ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про припинення провадження у справі

"10" жовтня 2016 р. Справа № 911/1167/16

за позовом приватного підприємства "Фірма Мізан", с. Антонів Сквирського району,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Nika 1", м. Тбілісі, Грузія,

про стягнення 16 586,00 доларів США

Суддя О.В. Конюх;

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, уповноважений, довіреність від 01.02.2016р.;

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

позивач приватне підприємство "Фірма Мізан", с. Антонів Сквирського району, звернувся до господарського суду Київської області з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Nika 1", м. Тбілісі, Грузія, в якій просить суд стягнути з відповідача 16 586 доларів США заборгованості згідно контракту №1-88-EXP-K від 30.07.2015р. та просить покласти на відповідача судовий збір в сумі 6 531,28 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що в порушення умов Контракту №1-88-EXP-K від 30.07.2015р., укладеного між приватним підприємством "Фірма Мізан" та товариством з обмеженою відповідальністю "Nika 1", відповідач свої господарські зобовязання по сплаті грошових коштів за поставлений позивачем товар не виконав, у звязку з чим за товариством з обмеженою відповідальністю "Nika 1" рахується заборгованість за Контрактом №1-88-EXP-K від 30.07.2015р. в розмірі 16 586 доларів США.

Відповідно до ст. 123, 124 ГПК України іноземні субєкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обовязки, що й субєкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України. Підсудність справ за участю іноземних субєктів господарювання визначається цим кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною радою України.

При цьому правовідносини, пов'язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

За статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

Таким чином, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності (пункт 1 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право") спір підлягає вирішенню в господарських судах України з урахуванням вимог розділу III ГПК (пункт 1 роз'яснення ВГСУ від 31.05.2002р. № 04-5/608 "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій").

Суд звертає увагу на те, що Додатковою угодою від 26.08.2015р. № 1 до Контракту №1-88-EXP-K від 30.07.2015р, сторони домовились, що всі спори та розбіжності за даним контрактом, будуть передані на розгляд Господарського суду Київської області (пункт 8.2 Додаткової угоди від 26.08.2015р. ).

Пунктом 8.3 Додаткової угоди від 26.08.2015р. № 1 до Контракту №1-88-EXP-K від 30.07.2015р. сторони погодились, що правом, яке регулює даний контракт є матеріальне право України.

Частиною 9 ст. 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16.04.1991 року № 959-ХІІ встановлено, що права та обов'язки сторін зовнішньоекономічних договорів (контрактів) визначаються правом країни, що вибрана сторонами при укладенні договору (контракту) або у результаті подальшого узгодження.

На підставі вищевикладеного, ухвалою господарського суду Київської області від 08.04.2016р. позовну заяву приватного підприємства "Фірма Мізан" до товариства з обмеженою відповідальністю "Nika 1" про стягнення 16 586,00 доларів США прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в засіданні господарського суду на 19.09.2016р. Цією ж ухвалою у звязку з тим, що відповідач є юридичною особою, зареєстрованою на території та за законодавством Грузії, суд ухвалив звернутися до компетентного суду іноземної держави із судовим дорученням про вручення документів відповідачу "Nika 1" та в порядку частини першої ст. 79 ГПК України зупинив провадження у справі.

Порядок зносин з Республікою Грузією при наданні правової допомоги визначений в статті 4 Договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, укладеного між Україною та Республікою Грузією 09.01.1995р. (дата підписання). Зокрема, при здійсненні правової допомоги установи Договірних сторін зносяться одна з одною через Міністерство юстиції та Генеральну Прокуратуру України і Міністерство юстиції та Прокуратуру Республіки Грузія, якщо даним Договором не передбачено інше.

04.05.2016р. від приватного підприємства "Фірма Мізан" надійшли документи із супровідними листом від 29.04.2016р. на виконання вимог ухвали суду від 08.04.2016р.

Ухвалою суду від 19.09.2016р. провадження у справі 911/1167/16 поновлено, розгляд справи № 911/1167/16 відкладено на 10.10.2016 р., в зв'язку тим, що в матеріалах справи відсутні докази виконання судового доручення та вручення документів відповідачу.

В судове засідання 10.10.2016р. зявився представник позивача, який подав заяву про відмову від позову, посилаючись на те, що відповідач погасив існуючу заборгованість.

Відповідач в судові засідання 19.09.2016р., 10.10.2016р. свого представника не направив, витребувані ухвалою суду від 08.04.2016р. документи не представив та відзив на позов не подав, про причини незявлення суд належним чином не повідомив.

Станом на 10.10.2016р. на адресу суду жодних повідомлень про результати виконання судового доручення щодо вручення судових та позасудових документів відповідачу від запитуваної держави або Міністерства юстиції України до господарського суду Київської області не надходило.

У виклику (повідомленні) про день судового розгляду, який є додатком до судового доручення та направлявся уповноваженому органу Республіки Грузія для вручення його відповідачу у справі зазначено, що у разі якщо цей виклик (повідомлення) не буде вручено своєчасно, суд врахує це та розгляне справу в день наступного судового засідання, дату якого було визначено 10.10.2016 о 12:00.

З вищевикладеного вбачається, що господарським судом Київської області прийняті належні заходи повідомлення відповідача ТОВ "Nika 1" про дату, час та місце проведення обох судових засідань.

Розглянувши подану позивачем заяву про відмову від позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин четвертої та шостої ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення у справі відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. Господарський суд не приймає відмови від позову, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Відповідно до пункту 4.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2012р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадках відмови позивача від позову господарському суду слід керуватись частиною шостою ст. 22 ГПК України та перевіряти, чи не суперечить ця відмова законодавству та чи не порушує вона інтереси інших осіб.

Відповідно до частини 1 ст. 15, частини 1 ст. 16, частини 1 ст. 20 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Між сторонами у справі існує майновий спір про право позивача (як сторони у зобовязанні - кредитора) вимагати у відповідача належного виконання зобовязань за договором, а саме належної оплати поставленого товару. Однак позивач на власний розсуд за власною волею відмовляється від захисту свого права в обраний спосіб подання судового позову до господарського суду про стягнення заборгованості, оскільки за твердженням позивача, існуюча заборгованість відповідачем погашена.

Відмова приватного підприємства "Фірма Мізан" від позову жодним чином не стосується інтересів інших осіб та не обмежує право інших учасників спірних відносин або третіх осіб на захист своїх прав, що виникають із спірного договору, в тому числі шляхом подання судових позовів з визначенням на власний розсуд предмету та підстав позову відповідно до ст. ст. 16, 20 ЦК України.

Суд звертає увагу на те, що заява про відмову від позову від імені позивача підписана представником ОСОБА_2, якому довіреністю від 01.02.2016р. надано право від імені приватного підприємства "Фірма Мізан" повністю або частково відмовлятися від позову.

Відповідно до ст. 78, пункту 4 частини першої ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

За таких обставин, враховуючи те, що відмова позивача від позовних вимог у даній справі не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне прийняти відмову позивача приватного підприємства "Фірма Мізан" від позову та припинити провадження у справі №911/1167/16.

Одночасно суд додатково звертає увагу позивача на те, що у випадках прийняття судом відмови від позову та припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж самими сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Беручи до уваги викладене вище та керуючись ст. ст. 15,16, 20 Цивільного кодексу України, ст. 22, 78, пунктом 4 частини першої, частиною третьою ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову приватного підприємства "Фірма Мізан" від позову у справі №911/1167/16.

2. Провадження у справі №911/1167/16 за позовом приватного підприємства "Фірма Мізан" до товариства з обмеженою відповідальністю "Nika 1" припинити.

Суддя О.В. Конюх