ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2016 р. Справа № 911/2385/16

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Київобленерго, Київська обл., м. Вишневе

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Київська обл., с. Грузьке

про стягнення 3 932,48 гривень

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність №216 від 05.07.2016)

ОСОБА_3 (довіреність №307 від 09.09.2016)

від відповідача: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

28.07.2016 Публічне акціонерне товариство Київобленерго (далі-ПАТ Київобленерго/позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі- ФОП ОСОБА_1П./відповідач) про стягнення, враховуючи подані 10.10.2016 уточнення, 4 064,65 грн, з яких: 1 750,11 грн заборгованості по сплаті вартості спожитої електричної енергії за договором про постачання електричної енергії №783 від 21.09.2006, 425,67 грн пені, 123,66 грн 3% річних та 1 765,21 інфляційних втрат.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.07.2016 порушено провадження у справі №911/2385/16, розгляд справи призначено на 30.08.2016.

Ухвалами господарського суду Київської області від 30.08.2016 та 06.09.2016 розгляд означеної справи відкладався на 06.09.2016 та 10.10.2016 відповідно.

До того ж, ухвалою господарського суду Київської області від 06.09.2016 продовжено строк розгляду спору у даній справі на 15 днів.

У судові засідання 30.08.2016, 06.09.2016 та 10.10.2016 представник відповідача не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, хоча про розгляд спору у даній справі ФОП ОСОБА_1 була належним чином повідомлена, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення, відправлення, виплату поштового переказу №635.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

21.09.2006 між Закритим акціонерним товариством А.Е.С. Київобленерго, яке в подальшому було перейменовано на ПАТ Київобленерго (далі-постачальник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі-споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №783 (далі-договір), відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 8,0 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору .

Згідно пп. 2.2.2., 2.3.3. та 9.4. договору постачальник зобовязується продавати (постачати) споживачу електричну енергію, як товар з врахуванням його особливих споживчих якостей та фізико-технічних характеристик в межах 8,0 кВт дозволеної потужності, в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 цього договору.

Споживач зобовязується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку №4 «Порядок розрахунків за активну електроенергію» та додатку №6 «Порядок зняття показів розрахункових приладів обліку електричної енергії та форма звіту споживача про покази приладів обліку».

Цей договір набирає чинності з дня йог підписання і укладається на строк до 31.12.2006. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місць до закінчення терміну договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Відповідно до наданих позивачем пояснень, сторонами не було заявлено у передбачений договором строк наміру про припинення його дії або перегляд його умов, а тому відповідний правочин продовжив свою дію на наступні 2007-2016 роки.

Судом встановлено, що позивач свої обовязки за договором в частині постачання відповідачу електричної енергії виконав належним чином.

Так, згідно наданих позивачем пояснень та розрахунку заборгованості, з жовтня 2013 року по квітень 2016 року, споживачем було спожито (куплено) електричної енергії на суму 4 050,11 грн, у тому числі 3 075,95 грн за активну електроенергію та 974,16 грн - за перевищення обсягів споживання електроенергії.

В підтвердження вищезазначених обставини позивачем надано суду копії актів прийняття-передавання електричної енергії та рахунків-фактур за спірний період.

До того ж, про належне виконання позивачем своїх зобовязань за договором свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення першим умов договору.

Натомість, згідно посилань позивача, відповідач свої обовязки за договором в частині проведення повної оплати вартості спожитої активної електроенергії за спірні періоди належним чином не виконав, сплативши лише 2 300,00 грн, внаслідок чого за ФОП ОСОБА_1 утворилось 1 750,11 грн заборгованості.

В підтвердження здійснення відповідачем часткових оплат та утворення відповідної суми заборгованості позивачем надано суду банківські виписки по рахунку та довідку за підписом заступника начальника та фахівця з комерційних розрахунків ПАТ Київобленерго.

Посилаючись на те, що відповідач остаточні розрахунки за договором не провів, позивач просить суд стягнути з відповідача, зокрема, 1 750,11 грн заборгованості по сплаті вартості спожитої електричної енергії за договором про постачання електричної енергії №783 від 21.09.2006.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 75 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив, що заявлена позовна вимога підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 275, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписами ч. 1 ст. 530, ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пп. 1.1., 1.6., 2.1. додатку №4 до договору «Порядок розрахунків за активну електроенергію» розрахунковий період встановлено споживачу з 15 числа календарного місяця до 15 числа наступного місяця.

Звірка балансу розрахунків з оформленням актів звірки заборгованості, актів про використану електроенергію, актів про прийняття передавання товарної продукції виконується за вимогою однієї зі сторін.

Остаточний розрахунок проводиться у строк 5 операційних днів з дати закінчення розрахункового періоду.

З огляду наведеного, споживання відповідачем протягом спірного періоду електроенергії, в тому числі з перевищенням договірної величини, без будь-яких заперечень щодо кількості та/або якості наданих послуг свідчить про прийняття відповідачем таких послуг, що породжує для відповідача обовязок з повної оплати вартості спожитої електроенергії у передбачені договором строки.

Поряд з тим, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за спожиту електроенергію, останнім за спірний період спожито електроенергію загальною вартістю 4 050,11 грн, зокрема за квітень 2016 року позивачем нараховано 80,11 грн за споживання активної електроенергії та 1,91 грн за перевищення договірної величини споживання електроенергії.

Водночас, відповідно до наданого позивачем рахунку № на квітень 2016 року необхідна до оплати вартість електроенергії згідно договору виставлена у розмірі 78,20 грн, а тому суд дійшов висновку, що арифметично вірний розмір сукупної заборгованості відповідача за договором, з урахування часткових оплат, становить 1 746,29 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 193 ГК України, що кореспондують з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Таким чином, беручи до уваги наведені нормативні приписи, оскільки станом на день прийняття рішення відповідач спожиту електроенергію оплатив частково, а також враховуючи встановлений судом арифметично вірний розмір заборгованості, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 1 750,11 грн заборгованості по оплаті спожитої згідно договору електроенергії, підлягає частковому задоволенню у розмірі 1 746,29 грн.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором, позивач просить суд стягнути з першого, зокрема, 425, 67 грн пені, нарахованої:

з 21.10.2013 по 20.04.2014 на 55, 75 грн заборгованості за жовтень 2013 року;

з 21.11.2013 по 20.05.2014 на 123, 89 грн заборгованості за листопад 2013 року;

з 21.12.2013 по 20.06.2014 на 1 277, 29 грн заборгованості за грудень 2013 року;

з 21.02.2014 по 20.08.2014 на 317, 16 грн заборгованості за лютий 2014 року;

з 21.03.2014 по 20.09.2014 на 210, 60 грн заборгованості за березень 2014 року;

з 21.04.2014 по 20.09.2014 на 81, 77 грн заборгованості за квітень 2014 року;

з 21.05.2014 по 20.10.2014 на 82, 43 грн заборгованості за травень 2014 року;

з 21.06.2014 по 20.11.2014 на 37, 22 грн заборгованості за червень 2014 року;

з 21.07.2014 по 20.12.2014 на 54, 26 грн заборгованості за липень 2014 року;

з 21.03.2015 по 21.09.2015 на 82, 99 грн заборгованості за березень 2015 року;

з 21.04.2015 по 21.10.2015 на 68, 58 грн заборгованості за квітень 2015 року;

з 21.05.2015 по 21.11.2015 на 35, 11 грн заборгованості за травень 2015 року;

з 21.06.2015 по 17.12.2015 на 38, 83 грн заборгованості за червень 2015 року;

з 21.07.2015 по 20.01.2016 на 40, 60 грн заборгованості за липень 2015 року;

з 21.08.2015 по 20.02.2016 на 16, 22 грн заборгованості за серпень 2015 року;

з 21.09.2015 по 20.03.2016 на 18, 02 грн заборгованості за вересень 2015 року;

з 21.10.2015 по 20.04.2016 на 50, 78 грн заборгованості за жовтень 2015 року;

з 21.11.2015 по 20.05.2016 на 36, 49 грн заборгованості за листопад 2015 року;

з 21.12.2015 по 20.06.2016 на 219, 00 грн заборгованості за грудень 2015 року;

з 21.01.2016 по 20.07.2016 на 238, 69 грн заборгованості за січень 2016 року;

з 21.02.2016 по 20.07.2016 на 244, 13 грн заборгованості за лютий 2016 року;

з 21.03.2016 по 20.07.2016 на 20, 99 грн заборгованості за березень 2016 року;

з 21.04.2016 по 20.07.2016 на 82, 02 грн заборгованості за квітень 2016 року.

Згідно ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 4.2.1. договору, в редакції додаткової угоди до договору №347 від 15.01.2014, за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів, визначених у додатку №4 «Порядок розрахунків за активну електроенергію», споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати та три проценти річних від простроченої суми.

В силу вимог ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 1.21 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання. Тривалість операційного дня встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах.

Пунктом 1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань передбачено, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

З огляду наведеного, враховуючи передбачені умовами договору строки розрахунків, зокрема врахування операційних днів при здійсненні відповідних розрахунків, та їх часткове проведення відповідачем, суд дійшов висновку, що право на нарахування пені за порушення строків оплати спожитої протягом жовтня 2013 року квітня 2016 року електроенергії, у позивача виникло після спливу встановленого пп. 1.1. та 2.1. додатку №4 до договору строку оплати та припинилось частково/повністю в день, що передує дню проведення часткових/остаточних розрахунків відповідно.

Враховуючи вищезазначене, а також встановлений арифметично вірний розмір боргу, зокрема за квітень 2016 року, суд здійснював обрахунок пені за наступні періоди:

з 23.11.2013 по 19.03.2014 на 55, 75 грн заборгованості за жовтень 2013 року;

з 21.12.2013 по 19.03.2014 на 123, 89 грн заборгованості за листопад 2013 року;

з 23.01.2014 по 19.03.2014 на 1 277, 29 грн заборгованості за грудень 2013 року;

з 20.03.2014 по 20.06.2014 на 1 056,93 грн заборгованості за грудень 2013 року;

з 22.03.2014 по 20.08.2014 на 317, 16 грн заборгованості за лютий 2014 року;

з 24.04.2014 по 20.09.2014 на 210, 60 грн заборгованості за березень 2014 року;

з 23.05.2014 по 20.09.2014 на 81, 77 грн заборгованості за квітень 2014 року;

з 21.06.2014 по 20.10.2014 на 82, 43 грн заборгованості за травень 2014 року;

з 23.07.2014 по 20.11.2014 на 37, 22 грн заборгованості за червень 2014 року;

з 23.08.2014 по 20.12.2014 на 54, 26 грн заборгованості за липень 2014 року;

з 23.04.2015 по 21.09.2015 на 82, 99 грн заборгованості за березень 2015 року;

з 23.05.2015 по 21.10.2015 на 68, 58 грн заборгованості за квітень 2015 року;

з 23.06.2015 по 21.11.2015 на 35, 11 грн заборгованості за травень 2015 року;

з 23.07.2015 по 17.12.2015 на 38, 83 грн заборгованості за червень 2015 року;

з 22.08.2015 по 20.01.2016 на 40, 60 грн заборгованості за липень 2015 року;

з 23.09.2015 по 20.02.2016 на 16, 22 грн заборгованості за серпень 2015 року;

з 23.10.2015 по 20.03.2016 на 18, 02 грн заборгованості за вересень 2015 року;

з 23.11.2015 по 20.04.2016 на 50, 78 грн заборгованості за жовтень 2015 року;

з 23.12.2015 по 20.05.2016 на 36, 49 грн заборгованості за листопад 2015 року;

з 23.01.2016 по 20.06.2016 на 219, 00 грн заборгованості за грудень 2015 року;

з 23.02.2016 по 20.07.2016 на 238, 69 грн заборгованості за січень 2016 року;

з 23.03.2016 по 20.07.2016 на 244, 13 грн заборгованості за лютий 2016 року;

з 23.04.2016 по 20.07.2016 на 20, 99 грн заборгованості за березень 2016 року;

з 21.05.2016 по 20.07.2016 на 78,20 грн заборгованості за квітень 2016 року.

Оскільки арифметично вірний розмір пені, перерахованої судом в межах визначених позивачем періодів, з урахуванням положень договору та вимог вищезазначених норм закону, становить 362, 23 грн, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 425, 67 грн пені підлягає частковому задоволенню в розмірі 362, 23 грн.

До того ж, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобовязань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача:

- 123,66 грн 3% річних, нарахованих зростаючим та спадаючими підсумками:

з 25.10.2013 по 20.11.2013 на 55, 75 грн заборгованості;

з 25.11.2013 по 20.12.2013 на 179,64 грн заборгованості;

з 25.12.2013 по 20.01.2014 на 1 456,93 грн заборгованості;

з 25.01.2014 по 20.02.2014 на 1 456,93 грн заборгованості;

з 25.02.2014 по 20.03.2014 на 1 774,09 грн заборгованості;

з 25.03.2014 по 20.04.2014 на 1 666,46 грн заборгованості;

з 25.04.2014 по 20.05.2014 на 1 748,89 грн заборгованості;

з 25.05.2014 по 20.06.2014 на 1 786,11 грн заборгованості;

з 25.06.2014 по 20.07.2014 на 1 840,37 грн заборгованості;

з 25.07.2014 по 20.08.2014 на 1 595,88 грн заборгованості;

з 25.08.2014 по 20.09.2014 на 1 674,24 грн заборгованості;

з 25.09.2014 по 20.10.2014 на 1 414,21 грн заборгованості;

з 25.10.2014 по 20.11.2014 на 1 452,71 грн заборгованості;

з 25.11.2014 по 20.12.2014 на 1 497,57 грн заборгованості;

з 25.12.2014 по 20.01.2015 на 1 651,57 грн заборгованості;

з 25.01.2015 по 20.02.2015 на 1 857,66 грн заборгованості;

з 25.02.2015 по 20.03.2015 на 1 940,65 грн заборгованості;

з 25.03.2015 по 20.04.2015 на 2 009,23 грн заборгованості;

з 25.04.2015 по 20.05.2015 на 2 044,34 грн заборгованості;

з 25.05.2015 по 20.06.2015 на 2 083,17 грн заборгованості;

з 25.06.2015 по 20.07.2015 на 2 123,77 грн заборгованості;

з 25.07.2015 по 20.08.2015 на 2 139,99 грн заборгованості;

з 25.08.2015 по 20.09.2015 на 2 158,01 грн заборгованості;

з 25.09.2015 по 20.10.2015 на 2 208,79 грн заборгованості;

з 25.10.2015 по 20.11.2015 на 1 945,28 грн заборгованості;

з 25.11.2015 по 20.12.2015 на 2 164,28 грн заборгованості;

з 25.12.2015 по 20.01.2016 на 2 002,97 грн заборгованості;

з 25.01.2016 по 20.02.2016 на 2 247,10 грн заборгованості;

з 25.03.2016 по 20.04.2016 на 1 968,09 грн заборгованості;

з 25.04.2016 по 20.07.2016 на 1 968,09 грн заборгованості.

- 1 765,21 грн інфляційних втрат, нарахованих зростаючим та спадаючими підсумками:

з 25.10.2013 по 20.11.2013 на 55, 75 грн заборгованості;

з 25.11.2013 по 20.12.2013 на 179,64 грн заборгованості;

з 25.12.2013 по 20.01.2014 на 1 456,93 грн заборгованості;

з 25.01.2014 по 20.02.2014 на 1 456,93 грн заборгованості;

з 25.02.2014 по 20.03.2014 на 1 774,09 грн заборгованості;

з 25.03.2014 по 20.04.2014 на 1 584,69 грн заборгованості;

з 25.03.2014 по 20.04.2014 на 1 666,46 грн заборгованості;

з 25.04.2014 по 20.05.2014 на 1 748,89 грн заборгованості;

з 25.05.2014 по 20.06.2014 на 1 786,11 грн заборгованості;

з 25.06.2014 по 20.07.2014 на 1 840,37 грн заборгованості;

з 25.07.2014 по 20.08.2014 на 1 595,88 грн заборгованості;

з 25.08.2014 по 20.09.2014 на 1 674,24 грн заборгованості;

з 25.09.2014 по 20.10.2014 на 1 414,21 грн заборгованості;

з 25.10.2014 по 20.11.2014 на 1 452,71 грн заборгованості;

з 25.11.2014 по 20.12.2014 на 1 497,57 грн заборгованості;

з 25.12.2014 по 20.01.2015 на 1 651,57 грн заборгованості;

з 25.01.2015 по 20.02.2015 на 1 857,66 грн заборгованості;

з 25.02.2015 по 20.03.2015 на 1 940,65 грн заборгованості;

з 25.03.2015 по 20.04.2015 на 2 009,23 грн заборгованості;

з 25.04.2015 по 20.05.2015 на 2 044,34 грн заборгованості;

з 25.05.2015 по 20.06.2015 на 2 083,17 грн заборгованості;

з 25.06.2015 по 20.07.2015 на 2 123,77 грн заборгованості;

з 25.07.2015 по 20.08.2015 на 2 139,99 грн заборгованості;

з 25.08.2015 по 20.09.2015 на 2 158,01 грн заборгованості;

з 25.09.2015 по 20.10.2015 на 2 208,79 грн заборгованості;

з 25.10.2015 по 20.11.2015 на 1 945,28 грн заборгованості;

з 25.11.2015 по 20.12.2015 на 2 164,28 грн заборгованості;

з 25.12.2015 по 20.01.2016 на 2 002,97 грн заборгованості;

з 25.01.2016 по 20.02.2016 на 2 247,10 грн заборгованості;

з 25.03.2016 по 20.04.2016 на 1 968,09 грн заборгованості;

з 25.04.2016 по 20.07.2016 на 1 750,11 грн заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду наведеного, враховуючи передбачені умовами договору строки розрахунків та їх часткове проведення відповідачем, а також встановлений арифметично вірний розмір боргу, зокрема за квітень 2016 року, суд дійшов висновку про безпідставне нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат з 25.10.2013 по 20.11.2013 на 55, 75 грн заборгованості, позаяк за вказаний період відповідач не вважався таким, що прострочив, відтак суд здійснював обрахунок відповідних сум зростаючим та спадаючими підсумками за наступні періоди:

з 25.11.2013 по 20.12.2013 на 55, 75 грн заборгованості;

з 25.12.2013 по 20.01.2014 на 179,64 грн заборгованості;

з 25.01.2014 по 20.02.2014 на 1 456,93 грн заборгованості;

з 25.02.2014 по 19.03.2014 на 1 456,93 грн заборгованості;

з 20.03.2014 по 20.03.2014 на 1 056,93 грн заборгованості;

з 25.03.2014 по 20.04.2014 на 1 374,09 грн заборгованості;

з 25.04.2014 по 20.05.2014 на 1 584,69 грн заборгованості;

з 25.05.2014 по 20.06.2014 на 1 666,46 грн заборгованості;

з 25.06.2014 по 20.07.2014 на 1 748,89 грн заборгованості;

з 25.07.2014 по 06.08.2014 на 1 786,11 грн заборгованості;

з 07.08.2014 по 20.08.2014 на 1 486,11 грн заборгованості;

з 25.08.2014 по 20.09.2014 на 1 540,37 грн заборгованості;

з 25.09.2014 по 20.10.2014 на 1 595,88 грн заборгованості;

з 25.10.2014 по 20.11.2014 на 1 374,24 грн заборгованості;

з 25.11.2014 по 20.12.2014 на 1 414,21 грн заборгованості;

з 25.12.2014 по 20.01.2015 на 1 452,71 грн заборгованості;

з 25.01.2015 по 20.02.2015 на 1 497,57 грн заборгованості;

з 25.02.2015 по 20.03.2015 на 1 651,57 грн заборгованості;

з 25.03.2015 по 20.04.2015 на 1 857,66 грн заборгованості;

з 25.04.2015 по 20.05.2015 на 1 940,65 грн заборгованості;

з 25.05.2015 по 20.06.2015 на 2 009,23 грн заборгованості;

з 25.06.2015 по 20.07.2015 на 2 044,34 грн заборгованості;

з 25.07.2015 по 20.08.2015 на 2 083,17 грн заборгованості;

з 25.08.2015 по 20.09.2015 на 2 123,77 грн заборгованості;

з 25.09.2015 по 20.10.2015 на 2 139,99 грн заборгованості;

з 25.10.2015 по 20.11.2015 на 2 158,01 грн заборгованості;

з 25.11.2015 по 20.12.2015 на 1 908,79 грн заборгованості;

з 25.12.2015 по 20.01.2016 на 1 945,28 грн заборгованості;

з 25.01.2016 по 11.02.2016 на 2 164,28 грн заборгованості;

з 12.02.2016 по 20.02.2016 на 1 764,28 грн заборгованості;

з 25.03.2016 по 20.04.2016 на 1 947,10 грн заборгованості;

з 25.04.2016 по 20.05.2016 на 1 668,09 грн заборгованості;

з 25.05.2016 по 20.07.2016 на 1 746,29 грн заборгованості.

Оскільки арифметично вірний розмір 3% річних та інфляційних втрат, перерахованих судом в межах визначених позивачем періодів, з урахуванням положень договору та вимог норм закону, становить 112,03 грн та 1 070,09 відповідно, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 123,66 грн 3% річних та 1 765,21 грн інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню в розмірі 112,03 грн та 1 070,09 відповідно.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 625, 627, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 230, 275 Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (08052, вул. Молодіжна, 4, с. Грузьке, Макарівський р-н, Київська обл., ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» (08132, вул. Київська, 2Б, м. Вишневе, Києво-Святошинський р-н, Київська обл., ідентифікаційний код 23243188) 1 746 (одну тисячу сімсот сорок шість) грн 29 коп. заборгованості, 362 (триста шістдесят дві) грн 23 коп. пені, 112 (сто дванадцять) грн 03 коп. 3% річних, 1 070 (одну тисячу сімдесят) грн 09 коп. інфляційних втрат та 1 153 (одну тисячу сто пятдесят три) грн 08 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 17.10.2016.

Суддя В.А. Ярема