КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2016 р. Справа№ 910/1437/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Патрик Г.Г. - представник.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2016

у справі № 910/1437/16 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Моторно (транспортного) страхового бюро України

про стягнення 2 906,74 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (далі, позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Моторно (транспортного) страхового бюро України (далі, відповідач) про стягнення 2 906,74 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Моторно (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів форду захисту потерпілих відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував цивільно-правову відповідальність, відповідно до п. 41.1 ("а") ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.04.2016 у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до Моторно (транспортного) страхового бюро України відмовлено в повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з того, що положення п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виключають можливість компенсації МТСБУ витрат страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування за шкоду заподіяну з вини осіб, які на дату ДТП не застрахували цивільно-правову відповідальність.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2016 у справі №910/1437/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Одночасно Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" подано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального права, рішення прийнято без з'ясування фактичних обставин справи, оскільки, на думку апелянта, судом першої інстанції неправомірно застосовано п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" до спірних правовідносин та не взято до уваги те, що після настання дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо потерпіла особа може звернутись для відшкодування збитку до страхової компанії, в якій було застраховано цивільно-правову відповідальність винної особи, так і до Моторного (транспортного) страхового бюро України у випадках, передбачених Законом, у тому числі і щодо відшкодування шкоди, у разі якщо винна особа не застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді: Отрюха Б.В, суддів: Михальської Ю.Б. та ОСОБА_5

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.07.2016 поновлено строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 22.09.2016.

03.08.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечув проти доводів апеляційної скарги та просив суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

26.08.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшли письмові пояснення по справі, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

21.09.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення в яких просив долучити постанову Вищого господарського суду України від 07.09.2016 року по справі №910/2610/16, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

Розпорядженням №09-52/4959/16 від 21.09.2016 начальника відділу Київського апеляційного господарського суду у зв'язку із звільненням у відставку та припиненням повноважень судді ОСОБА_5 відповідно до підпункту 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/1437/16.

Відповідно до протоколу повторної автоматичної зміни складу колегії суддів, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" у справі № 910/1437/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді: Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2016 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" прийнято до провадження.

В судове засідання, призначене на 22.09.2016, повноважний представник позивача не з'явився. Представник відповідача не заперечував проти відкладення розгляду справи для детального вивчення справи новою колегією суддів та у зв'язку з неявкою представника позивача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2016 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" відкладено на 11.10.2016.

В судове засідання, призначеному на 11.10.2016, представник позивача не з'явився.

Враховуючи те, що у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення позивача про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а саме повідомлення про вручення поштового відправлення, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2016 залишити без змін.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 15.08.2014 року Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" укладено договір добровільного страхування № 28-0107-14-01112.

Об'єктом договору страхування є транспортний засіб "Субару Форестер", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до довідки № 9467340 про дорожньо-транспортну пригоду, 24.11.2014 о 17 годин. 30 хвилин у м. Києві трапилась дорожньо - транспортна пригода, внаслідок якої відбулось зіткнення автомобіля "ВАЗ 21214" (д. н.НОМЕР_3), під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля "Субару Форестер" ( д. н. НОМЕР_1 ), під керуванням водія ОСОБА_4.

Внаслідок ДТП були завдані механічні пошкодження автомобілю "Субару Форестер" ( д. н. НОМЕР_1 )

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2014 № 758/14109/14-п винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, за участю зазначених вище транспортних засобів визнано водія автомобіля "ВАЗ 21214" (д. н.НОМЕР_3 ) - ОСОБА_3.

Згідно ремонтній калькуляції № ДККА-41412 від 03.12.2014 р. вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля "Субару Форестер" ( д. н. НОМЕР_1 ) становить 4081,74 грн.

04.12.2014 року позивачем складено страховий акт № ДККА-41412 за договором страхування, відповідно до якого подія, що сталась 24.11.2014 року була кваліфікована як страховий випадок та прийнято рішення про виплату страхувальнику ОСОБА_4 страхового відшкодування в сумі 2 906,74 грн.

13.02.2015 року позивач сплатив за ремонт пошкодженого транспортного засобу "Субару Форестер", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, страхове відшкодування в сумі 2 906,74 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи видатковим касовим ордером № 149.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 39.1 ст. 39 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Основними завданнями МТСБУ, зокрема, є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом; управління централізованими страховими резервними фондами, що створюються при МТСБУ для забезпечення виконання покладених на нього функцій (п.п. 39.2.1, 39.2.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно п. 43.1 ст. 43 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для забезпечення виконання зобов'язань членів МТСБУ перед страхувальниками і потерпілими при ньому створюються такі централізовані страхові резервні фонди:

-фонд страхових гарантій, призначений для забезпечення платоспроможності МТСБУ під час взаєморозрахунків з уповноваженими організаціями інших країн у галузі страхування цивільно-правової відповідальності, з якими МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування та взаємне врегулювання питань стосовно відшкодування шкоди. Мінімальний розмір фонду страхових гарантій встановлюється на рівні встановленого Законом України "Про страхування" мінімального розміру статутного фонду страховика, що займається видами страхування іншими, ніж страхування життя (43.1.1);

-фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах (фонд захисту потерпілих), призначений для здійснення розрахунків з потерпілими у випадках, передбачених цим Законом (43.1.2).

Статтею 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що потерпілими є юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Абзацом 2 п. 43.4 ст. 43 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що рішення про використання коштів централізованих страхових резервних фондів відповідно до встановленої мети приймає дирекція МТСБУ відповідно до положення про централізовані страхові резервні фонди МТСБУ, що затверджується президією МТСБУ за погодженням з Координаційною радою МТСБУ.

Тобто, норми Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачають, що МТСБУ відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної незабезпеченому транспортному засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної особи ОСОБА_3 на момент скоєння ДТП (24.11.2014) застрахована не була.

Згідно п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

В пункті 1.7 ст. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" наведено, що слід розуміти під забезпеченим транспортним засобом, а саме - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Враховуючи викладене, з урахуванням обмеження щодо виплат, що міститься в п. 36.4. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", положення якого виключає можливість компенсації МТСБУ витрат страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, за шкоду заподіяну з вини осіб, які на дату ДТП не застрахували цивільно-правову відповідальність, вказані витрати повинна компенсувати особа, винна у вчиненні ДТП.

Таким чином, позивач не є потерпілим в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася від 24.11.2014 р., в розумінні цього Закону, і відповідно не має права на відшкодування шкоди завданої незабезпеченим транспортним засобом.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 10.11.2015р. у справі №910/12685/15 та від 07.09.2016 у справі №910/2610/16.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 по автомобілю "ВАЗ 21214", державний реєстраційний номер НОМЕР_3, на момент настання ДТП застрахована не була, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення з МТСБУ виплаченого позивачем страхового відшкодування за договором добровільного страхування автомобіля.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, а заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймає до уваги, оскільки останні не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення суду по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2016 у справі № 910/1437/16 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2016 у справі № 910/1437/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/1437/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко