ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"23" вересня 2016 р. Справа № 911/2055/16

Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АВС ОСОБА_1», м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю «Одесторг», м. Одеса

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 - ліквідатор, (постанова Господарського суду міста

Києва від 01.02.2016 у справі № 910/32643/15);

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВС ОСОБА_1» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Одестог» (відповідач) з вимогою усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що земельна ділянка площею 1,9296 га, кадастровий номер :01:011:0088, розташована в с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області по вул. Промислова, 3-б, яка знаходиться у власності позивача та яка передана в іпотеку на користь публічного акціонерного товариства «Держаний експортно-імпортний банк України, була передана на зберігання відповідачу, згідно з постановою державного виконавця про передачу майна на зберігання від 25.06.2015 ВП № 36704507.

Постановою державного виконавця від 26.04.2016 закінчено ВП № 36404507, а наказ суду про примусове стягнення заборгованості за кредитним договором направлено до господарського суду міста Києва, у звязку із провадженням процедури банкрутства та ліквідації позивача за рішення суду від 01.02.2016 у справі № 910/32643/15.

Так, повноважний представник позивача, ліквідатор ОСОБА_2, в цілях здійснення заходів щодо управління майном, неодноразово намагався потрапити на вказану земельну ділянку, однак отримав відмову в її доступі, у звязку з чим позивач звернувся до суду з вимогою усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 02.07.2016 порушено провадження у справі № 911/2055/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 20.07.2016, на підставі клопотання відповідача від 18.07.2016, розгляд справи було відкладено.

15.08.2016 через канцелярію суду відповідачем надане клопотання, підтримане представником в судовому засіданні 17.08.2016, в порядку п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, про припинення провадження у справі № 911/2055/16.

В обґрунтування свого клопотання, відповідач зазначає, що на відповідній земельній ділянці, розташована складська будівля, яка належала відповідачу на праві приватної власності, однак починаючи з 01.07.2016, зазначена будівля належить на праві власності іншій юридичній особі, а отже відповідач не має права забороняти чи дозволяти доступ будь-яким особам на відповідну земельну ділянку.

В судовому засіданні 17.08.2016, судом оголошено перерву в розгляді справи до 19.09.2016.

Ухвалою суду від 17.08.2016, на підставі клопотання позивача, продовжено строк розгляду спору у справі № 911/2055/16, на підставі ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

19.09.2016 через канцелярію суду від позивача надійшла заява № 172/09 від 16.09.2016, в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, про зміну предмету позову, згідно з якими позивач просить визнати за товариством з обмеженою відповідальністю «АВС ОСОБА_1» переважне право на придбання частки у паві спільної часткової власності - на нежитлові будівлі літера «А», площею 107765,7 кв.м., літера «Б», площею 57,0 кв.м., літера «В», площею 122,1 кв.м., які знаходяться на земельній ділянці по вул. Промислова, 3-б в с. Хотів Ктєво-Святошинського району Київської області і які були реалізовані з 01.07.2016 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Хот-Сток», та залучити до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Одесторг».

Представник відповідача заперечував проти заяви про зміну предмету позову.

Розглянувши заяву позивача, суд приходить до висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

Як вже було зазначено, позивач просить суд визнати за товариством з обмеженою відповідальністю «АВС ОСОБА_1» переважне право на придбання частки у паві спільної часткової власності - на нежитлові будівлі літера «А», площею 107765,7 кв.м., літера «Б», площею 57,0 кв.м., літера «В», площею 122,1 кв.м., які знаходяться на земельній ділянці по вул. Промислова, 3-б в с. Хотів Ктєво-Святошинського району Київської області і які були реалізовані з 01.07.2016 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Хот-Сток», що є зміною предмету позову, однак разом з тим, підставою вказаного позову є порушене, на думку позивача, право на переважну купівлю майна відповідача при його відчуженні, як спільного часткового співвласника майна відповідача.

Пунктом 4 ст. 22 ГПК України встановлено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі засобами захисту права, які визначені, наприклад, у ст. 16 ЦК України. Під засобами захисту прав слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та (або) усунення наслідків такого порушення.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 22 ГПК України, одночасна зміна і предмета і підстав позову не допускається.

Згідно з п. 2 Інформаційного листа Вищий господарський суд України у від 02.06.2006 року № 01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році», відповідно до якого за змістом зазначеної норми ГПК України зміна позивачем підстав і предмета позову може мати місце лише альтернативно, тому одночасна їх зміна неможлива. Отже, у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, господарський суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви).

В судовому засіданні 19.09.2016, судом оголошено перерву до 23.09.2016.

22.09.2016 через канцелярію суду відповідачем надане клопотання б/н від 22.09.2016, в якому останній заперечував проти заяви позивача про зміну предмету позову, посилаючись на те, що позивач одночасно змінює предмет і підставу позову, що суперечить нормам чинного законодавства.

В судовому засіданні 23.09.2016 розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд дійшов висновку про припинення провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» , господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. При цьому господарському суду слід мати на увазі, що оскільки відповідний орган не має права скасовувати та вносити зміни до раніше прийнятих ним індивідуальних правових рішень, тобто ненормативних правових актів, що є актами одноразового застосування і вичерпують свою дію фактом їхнього виконання (стосовно відповідних актів органів місцевого самоврядування про це зазначено також у Рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 N 7-рп/2009 у справі N 1-9/2009), то такі дії не свідчать про припинення існування предмета спору. Водночас юридична оцінка актів державних та інших органів, прийнятих з питань скасування та внесення змін до згаданих індивідуальних правових рішень, має здійснюватися господарським судом з урахуванням частини другої статті 4 ГПК.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Враховуючи, що після направлення позовної заяви до суду (вх.№ 2130/16 від 29.06.2016), з 01.07.2016 відповідач передав нерухомість іншій юридичній особі, що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, то відповідач не має жодним чином дозволяти або забороняти доступ до спірної земельної ділянки, а тому предмет спору відсутній.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи наведе вище, керуючись п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 911/2055/16 припинити.

Суддя О.О. Христенко