсутність у сторін жодних претензій одна до одної стосовно предмета договору ( п. 15 Договору ), а тому відсутні правові підстави у ПАТ « НАК « Нафтогаз України» на звернення до суду з позовною заявою про стягнення штрафних санкцій та нарахувань згідно ст.625 ЦК України.

29 квітня 2016 р. Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 357 „Про затвердження Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії „, згідно якої на законодавчому рівні закріплено зміни в порядок та умови проведення розрахунків за спожитий природний газ та відповідальність сторін .

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

27 листопада 2013 року між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Продавець) та Підприємством теплових мереж «Ковельтепло» (Покупець) був укладений договір № 568/14-ТЕ-2 купівлі-продажу природного газу з додатковими угодами до нього.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2014 році природний газ, виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями, національними творчими спілками та їх регіональними осередками, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити природний газ на умовах цього договору.

На виконання умов Договору позивач поставив протягом січня - грудня 2014 року, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 15 739 281 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу.

Свої зобов'язання по оплаті отримано газу відповідач виконав повністю, що не заперечується сторонами.

Пунктом п.6.1 договору передбачено, що оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно п. 7.2 договору - у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1 цього договору Покупець зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день простроченого платежу.

Враховуючи положення договору та наявні, на думку позивача, факти прострочення відповідачем оплати отриманого та спожитого природного газу, позивачем, з врахуванням вимог ст. 232 ГК України, положень Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", умов п. 7.2 договору та ст.625 ЦК України було нараховано відповідачу 3057527грн. 78коп., з них 1 794 511грн. 93коп. інфляційних втрат за весь час прострочення, 1 078 652грн. 43коп. - пені та 184 363грн. 42коп. 3% річних

ПТМ " Ковельтепло " належить до комунальної власності і є основним в місті Ковелі виробником і надавачем послуг по теплопостачанню населенню, бюджетним установам та суб"єктам підприємницької діяльності.

Згідно ст..9 .Закону України «Про теплопостачання» одним із основних завдань державного управління у сфері теплопостачання визначено забезпечення надійності теплопостачання як одного з необхідних елементів безпеки людини.

Стаття 20 Закону України «Про теплопостачання» встановлює загальні засади формування тарифів на теплову енергію, згідно з якою тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обгрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, витрат на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб"єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Механізм формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії підприємствами сфери теплопостачання та надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.11р. "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" .

Відповідно до Указу Президента України від 28.12.2007р. № 1324/2007 «Про концепцію ціноутворення у сфері житлово - комунальних послуг», у разі затвердження цін тарифів на житлово-комунальні послуги у розмірі нижчому за розмір економічно обгрунтованих витрат на їх виробництво, відшкодування збитків, понесених у цьому випадку суб'єктами господарювання, що надають такі послуги, має здійснюватись за рахунок відповідного бюджету.

Пунктом 4 ст.31 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» зазначено, що у разі встановлення органом місцевого самоврядування тарифів на житлово - комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, орган, який їх затвердив, зобов'язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджету виконавцям / виробникам різницю між встановленим розміром цін / тарифів та економічно обгрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Статтею 10 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» передбачено, що тарифи на комунальні послуги суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих планованих витрат на їх виробництво з урахуванням планованого прибутку. Встановлення тарифів на комунальні послуги, нижчих за розмір економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, без відповідного відшкодування не допускається і може бути оскаржено в суді.

Судом встановлено, що заборгованість за договором № 568/14-ТЕ- 2 від 27.11.2013р., на яку нараховані штрафні санкції, виникла у зв'язку з невідшкодованою державою різницею в тарифах на теплову енергію, що постачалась населенню, внаслідок невідповідності фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджені відповідним органом місцевого самоврядування, про що свідчить витяг з протоколу № 9 засідання територіальної комісії з погашення заборгованості підприємств паливно - енергетичного комплексу області від 25.11.2014р. та витяг протоколу № 1 засідання територіальної комісії з погашення заборгованості підприємств паливно - енергетичного комплексу області від 11.03.2015р. Підтверджена сума заборгованості за січень - грудень 2014 року становить 9106507 грн.

Згідно з п. 7.1 укладеного договору, за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків по цьому договору сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим Договором.

Відповідно до п.1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання несе відповідальність за наявності її вини ( умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 8.1 договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов'язків по даному договору, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс мажорних обставин).

Це є доказом відсутності вини підприємства, оскільки саме держава та органи місцевого самоврядування приймали законодавчі нормативні акти, що виключають відповідальність відповідача.

29.01.2014р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №30 "Деякі питання надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла в зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування" зі змінами, якою затверджено Порядок та умови надання у 2014 році субвенції з Державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та / або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування. Ці порядок та умови визначають механізм надання субвенції з Державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію.

Згідно розподілу субвенції на підставі даної Постанови КМ України від 29.01.2014р. № 30, з державного бюджету місцевим бюджетам за рахунок джерел, зазначених у пунктах 14-17 статті 11 Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік„ ПТМ «Ковельтепло» виділено 9106507 грн. на покриття різниці в тарифах за 2014 рік.

В пункті 4 Порядку вказано, що підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків. який укладається підприємствами, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію населенню або надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості, у тому числі у разі заміни сторони у зобов'язанні під час здійснення розрахунків за придбану/реалізовану на оптовому ринку електричну енергію та відступлення прав вимоги щодо заборгованості за природний газ на користь Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", згідно з довідкою, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату підписання такого договору.

26.09.2014 року, відповідно до п.24 статті 14 та п. 2 статті 16 Закону У України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 року №30, між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Волинській області (сторона перша), Департаментом фінансів Волинської обласної державної адміністрації (сторона друга), Фінансовим управлінням виконавчого комітету Ковельської міської ради (сторона третя), ПТМ "Ковельтепло" (сторона четверта) та НАК "Нафтогаз України" (сторона остання) було укладено договір № 428/30 про організацію взаєморозрахунків.

Вказаним договором сторони узгодили, що на виконання розділу "Порядок проведення взаєморозрахунків" договору про організацію взаєморозрахунків перераховуються кошти в розмірі 6060210,00 грн. , в т.ч. ПДВ 1010035,00 грн для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно з Договором від 27.11.2013р. № 568 /14- ТЕ - 2 за 2014 рік.

27.11.2014 р. між цими сторонами було укладено Договір № 986/30 про організацію взаєморозрахунків, яким було погоджено, що на виконання розділу "Порядок проведення взаєморозрахунків" договору про організацію взаєморозрахунків перераховуються кошти в розмірі 564454,55 грн., в т.ч. ПДВ 94075,76 грн. для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно з Договором від 27.11.2013р. № 568 /14- ТЕ - 2 за 2014 рік.

Також, 03.12.2014р. було укладено Договір № 993/30 про організацію взаєморозрахунків, згідно якого дані сторони узгодили, що на виконання розділу "Порядок проведення взаєморозрахунків" договору про організацію взаєморозрахунків перераховуються кошти в розмірі 2100217,23 грн., в т.ч. ПДВ 350036,21 грн для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно з Договором від 27.11.2013р. № 568 /14- ТЕ - 2 за 2014 рік.

Згідно з п.8 укладених договорів про організацію взаєморозрахунків, сторони зобов'язалися перерахувати кошти наступній стороні, а сторона остання - для погашення та обслуговування запозичень, залучених під державні гарантії, сплату податкових зобов'язань і проведення розрахунків з постачальником імпортованого природного газу.

Відповідно до пп. 2 п. 10 вказаних договорів з метою його виконання сторони зобов'язалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до умов договорів.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1, 7 ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини третьої статті 653 ЦК у разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором.

Порушенням зобов'язання відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ст.614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно платіжних доручень від 29 вересня 2014 року № 5, від 18 грудня 2014р. № 6 та від 18.12.2014р. №7 ПТМ «Ковельтепло» у встановлені договорами про організацію взаєморозрахунків строки повністю розрахувалося з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за спожитий природний газ, що визнається позивачем.

Договорами № 428/30, № 986/30 та № 993/30 змінено строки виконання ПТМ "Ковельтепло" обов'язку перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" з оплати отриманого природного газу за основним договором (пункти 3, 8, 9).

Пунктом 15 договорів про організацію взаєморозрахунків встановлено, що після виконання договорів сторони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

За змістом приписів ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Нормою ч. 1 ст. 217 Господарського кодексу України передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Суд вважає, що з огляду на особливості здійснення господарської діяльності у сфері теплопостачання та законодавчу обумовлену специфіку взаємовідносин між суб'єктами, що здійснюють господарську діяльність у цій сфері, відповідач не міг самостійно впливати на своєчасність розрахунків за природний газ, у зв'язку з чим вина ПКМ "Ковельтепло" у простроченні платежів за договором №568/14-ТЕ-2.купівлі-продажу природного газу від 27.11.2013р., відсутня, а отже і відсутній склад правопорушення, що згідно ст. 217 ГК України та ст. 614 ЦК України позбавляє ПАТ "НАК "Нафтогаз України" права застосовувати до боржника заходи відповідальності, передбачені п. 7.2 договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору купівлі-продажу.

Аналогічна позиція викладена у постановах Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року у справі № 902/1652/13, від 01 липня 2015 року у справі № 924/1230/14; від 11 листопада 2015 року у справі № 927/1733/14.

Відповідно до ч.1ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, відсутні правові підстави для застосування до відповідача відповідальності щодо нарахування 1078652грн. 43коп. пені, 1794511грн. 93коп. - інфляційних нарахувань та 184363грн. 42коп. - 3 % річних.

З огляду на викладене, вимоги позивача є безпідставними та не підлягають до задоволення. А тому в позові слід відмовити.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на позивача.

Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

В позові відмовити.

Повний текст рішення складено

17.10.2016

Суддя О. Г. Слободян