ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2016 р. Справа № 911/2472/16

За позовом ОСОБА_1 підприємства Броварської міської ради Київської області Броваритепловодоенергія

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Броварської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора - 4

про стягнення 39126,41грн

Суддя С.І.Чонгова

від позивача ОСОБА_2 (довіреність №01-241 від 01.02.2016);

від відповідача ОСОБА_3

СУТЬ СПОРУ: Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області Броваритепловодоенергія звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 підприємства Броварської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора-4 про стягнення 39126,41грн у т.ч.:

- 24626,41грн основна заборгованість;

- 14500,00грн штраф.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, відповідачем порушено зобовязання за договором № 811 від 16.04.2013 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, в частині оплати за надані послуги у встановлений договором строк, а також на порушення відповідачем умов договору за неповернуті акти, за якими сторонами передбачено відповідальність у вигляді сплати неустойки.

Відповідач у справі Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора-4 документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надало.

У судовому засіданні 29.09.2016 судом продовжено строк вирішення спору, а також оголошено перерву у судовому засіданні до 10.10.2016

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

16.04.2013 між сторонами у справі Броварської міської ради Київської області Броваритепловодоенергія (далі виконавець) та ОСОБА_1 підприємством Броварської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора-4 (далі споживач) укладено договір № 811 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води (а.с.7-10, далі - договір).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Відповідно до п. 1.1 договору, виконавець зобовязується надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води (далі теплопостачання), а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором.

Згідно п. 1.2 договору, сторонами погоджено характеристику засобів обліку, а саме тепло лічильник Сонометр-2000, заводський номер 776017179 за адресою вул. Горького, буд.5.

У відповідності до п. 3.1 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 3.2 договору, сторонами погоджено рахунок для оплати послуги.

Відповідно до п. 3.4 договору, плата за послуги з теплопостачання здійснюється до 15 числа місяця, що передує місяцю надання послуг виходячи з планових нормативних обсягів вартості запланованого обсягу; повна вартість обсягу споживання теплової енергії визначається виходячи з планових нормативних обсягів споживання та вартості Гкал на момент проведення нарахування; та встановлені планово-нормативні обсяги споживання по місяцям.

Згідно п. 3.8 договору, при наявності заборгованості виконавець має право зарахувати кошти, що надійшли від споживача, в рахунок погашення боргу, що виник за минулий період, незалежно від призначення платежу.

Фактично надані послуги оформлюються актом про надання послуг, виконавець зобовязаний направити споживачу на адресу, що вказана в договорі акт про надання послуг, а споживач зобовязаний протягом 5 днів з моменту його отримання повернути його виконавцеві в належно оформленому вигляді (п. 3.10 договору).

Відповідно до п. 3.11 договору, послуги вважаються наданими з дати складання акта про надання послуг.

У випадку неповернення споживачем акту та відсутності письмових заперечень, послуги вважаються наданими та прийнятими споживачем.

Відповідно до п. 9.1 договору, вказаний договір укладено на 1 рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

Як встановлено судом, за період з 01.04.2014 по 01.05.2016 позивачем надано відповідачу послуги згідно умов договору, позивачем на адресу відповідача направлені відповідні рахунки та акти про надання послуг з теплопостачання, що підтверджується поштовими відправленнями (а.с.72-96).

Проте, відповідачем послуги сплачені не в повному обсязі у звязку з чим, за твердженням позивача у відповідача існує заборгованість в розмірі 24 626,41грн.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як визначено спеціальною нормою, яка регулює відносини з надання послуг, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст.901 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.

Звертаючись з даним позовом позивач зазначає, що у відповідача існує заборгованість за надані послуги в розмірі 24 626,41грн.

Відповідачем не надано суду доказів сплати заявленої заборгованості, у звязку з чим суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 24 626,41грн основного боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 14 500,00грн за 29 неповернутих позивачу актів, за неповернення яких сторонами в договорі встановлено відповідальність у вигляді сплати штрафу в розмірі 500,00грн за кожний неповернутий акт.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Штраф та пеня є видами неустойки згідно ст.549 ЦК України. При цьому, відповідно до вказаної норми, неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Як визначено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, згідно з п.2 ч.1 цієї норми, сплата неустойки.

Згідно п.п. 5 п. 5.1 договору, споживач несе відповідальність згідно з законодавством та вказаним договором за, зокрема, неповернення акту про надані послуги або акту звіряння розрахунків шляхом сплати виконавцем штрафу в розмірі 500,00грн за кожен неповернутий акт.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Враховуючи, що під час розгляду справи відповідачем не надано суду доказів повернення позивачу 29 актів про надання послуг, суд вважає вимоги позивача про стягнення 14 500,00грн (500*29) штрафу обґрунтованими.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а саме у розмірі 1378,00грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Броварської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора - 4 на користь ОСОБА_1 підприємства Броварської міської ради Київської області Броваритепловодоенергія 24 626,41грн основного боргу, 14 500,00грн штрафу, а також 1378,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 13.10.2016.

Суддя С.І. Чонгова