ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ОКРЕМА ДУМКА СУДДІ
"16" серпня 2016 р.Справа № 922/4523/14
16.08.2016 р. господарським судом у складі колегії суддів: головуючого судді - Лаврова Л. С., суддів Лавренюк Т.А., Светлічний Ю.В. ухвалено рішення у справі №922/4523/14 за позовом ФОП ОСОБА_1, м. Південне до КП "Харківські теплові мережі", м. Харків, ПАТ "Харківоблбудтранс", м. Харків. щодо відмови у задоволені позовних вимог.
На підставі частини 3 статті 82 Господарського процесуального кодексу України вважаю за необхідне викласти свою окрему думку.
В жовтні 2014 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив стягнути з КП "Харківські теплові мережі" майнову шкоду, в частині псування автомобільно-тракторних та інших запасних частин і агрегатів на загальну суму 1126976,11 грн., заподіяної шляхом залиттям приміщення, посилаючись на те, що він є власником нежилого приміщення N1, яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Ковтуна.
Ухвалою суду від 15.10.2014р. за позовною заявою було порушено провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 29.10.2014 року.
Позивач наполягає, що між сторонами не має будь-яких договірних правовідношень, просить суд розглядати об'єктом по справі деліктні зобов`язання, в межах статті 1166 ЦК України, із застосуванням статті 1192 ЦК України. Також, просить суд врахувати, що позивач не є суб`єктом сфери теплопостачання, а витоком спору просить вважати події 14-16 жовтня 2011 року; події, які спричинили шкоду майну позивача, що є предметом господарського обороту.
Ухвалою суд від 25.11.2014 року прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог (т. 2 а.с. 211-213)
Ухвалою від 01.12.2014 року суддя Шарко Л.В. у зв'язку зі складністю справи ухвалила призначити до розгляду справи судову колегію (т. 3 а.с. 9-10).
01.12.2014 року враховуючи складність розгляду даної справи, керуючись ч.2 ст. 24 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" призначено до розгляду справи № 922/4523/14 колегію у складі: головуючий суддя Шарко Л.В, суддів Лаврова Л.С., Сальнікова Г.І. (т. 3 а.с. 11).
У зв'язку з відпусткою судді Сальнікової Г.І. змінений склад судової колегії, у наступному складі: головуючий суддя Шарко Л.В., судді Лаврова Л.С., Светлічний Ю.В. (т. 3 а.с. 27).
05.02.2015 року суд постановив, заяву про уточнення позовних вимог прийняти до розгляду (т.4 а.с.13-14).
Згідно припису статті 129 Конституції України, положень статті 42 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Тобто, кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Приймаючи до уваги сукупність доказів, що знаходилися в матеріалах справи та підтверджували факт аварії, суд задовольнив клопотання представника КП «Харківські теплові мережі» та призначив будівельне - технічну експертизу, доручивши її проведення експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення судової експертизи поставлені наступні питання:
1) яка причина виходу з ладу товаро - матеріальних цінностей, вказаних в матеріалах позову?
2) встановити марку, модель, рік випуску та країну товаро - матеріальних цінностей (згідно каталожних номерів)
3) який механізм утворення пошкоджень на вказаних товаро - матеріальних цінностях позивача?
4) який характер утворення пошкоджень на вказаних товаро - матеріальних цінностях позивача.
5) від чого утворилися пошкодження на вказаних товаро - матеріальних цінностях позивача?
6) чи могли утворитися механічні пошкодження на товаро - матеріальних цінностях позивача внаслідок потрапляння гарячої води (заливання) чи пари, або вони виникли в процесі експлуатації вузлів, агрегатів, деталей, механізмів в цілому?
7) якщо на перелічені товаро - матеріальні цінності позивача потрапила гаряча вода (пара), то до чого це може привести та протягом якого періоду часу?
8) якщо на перелічені товаро - матеріальні цінності позивача потрапила гаряча вода (пара), то це призведе до того, що деталі вийдуть взагалі із ладу, або ні?
9) якщо на товаро - матеріальні цінності позивача потрапила гаряча вода (пара), то це призведе до того, що зміняться структурні, геометричні, метричні, технічні їх характеристики взагалі, або ні?
10) чи передбачено технологічним процесом мийка товаро - матеріальних цінностей позивача перед проведенням певного роду робіт? Якщо передбачено, то який при цьому процес?
11) фактори, які сприяють утворенню корозії на вказаних товаро - матеріальних цінностях позивача?
12) від чого можливо утворення корозії на товаро - матеріальних цінностях позивача?
13) чи можливо утворення корозії внаслідок неправильного зберігання товаро - матеріальних цінностей позивача (підвищена вологість приміщення, зміна температури та інше)?
14) чи можливий подальший ремонт вказаних товаро - матеріальних цінностей позивача?
15) при відповідному ремонтному впливі чи можлива подальша експлуатація вказаних товаро - матеріальних цінностей позивача
16) чи змінилась взагалі структура металу товаро - матеріальних цінностей позивача та які причини цих змін?
17 чи можливо було проводити досить точні ремонтні роботи товаро - матеріальних цінностей позивача не в заводських умовах та чи маються ознаки таких робіт?
18) які умови зберігання вказаних деталей згідно технічних документів та чи додержані ці умови позивачем?
19) чи маються на товаро - матеріальних цінностях позивача ознаки не додержання умов їх зберігання?
Ухвалою суду від 16.02.2015 року колегією суддів клопотання КП "Харківські теплові мережі" (першого відповідача по справі) про призначення судової будівельно-технічної експертизи - задоволено (т. 4 а.с. 30-34).
На вирішення судового експерта поставлено наступні запитання:
1) Яка причина виходу з ладу, механізм та характер утворення пошкоджень на товаро - матеріальних цінностях, вказаних в матеріалах позову?
2) Чи могли утворитися механічні пошкодження на товаро - матеріальних цінностях позивача внаслідок потрапляння гарячої води (заливання) чи пари, або вони виникли в процесі експлуатації вузлів, агрегатів, деталей, механізмів в цілому?
3) Якщо на перелічені товаро - матеріальні цінності позивача потрапила гаряча вода (пара), то до чого це може привести та протягом якого періоду часу? Чи призведе це до того, що деталі вийдуть взагалі із ладу, або ні?
4) Якщо на товаро - матеріальні цінності позивача потрапила гаряча вода (пара), чи змінилися їх структурні, геометричні, метричні, технічні їх характеристики взагалі, або ні?
5) Чи передбачено технологічним процесом мийка товаро - матеріальних цінностей позивача перед проведенням певного роду робіт? Якщо передбачено, то який при цьому процес?
6) Від чого можливе утворення корозії на товаро - матеріальних цінностях позивача?
7) Чи можливо утворення корозії саме на деталях позивача внаслідок неправильного зберігання товаро - матеріальних цінностей позивача (підвищена вологість приміщення, зміна температури та інше)?
8) Чи можливий подальший ремонт та експлуатація після нього вказаних товаро - матеріальних цінностей позивача?
7) Яка технічна причина пошкоджень та руйнувань об'єкта (елементів, конструкцій, інженерних мереж тощо)?
8) Яка вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідне для усунення пошкоджень унаслідок залиття?
9) Чи підтверджується факт залиття приміщень позивача гарячою водою, яка використовується в мережах КП "ХТС", за слідами в приміщеннях позивача?
10) Чи відбувалось хімічне розчинення будівельних штукатурки, підлоги і конструкцій при заливанні гарячою водою?
11) Чи могла температура розчину бути суттєвим фактором при корозійних процесах?
12) Яку кількість літрів води може вмістити в себе опалювальна система, що розташована в приміщенні позивача ?
Зобов'язано відповідача здійснити оплату вартості експертизи. Провадження по справі було зупинено.
15.04.2015 року провадження у справі поновлено у зв'язку з наданням експертною установою клопотання про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи. (т. 4 а.с. 45-49 та а.с. 67-68).
За клопотанням КП «Харківські теплові мережі», 24 квітня 2015 року, до у часті у справі в якості другого відповідача, було залучено Публічне акціонерне товариство «Харківоблбудтранс», оскільки останній є власником будівлі № 1 по вул. Ковтуна у м. Харкові в цілому(т. 4 а.с. 101-103).
Другий відповідач відповідь на позов не надавав; про час та місце судового засідання його було поінформовано належним чином; до судового засідання представник «Харківоблбудтранс» не з`явився.
25.05.2015 року ухвалою клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи задоволено, провадження у справі зупинено (т. 4 а.с. 242-245).
24.12.2015 року до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи (т. 6 а.с. 5-25).
28.12.2015 року провадження у справі поновлено.
01.02.2016 року колегією було задоволено самовідвід судді Шарко Л.В.,(т. 7 а.с. 9-10).
01.02.2016 року протоколом автоматичної зміни складу колегії призначений наступний склад: головуючий суддя Лаврова Л.С., судді Светлічний Ю.В, Інте Т.В. (т. 7 а.с. 12).
23.02.2016 року у зв'язку з відпусткою судді Інте Т.В. протоколом автоматичної зміни складу колегії призначений наступний склад: головуючий суддя Лаврова Л.С., судді Светлічний Ю.В, Кухар Н.М. (т. 7 а.с. 33).
Ухвалою від 24.02.2016 року заява про збільшення позовних вимог судом прийнята до розгляду (т. 7 а.с. 258-260).
04.07.2016 року у зв'язку з відпусткою судді Кухар Н.М. протоколом автоматичної зміни складу колегії призначений наступний склад: головуючий суддя Лаврова Л.С., судді Светлічний Ю.В, Лавренюк Т.А. (т. 8 а.с. 202).
Позивач ніяких вимог до другого відповідача не висував; представник позивача в судовому засіданні пояснив, що Публічне акціонерне товариство «Харківоблбудтранс» не є суб`єктом зобов`язань врегульованих статтею 1166 ЦК України та стороною інших правовідносин пов`язаних з ФОП ОСОБА_1 взагалі. Другий відповідач відповідь на позов не надавав; про час та місце судового засідання його було поінформовано належним чином; до судового засідання представник «Харківоблбудтранс» не з`явився.
Згідно положень ст.ст. 4-3, 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.
Враховуючи достатність часу, наданого позивачеві та відповідачеві для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до частин 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до частини 1 ст. 1192 ЦК України суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, тобто включаючи й упущену вигоду.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.(частина 2 ст. 1192 ЦК України)
На сам перед, представник КП «Харківські теплові мережі» заперечував проти позову у повному обсязі, виходячи з того, що аварії 14-16 жовтня 2011 року, в розумінні Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об'єктів магістральних трубопроводів» 17 лютого 2011 року N 3041-VI не було.
Статтею 1 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об'єктів магістральних трубопроводів» встановлено, що термін аварія вживається в такому значенні: аварія - небезпечна подія техногенного характеру, що виникла внаслідок змін під час експлуатації магістрального трубопроводу (розгерметизація, вибух, пожежа тощо), спричинила руйнування (виведення з ладу) технологічних об'єктів магістрального трубопроводу, припинення (скорочення обсягу) транспортування продукту, втрату транспортованого продукту, загибель (травмування) людей чи створила загрозу безпеці, життю та здоров'ю людей, руйнування будівель та споруд, а також завдає шкоди навколишньому природному середовищу на прилеглій території.
За клопотанням позивача про забезпечення доказів від 04 січня 2016 року (т. 6 а.с. 29), на виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 04 січня 2016 року (т. 6 а.с. 34-36), Харківський механічний технікум ім. О.О. Морозова (ХМТ) надав до справи письмові документи, які відповідають вимогам статей 32, 34 ГПК України (т. 6 а.с. 64-88).
Виходячи зі змісту Листа РайСЕС Комінтернівського району від 13.06.12р. (т. 2 а.с. 63); Постанови РайСЕС Комінтернівського району від 20.10.11р. (т. 2 а.с. 64); Акту РайСЕС Комінтернівського району від 20.10.11р. (т. 2 а.с. 65); Наказу РайСЕС Комінтернівського району від 20.10.11р. (т. 2 а.с. 66); Листа ХМТ ім. О.О.Морозова від 20.10.11р. (т. 2 а.с. 67), суд дійшов висновку, що в жовтні 2011 року, на магістральній теплотрасі КП «Харківські теплові мережі», до якої підключено Харківський механічний технікум ім. О.О. Морозова трапилася небезпечна подія техногенного характеру (аварія), що створила загрозу безпеці здоров'ю людей. В наслідок аварії учбовий процес у закладі було призупинено.
Беручи до уваги данні, які містяться у Журналі обліку дефектів та несправностей (т. 5, а.с. 42, 43), Журналі ушкоджень магістральних, внутрішньоквартальних т/с (т. 5 а.с. 44-47), пояснювальній записці робітників КП «ХТМ» (т. 5 а.с. 48-50), Листі ХВПУ №6 від 24.09.12 року №92 (т.2 а.с. 62) та Акті №2 від 19.10.2011 року «Про аварію в системі центрального теплопостачання/водопостачання гарячою водою та заливання гарячою водою складських та інших приміщень, розташованих за адресою: місто Харків, вулиця Ковтуна, будинок №1, яке трапилося з 14 жовтня 2011 року по 16 жовтня 2011 року включно» (т. 1 а.с. 22-122) суд встановив: аварія почалася 14 жовтня 2011 року на магістралі №14 КП «Харківські теплові мережі» в наслідок дефекту труб діаметром 150 мм, на дільниці МК 1426 - МК 1427, по вулиці Войкова, 2 - Морозова 4/1 (біля гаражу ВПУ №6). Фактично до робіт по локалізації аварії приступили 16 жовтня 2011 року. Розгерметизація трубопроводу (свищ), усунена 20 жовтня 2011 року. Втрата/виливання теплоносія припинено силами робітників КП «Харківські теплові мережі» 16 жовтня 2011 року.
Таким чином, дослідивши належні та допустимі письмові докази, які надані до матеріалів справи, в частині, наявності факту аварії, суд дійшов висновку, що аварія 14-16 жовтня 2011 року, сталася; подія мала ознаки аварії, саме в розумінні Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об'єктів магістральних трубопроводів» 17 лютого 2011 року N 3041-VI, оскільки характеризувалася аварія розгерметизацією трубопроводу, припиненням транспортування продукту, втратою транспортованого продукту, створенням загрози безпеці здоров'ю людей.
Згідно припису статті 129 Конституції України, положень статті 42 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Тобто кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Приймаючи до уваги сукупність доказів, що знаходилися в матеріалах справи, суд все ж задовольнив клопотання представника КП «Харківські теплові мережі» та призначив будівельно-технічну експертизу, доручивши її проведення експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Факт аварії, місце та час аварійної ситуації та факт залиття приміщень ФОП ОСОБА_1 водою, підтверджено висновком експерта КНДІСЕ за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 16 грудня 2015 року № 4979/15-42(т. 6 а.с. 6-26)
Дослідивши матеріали справи, суд погодився з позивачем в частині того, що протиправність поведінки персоналу КП «ХТМ» складається не з одної, а з декількох розділених між собою в часі обставин, які об`єднані фактором настання аварійної ситуації, а саме: порушенням обов`язків утримувати трубопроводи у справному стані, обов`язком своєчасно розробляти запобіжні заходи, з метою запобігання аналогічним відмовам у роботі, обов`язком своєчасно проводити підготовку трубопроводів до технічного опосвідчення, порушенням обов`язку своєчасно усувати виявлені несправності.
Такі обов`язки поширюються на суб'єктів відносин у сфері теплопостачання та встановлені, на час події, спеціальними обов`язковими для виконання нормами - «Правила технічної експлуатації теплових установок і мереж», затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України № 71 від 14.02.07 р., «Правила будови і безпечної експлуатації трубопроводів пари та гарячої води», затверджених Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №177 від 08.09.98 року, іншими законами та підзаконними нормативними актами.
Експертом КНДІСЕ встановлено, що причиною залиття є неналежний технічний стан теплофікаційної камери МК 1427 станом на 14-16 жовтня 2011 року та 19 серпня 2014 року (т. 6 а.с. 25).
Виходячи зі змісту підпунктів 5.1.1.; 5.2.2.; 5.2.7.; 5.2.9.; 5.2.8. Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України № 71 від 14.02.07 р. експлуатація і обслуговування джерел теплопостачання та мереж, їх ремонтів, налагодження і випробування має забезпечувати надійну, безпечну і економічну роботу всього устаткування; керівники суб'єктів господарювання повинні забезпечити технічно справний стан мереж, які належать до теплового господарства; працівники відповідають за ремонт, а адміністративно-технічний персонал суб'єкта господарювання - за несвоєчасне проведення ремонту з їхньої вини та неякісним прийманням устаткування після ремонту; головні інженери, механіки несуть відповідальність за невиконання запобіжних заходів; кожний випадок відмови в роботі теплових установок і мереж підлягає розслідуванню; на підставі матеріалів розслідування має бути розроблено відповідні заходи з метою запобігання аналогічним відмовам у роботі.
Таким чином, суд доходить висновку, що обов`язки персоналу, по виконанню належного ремонту, або розробці запобіжних заходів з метою запобігання аналогічним відмовам у роботі, або утриманню господарства в стані, що забезпечить технічно справний стан теплових мереж були порушені/невиконані, і саме це стало складовою системності виникнення цивільно-правових проступків.
Крім цього, розшифровка за надані послуги міського зв`язку та сервісні послуги в період з 01.10.2011 року по 31.10.2011 року (т. 2 а.с. 70, 71) свідчать, що з початку залиття приміщень позивача 14 жовтня 2011 року, до локалізації втрат теплоносія 16 жовтня 2011 року, на міські телефони з міського телефону, до різних підрозділів КП «Харківські теплові мережі» надійшло тринадцять дзвінків.
Відповідно до підпункту 5.4.3. Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України № 71 від 14.02.07 р. структура та форми керування тепловим господарством має забезпечувати: безаварійну надійну роботу всіх ланок системи теплопостачання суб'єкта господарювання; своєчасну локалізацію і ліквідацію відмов і порушень у роботі, якщо вони виникли.
Згідно підпункту 5.4.13. пункту 5.4. розділу 5, підпункту 5.9.2. пункту 5.9. розділу 5 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України № 71 від 12.02.07 р. Постійний (поточний) контроль технічного стану теплових установок і мереж має проводитись оперативним і оперативно-ремонтним персоналом суб'єкта господарювання, організації-власника устаткування, а черговий під час свого чергування є особою, відповідальною за правильне обслуговування та безаварійну роботу всього устаткування на дорученій йому дільниці (робочому місці).
Згідно підпункту 13.2. пункту 13 Правил будови і безпечної експлуатації трубопроводів пари та гарячої води, затверджених Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №177 від 08.09.98 року, відповідальна за справний стан та безпечну експлуатацію особа забезпечує своєчасне усунення виявлених несправностей.
Згідно підпункту 5.4.11. Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України № 71 від 14.02.07 р. Прийняття і здавання зміни під час ліквідації аварії забороняється. Працівники, що приймають зміну за графіком, беруть участь у ліквідації аварії, виконуючи накази працюючої зміни або відповідальної особи з числа адміністративно-технічного персоналу, якщо вона взяла на себе функції керування ліквідацією аварії, що засвідчується відповідним записом в оперативному журналі.
Згідно підпункту 5.4.7. пункту 5.4. розділу 5 правил адміністративно-технічний персонал повинен щодня перевіряти оперативну документацію і вживати заходів щодо усунення дефектів і порушень у роботі устаткування та персоналу.
Згідно підпункту 6.3.75. пункту 6.3. розділу 6 Правил у разі витікання (втрати) теплоносія необхідно вжити невідкладних заходів для виявлення місця витоку і усунення дефектів.
Відповідно до підпункту 5.9.3. пункту 5.9. розділу 5 Правил експлуатація теплових установок і мереж з виявленими аварійно-небезпечними дефектами забороняється.
Виходячи з матеріалів справи ні один обов`язок встановлений Правилами персонал відповідача не виконував або виконував неналежним чином, у тому числі не обтяжені дії персоналу КП «ХТМ» ознаками вживання невідкладних заходів.
Дослідивши надані до справи докази, обґрунтування сторін, суд дійшов висновку про протиправність дій/бездіяльності персоналу КП «ХТМ» в період 14-16 жовтня 2011 року, відносно подій, що трапилися на тепломагістралі № 14 КП «ХТМ», та призвели до залиття гарячою водою нежитлових приміщень ФОП ОСОБА_1
Згідно частини першої та другої статті 43 сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, а судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.
Відповідачі не надали до суду доказів, які спростовували б обставини аварії, у тому числі докази, котрі можуть спростувати ознаки протиправної поведінки робітників КП «Харківські теплові мережі».
Доводи першого відповідача, які викладені у листі №42-5276 від 08.12.11 року (т. 1 а.с. 21) та його представника у судовому засіданні в частині застосування п.11.17 Державних будівельних норм В.2,5-39:2008 «Теплові мережі» судом не приймаються.
Відповідно до п.1 ДБН В.2.5-39:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі та споруди. Теплові мережі.» норми поширюються на теплові мережі від вихідної запірної арматури колекторів джерел теплової енергії (зовнішніх стін джерел теплової енергії) до вхідної запірної арматури (вузлів вводів) споживачів. Але Позивач не є споживачем теплової енергії та учасником правовідносин у сфері теплопостачання, тому застосування цих норм було б помилковим.
Крім цього, посилання на обов`язок герметизації вводу трубопроводу власником мережі, також є безпідставними з приводу того, що представник першого відповідача надав до матеріалів справи тепловізійну схему мереж на цієї ділянці, відповідно до якої саме КП «ХТМ» є балансоутримувачем теплової мережі цієї ділянки (т. 4 а.с. 117).
Посилання КП «ХТС» на порушений обов`язок зберігання речей на стелажах не має під собою підґрунтя, оскільки на відеозапису, який є невід'ємною частиною Акту №4 від 22.08.14 р. (т .5 а.с. 230), зафіксовано, що автотракторні запасні частини ФОП ОСОБА_1 зберігав на стелажах.
Дослідивши надані до справи докази, матеріали будівельно-технічної експертизи, обґрунтування сторін, суд дійшов висновку про протиправність дій/бездіяльності персоналу КП «ХТМ» в період 14-16 жовтня 2011 року, відносно подій, що трапилися на тепломагістралі № 14 КП «ХТМ», та призвели до залиття гарячою водою нежитлових приміщень ФОП ОСОБА_1
ФОП ОСОБА_1 є суб`єктом господарсько-торговельних відносин в галузі торгівлі автомобільними деталями та приладдям, технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів. Основою господарського обігу підприємця є нові оригінальні запасні частини заводів-виробників.
До матеріалів справи позивачем надано Довгостроковий договір про надання комплексу послуг №08 від 02 лютого 2009 року, який укладено між ФОП ОСОБА_1 та третю особою-підприємцем (т. 2 а.с. 167). Предметом договору є пошук та закупівля в інтересах та у власність позивача паливної апаратури, автомобільних та тракторних запасних частин, експедирування продукції, відвантаження товарів в склад позивача, гарантійні зобов`язання по якості продукції, інше.
В підтвердження належного виконання господарських зобов`язань, при передачі кожної партії автотракторних запасних частин та агрегатів, сторони по договору підписували Акт приймання-передачі робіт та товару (т. 2 а.с. 75-84, 168-177).
В судовому засіданні 27 липня 2016 року, представник першого відповідача надав відповідь на позов в котрій не відносить акти до первісних документів, стверджує, що такі документи не підтверджують господарських операцій щодо набуття товару.
Ретельно дослідивши зміст та форму актів, суд не може погодитися з представником КП «ХТМ» оскільки надані ФОП ОСОБА_1 договір та акти відповідають не тільки обов`язковим але і додатковим вимогам до складання первісних документів, відображають зміст та об'єм господарської операції, охоплюють встановлені законодавством об'єми даних важливих для розгляду справи по суті.
Відповідно до статті 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Пункт 2.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджене Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.95 р., в редакції від 07.06.2010 року, розширює зміст - первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення, а господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.
Згідно частини 1 статті 43, частини 1 статті 44, частині 2 статті 67, частини 4 статті 179 ГК України підприємці без обмежень здійснюють будь-яку підприємницьку діяльність, самостійні у виборі постачальника, на свій розсуд погоджують будь-які умови договору, тому у суду не викликає сумнівів правомірність наявності у договорі №08 від 02 лютого 2009 року істотних умов агентської діяльності, врегульованого статтею 295 ГК України, договору поставки (стаття 265 ГК України), договору зберігання, перевезення, транспортного експедирування.
Акти №№23-32 до Договору № 08 від 02 лютого 2009 року, на вимогу частини 2 статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні N 996-XIV від 16 липня 1999 року, пункту 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затверджене Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.95 р., містять як обов`язкові та і додаткові реквізити: найменування підприємства, від імені яких складений документ, назву документа (форми), дату і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської у операції (у натуральному та вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис який скріплено печаткою, ідентифікаційний код підприємства з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача.
Акти приймаються судом до розгляду як належні, допустимі первісні документи, які є витоком трьох суттєвих фактів для правильного вирішення справи - це факт отримання ФОП ОСОБА_1 автотракторних запасних частин і агрегатів у власність та на зберігання; факт того, що товарно-матеріальні цінності завантажені в склад контрагентом позивача і знаходилися в складському приміщенні на момент аварії; факт впливу господарськими операціями, які зафіксовано актами, на стан майна та зобов`язань, у тому числі, впливу, який встановлено рішенням Господарського суду Харківської області по справі №922/2304/14 від 12 серпня 2014 року (т. 2 а.с. 103-112).
Судом перевірено, - залишки партій запасних частин та агрегатів, які було поставлено в склад позивача по Актах №№23-32 було знищено або пошкоджено залиттям гарячою водою. За поставлені в склад та знищені в наслідок аварії ТМЦ, ФОП ОСОБА_1 частково розрахувався відразу, частково за Рішенням суду №922/2304/14 від 12 серпня 2014 року. Розрахувався у повному обсязі - контрагенти по поставкам ТМЦ претензій к ФОП ОСОБА_1 не мають (т. 2 а.с. 115).
Доказів, які спростовують дані факти, перший відповідач до матеріалів справи не надав.
Статтею 204 ЦК України встановлюється презумпція правомірності правочинів.
Виходячи зі змісту статей 139, 140, 144 Господарського кодексу України майнові права в сфері господарювання виникають і формуються з джерел та в наслідок придбання майна з підстав не заборонених законом, а майном визнається сукупність речей, які мають вартісне визначення, використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб'єктів.
До матеріалів справи позивачем надано Висновок експертного економічного дослідження №32 від 04.05.2012 р. (т. 1 а.с. 123-128), відповідно до якого рух товарно-матеріальних цінностей, станом на 19.10.2011 року, відображався ФОП ОСОБА_1 в регістрах бухгалтерського обліку - відомостях по рахунках 202 «Купівельні комплектуючі вироби», 207 «Запасні частини», 209 «Інші матеріали», 023 «Матеріальні цінності на відповідальному зберіганні» та 025 «Матеріальні цінності довірителя». Судовим експертом також досліджено накладні (т. 1 а.с. 129-135) №011/11 від 02.09.11р.; Б/н від 03.07.11р.; Б/н від 04.08.11р.; №603 від 05.04.11р.; №605 від 08.04.11р.; Договір №34/2002 від 05.09.2002р.; №03/11 від 20.04.11р.; Б/н/ від 17.08.11р.; №Б/н від 16.09.11р.; №591/11 від 12.07.11р.; №595/11 від 14.07.11р.; №630/11 від 03.08.11р.; №1170 від 26.09.11р.; № Б/н від 30.09.11р.; №Б/н 04.10.11р.; Б/н від 05.10.11р.; №1048 від 06.07.11р.; №580/11 від 07.07.11р.; №Б/н від 07.06.11р.; Б/н від 25.08.11р.; №344/11 від 17.05.11р.; Б/н/ від 07.06.11р.; №430/11 від 07.06.11р.; №901 від 10.08.11р.; №930 від 30.08.11р.; №27 від 04.10.2011р.; Б/н від 05.10.11р.; №654/11 від 09.08.11р.; Б/н від 29.09.11р. №670/11 від12.08.11р.; №834 від 30.07.11р.; №1234 від 04.10.11р.; №Б/н від 01.07.11р.; №1215 від 23.09.11р.; 04/11 від 29.04.11р.; №1092 від 01.09.11р.; №1043 від 14.09.11р.; 012/11 від 07.09.11р.; №580/11 від 29.06.11р.; №09/11 від 01.06.11р.; №015/11 від 12.10.11р.; №010/11 від 22.06.11р.; №014/11 від 11.10.11р.; 05/11 від 04.05.11р.; №06/11 від 11.05.11р.; №016/11 від 13.10.11р.; №902 від 17.06.11р.; №1172 від 06.09.11р.; №1197 від 15.09.11р.; №1212 від 21.09.11р.; №726 від 18.05.11р.; №906 від 12.08.11р.; Б/н від 01.07.11р.; № Б/н від 25.05.11р.; №02/11 від 06.04.11р.; №013/11 від 07.10.11р.; №08/11 від 30.05.11р.; №07/11 від 24.05.11р.; №911 від 16.08.11р.; Б/н від 29.09.11р.; Договір №34/2002 від 05.09.2002 року, актах (т. 2 а.с. 75-84), інвентаризаційних описах (т. 1 а.с. 99-109).
Експерт встановив, що проведеним дослідженням з питання повноти відображення руху товарно-матеріальних цінностей в регістрах бухгалтерського обліку ФО-П ОСОБА_1 на момент проведення інвентаризації всі первинні бухгалтерські документи, щодо оприбуткування та списання товарно-матеріальних цінностей відображено в регістрах бухгалтерського обліку ФО-П ОСОБА_1 в повному обсязі (т. 1 а.с. 126).
Відповідно до пункту 6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України N 246 від 20.10.99р. для цілей бухгалтерського обліку запаси включають товари у вигляді матеріальних цінностей, що придбані (отримані) та утримуються підприємством/установою з метою подальшого продажу.
Згідно пункту 5 П(с)БУ №9 запаси визнаються активом, якщо існує імовірність того, що підприємство/установа отримає в майбутньому економічні вигоди, пов'язані з їх використанням, та їх вартість може бути достовірно визначена.
Позивач доводить, що при виведенні ТМЦ з активів виходив з наступних підстав: 1) деталі поділилися в наслідок аварії, на знищені (розчинені у гарячої рідині, або змиті в підлоговий отвір) та пошкоджені. Знищені-неіснуючі ТМЦ реалізувати не можливо, а у пошкоджених деталей, на сам перед, були знищені фірмові картонні упаковки з голографічними скотчами, паперові пакувальні листи та заводська технічна документація, що само по себе вже унеможливлювало реалізацію пошкодженої продукції як оригінальної заводської, навіть за первісною вартістю; 2) відновлення речі в рази дорожче придбання нової оригінальної деталі (агрегату), а вартість реалізації в рази нижче; 3) абсолютна більшість деталей (агрегатів) не підлягали відновленню без заводських потужностей; 4) відновлювані речі підлягають сертифікації під новою торгівельною маркою; 5) відновлена сертифікована деталь(агрегат) позбавлена саме заводських гарантійних строків та заводського ресурсу, що в рази зніжує ціну реалізації; 6) відновлена деталь (агрегат) не може розповсюджуватися під заводською маркою, немає заводської технічної документації, не має сертифікації в Україні; 7) використання пошкоджених ТМЦ створює загрозу життю та здоров`ю споживачів (користувачів); 8) вартість пошкодженої речі не може бути достовірно визначено; 9) розповсюдження продукції з порушенням умов зберігання, продукції яка не відповідає вимогам ДСТУ та ГОСТам тягнуло застосування до підприємця штрафних санкцій в розмірі триста процентів від вартості партії товару, що зберігалася на складі; 10) розповсюдження продукції без заводської упаковки порушувало право третіх осіб на інформацію та тягнуло відповідальність відповідно до законодавства; 11) розповсюдження неякісної продукції загрозу пошкодження або знищення майна третіх осіб, створювало загрозу екологічної та державної безпеці України, що тягнуло відповідальність передбачену законодавством; 12) виконавець робіт (сервісу) несе відповідальність за шкоду, завдану життю, здоров'ю або майну споживача, що виникла у зв'язку з використанням речей, матеріалів, обладнання, приладів, інструментів, пристосувань чи інших засобів, необхідних для виконання ним робіт (надання послуг), незалежно від рівня його наукових і технічних знань, що дає змогу виявити їх властивості, згідно із законодавством.
Відповідач такі доводи не спростовував, будь-яких доказів до матеріалів справи не надав.
Між тим, позивач в підтвердження цієї частини позиції надав Висновок ХНАДУ №27-33-12/12 від 10 жовтня 2014 року кафедерально-лабораторного дослідження технічного стану запасних частин та агрегатів транспортних засобів (т. 1 а.с. 144-158), Накладну №197 від 17.10.11 року (т. 1 а.с. 80), відеозапис в межах Акту №4 від 22.08.14р. (т. 5 а.с. 230), тощо.
Висновок експертного економічного дослідження №32 від 04.05.2012р. (т. 1 а.с. 123-128) підтверджує вірність списання, а саме: в обсязі наданих на дослідження документів та в межах компетенції експерта-економіста, розмір матеріальної шкоди, визначений за актом №3 від 22.11.2011 року про списання товарно-матеріальних цінностей, які зберігалися на складі №1, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Ковтуна, 1, у сумі 702109,18 грн. документально підтверджується.
Позивач просить суд відшкодувати знищені та пошкоджені автотракторні деталі за ринковою вартістю на день винесення рішення.
Представник першого відповідача заперечує ґрунтуючись на тому, що оцінка проведена непрофесійним оцінювачем, якій діє без відповідного свідоцтва.
Судом такий довід не приймається, оскільки такі свідоцтва та сертифікати до матеріалів справи додані.(т.9,а.с. 241,215)
Одночасно, суд рекомендує звернути увагу представників першого відповідача на Окрему ухвалу Апеляційного господарського суду Харківської області від 29.03.2016 року (т. 8 а.с. 110-112), не зловживати в подальшому правом, належним чином виконувати свої обов`язки шляхом ретельнішого ознайомлення з матеріалами справи та відноситися до суду України з повагою.
За таких обставин вважаю, що позовні вимоги в частині задоволення позовних вимог в частині стягнення суми 8787105,13 грн., - витрат яких зазнав ФОП ОСОБА_1 у зв'язку зі знищенням автомобільно-тракторних та інших запасних частин та агрегатів підлягають задоволенню.
Суддя Л.С. Лаврова