КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2016 р. Справа№ 925/1989/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі Романовій Ю.М.

представники сторін:

позивача: Брацкова О.С. - представник за довіреністю;

відповідача: Кузьмінський О.О. - представник за довіреністю; Царинний В.Г. директор;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Концерн Хлібпром"

на рішення господарського суду Черкаської області від 23.02.2016 року

у справі № 925/1989/15 (суддя Довгань К.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Концерн Хлібпром"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оргхарчопромсервіс"

про стягнення 22 056,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Концерн Хлібпром" звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оргхарчопромсервіс" про стягнення 22056,22 грн. збитків у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору підряду та відмовою у виправленні допущених недоліків, внаслідок чого позивач поніс витрати на оплату вартості робіт, які були виконані іншою особою.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 23.02.2016 у справі №925/1989/15 відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Концерн Хлібпром" звернулось із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повідомив позивача належним чином про дату судового засідання, в якому було ухвалено оскаржуване рішення, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, також судом помилково застосовано до спірних правовідносин Інструкцію Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 №П-7.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2016 (у складі колегії суддів: головуючий суддя Куксов В.В., судді Гончаров С.А., Скрипка І.М.) апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено розгляд справи на 31.05.2016.

Розпорядженням Керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2016 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 925/1989/15 у зв'язку із перебуванням головуючого судді (судді - доповідача) Куксова В.В. у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 19.05.2016 справу № 925/1989/15 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Зеленіна В.О., суддів: Зубець Л.П., ОСОБА_7.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2016 колегією суддів у зазначеному складі прийнято справу до провадження, розгляд справи призначено на 11.07.2016.

05.07.2016 позивач подав додаткові пояснення до апеляційної скарги, у яких вказав, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, оскільки Інструкція №П-7 застосовується виключно до договорів поставки, а між сторонами було укладено договір підряду.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 11.07.2016 р., у зв'язку із смертю судді ОСОБА_7, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 925/1989/15 колегію суддів у складі головуючого судді: Зеленіна В.О., суддів: Зубець Л.П., Мартюк А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2016 колегією суддів у зазначеному складі прийнято справу до провадження.

Відповідно до ст. 77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 11.07.2016 по 05.09.2016.

02.09.2016 позивач подав додаткові пояснення до апеляційної скарги, у яких вказав, що роботи по заміні стрічки на об'єкті, які проводились відповідачем, включали в себе її склеювання, тому розклеювання стрічки є доказом неналежності виконаних відповідачем робіт. Стрічка придбана позивачем у ТОВ "Едванс Плюс", який є постачальником оригінальних запчастин до обладнання і відповідачем не було висловлено жодних зауважень щодо її якості. Умовами договору було встановлено гарантію на виконані роботи - 12 місяців. Суд першої інстанції безпідставно застосував Інструкцію №П-7. Також позивача не було повідомлено про дату судового засідання, призначеного на 23.02.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2016 розгляд справи було відкладено на 03.10.2016.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що роботи були виконані якісно, відклеювання стрічки відбувалось внаслідок неправильної експлуатації, що не є гарантійним випадком.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

15.04.2015 між позивачем - ПАТ "Концерн Хлібпром", як замовником, та відповідачем - ТОВ "Оргхарчопромсервіс", як підрядником, було укладено Договір підряду № 15-04/15 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору замовник доручив, а підрядник зобов'язався виконати роботи по заміні стрічки столу пересадки шафи вистоювання FKP в кількості 2 шт. на об'єктах ЛХЗ №5 (м. Львів, вул. Хлібна, 2) та ЛХЗ №1 (м. Львів, вул. Городоцька, 168).

Згідно з п.1.2 Договору замовник зобов'язався оплатити послуги підрядника на умовах даного договору.

У підпункті 2.1.1 Договору визначено, що підрядник зобов'язаний виконати всі роботи, визначені в п.1.1 цього Договору в обсягах і в строки, передбачені Договором.

Згідно з пп. 2.2.2 Договору замовник зобов'язаний прийняти виконані підрядником роботи та підписати Акт здачі-приймання виконаних робіт за умови належного виконання таких робіт підрядником.

У пункті 3 розділу 2 Договору визначено, що роботи виконуються із матеріалів замовника.

Пунктом 4 розділу 2 Договору встановлено, що гарантія на виконані підрядником роботи складає 12 місяців.

Загальна вартість робіт по Договору узгоджена сторонами складає 17000 грн. в т.ч. ПДВ 20% - 2833,33 грн. (п.3.1).

Пунктами 5.1, 5.2 Договору встановлено, що завершена робота по Договору документально оформляється підрядником у вигляді Акту здачі-приймання виконаних робіт. Замовник протягом 3-х днів з моменту отримання Акту здачі-приймання виконаних робіт зобов'язаний підписати його і передати підряднику, або скласти разом із підрядником двосторонній Акт-зауваження з переліком необхідних доробок із зазначенням термінів.

Згідно видаткової накладної №6 від 15.04.2015 позивач придбав у ТОВ "Едванс Плюс" стрічку транспортерну ID 282221 3*2120*5590 та клей К 18 Н2,241 гр.

На виконання умов Договору відповідач виконав підрядні роботи з заміни стрічки столу пересадки шафи вистоювання FKP на об'єктах ЛХЗ №5 (м. Львів, вул. Хлібна, 2) та ЛХЗ №1 (м. Львів, вул. Городоцька, 168), що підтверджується Актом №ОУ-0000023 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 24.04.2015. Акт підписаний та затверджений без зауважень представниками обох сторін, підписи яких скріплені печатками товариств.

Згідно наявного у матеріалах справи листа Представництва "Гостол-Гопан д.о.о." в Україні постачання запасних частин, комплектуючих до обладнання здійснює авторизований офіційний представник фірми - ТОВ "Едванс плюс" (який є постачальником стрічки), а сервіс, ремонт та монтаж обладнання виконує ТОВ "Оргхарчопромсервіс" (підрядник за договором, відповідач у справі).

07.08.2015 працівниками позивача складено Акт про те, що на об'єкті ЛХЗ №5 при дослідженні стрічки столу пересадки шафи вистоювання встановлено, що по лінії склеювання стрічки має місце розклеювання.

07.08.2015 позивачем за вих. №604/01 направлено відповідачу лист-претензію, у якій зазначено, що 07.08.2015 було виявлено, що транспортерна стрічка по лінії склеювання розклеюється та може призвести до повного розірвання стрічки, і відповідно до зупинки лінії, тому просить повідомити про час прибуття представників для виконання робіт.

10.08.2015 працівником відповідача - слюсарем-монтажником ОСОБА_6 складено Звіт про результати відрядження до хлібзаводу №5 м.Львів, вул.Хлібна, 2, у якому зазначено, що за результатами огляду стрічки встановлено: на момент приїзду стрічка експлуатується; стрічка по лінії склеювання залишилася цілою; біля лінії склеювання дефект підриву верхнього слою стрічки. Висновок: механічний підрив стрічки або перегрів стрічки при зупинці біля поду печі. Дане пошкодження не призвело до зупинки лінії, стрічка може експлуатуватись в подальшому. Дана ділянка стрічки підклеєна разом з представниками Львівського хлібзаводу №5, що забезпечить подальшу її експлуатацію. До звіту додано фото стрічки.

Наказом відповідача №1-ГЗ від 12.08.2015 створено тимчасову комісію для з'ясування причини розклеювання транспортерної стрічки столу пересадки шафи вистоювання на Львівському хлібзаводі №5.

Наказом відповідача №2-ГЗ від 12.08.2015 доручено тимчасовій комісії провести експертизу та з'ясувати причини розклеювання стрічки столу пересадки шафи відстоювання.

Протоколом №12/08 засідання тимчасової комісії ТОВ "Оргхарчопромсервіс" від 12.08.2015 встановлено, що дефект підриву верхнього слою стрічки не має відношення до якості проведених робіт по склеюванню стрічки, а є свідченням неправильної експлуатації, та не підпадає під дію гарантійних зобов'язань по Договору №15-04/15 від 15.04.2015.

Листом від 12.08.2015 вих. №12-08/15 відповідач повідомив позивача про те, що після отримання листа-претензії було направлено спеціаліста для з'ясування причин, яким встановлено, що стрічка по лінії склеювання залишилася цілою, біля лінії склеювання виявлений дефект підриву верхнього слою стрічки, що не має відношення до якості проведених робіт по склеюванню, тому даний випадок не є гарантійним.

28.09.2015 працівниками позивача складено Акт про те, що на об'єкті ЛХЗ №5 при дослідженні стрічки столу пересадки шафи вистоювання встановлено, що по лінії склеювання стрічки має місце розклеювання, незважаючи на проведені ТОВ "Оргхарчопромсервіс" роботи по повторному склеюванню/підклеюванню.

28.09.2015 позивач направив відповідачу лист за вих.№703/1, у якому вказав, що розклеювання стрічки по лінії з'єднання продовжується, тому просить усунути вказаний недолік, виконавши гарантійні зобов'язання.

Відповідач у відповідь на вказаний лист позивача листом від 06.10.2015 вих. №06-10/14 повторно направив позивачу лист від 12.08.2015 №12-08/15.

29.10.2015 працівниками позивача складено Акт про те, що на об'єкті ЛХЗ №5 при дослідженні стрічки столу пересадки шафи вистоювання встановлено, що по лінії склеювання стрічки має місце розклеювання, незважаючи на проведені ТОВ "Оррхарчопромсервіс" роботи по повторному склеюванню/підклеюванню. Також вирішено залучити третю особу для виконання робіт по склеюванню вказаної стрічки.

03.11.2015 позивач уклав із ТОВ "Белтімпорт" Договір №11136-2015-ШК, предметом якого є ремонт стрічки транспортерної, загальна вартість робіт 22056,22 грн.

11.11.2015 працівниками ТОВ "Белтімпорт" складено Акт обстеження стрічки транспортерної на об'єкті ЛХЗ №5, у якому вони зазначили, що виявили розрив по лінії склеювання стрічки, а саме: відрив верхнього слою стрічки по лінії склеювання, причиню чого стало неякісне проведення робіт по її склеюванню.

Також 11.11.2015 позивачем та представником ТОВ "Белтімпорт" підписано Акт виконаних робіт №124353 щодо ремонту стрічки столу пересадки шафи вистоювання.

Платіжним дорученням №01196704 від 30.11.2015 позивач сплатив ТОВ "Белтімпорт" 22056,22 грн. в якості оплати за ремонт стрічки.

У зв'язку із викладеним, позивач, на підставі ст. 224 Господарського кодексу України, просив стягнути з відповідача понесені збитки - витрати (додаткові витрати) у розмірі 22056,22 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не доведено, що дефект полотна стрічки є наслідком неналежного виконання саме відповідачем робіт передбачених п.1.1. Договору.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Права та обов'язки сторін у даній справі виникли на підставі Договору підряду №15-04/15.

Статтею 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Оскільки положеннями Господарського кодексу України не врегульовані відносини підряду, до спірних правовідносин сторін повинні застосовуватись положення про підряд, визначені главою 61 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Згідно зі ст. 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Статтею 859 ЦК України встановлено, що якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов'язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам статті 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку. Гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи, якщо інше не встановлено договором підряду.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, у тому числі, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За приписами ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка порушила зобов'язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема у виді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника.

За відсутності хоча б однієї із названих умов цивільно-правова відповідальність у виді відшкодування майнової шкоди не настає (постанова Верховного Суду України від 18 березня 2015 р. у справі N 3-18гс15).

На підтвердження протиправної поведінки відповідача, що полягає у неналежному виконанні зобов'язання, позивач посилається на акти власних працівників та Акт обстеження стрічки транспортерної, складений працівниками ТОВ "Белтімпорт", у яких вказано, що причиною відриву верхнього слою стрічки по лінії склеювання стало неякісне проведення робіт по її склеюванню.

Вказані доводи позивача спростовуються висновком комісії відповідача, яка встановила, що дефект підриву верхнього слою стрічки не має відношення до якості проведених робіт по склеюванню стрічки, а є свідченням неправильної експлуатації, та не підпадає під дію гарантійних зобов'язань по Договору.

При цьому колегією суддів враховано, що відповідно до листа представництва фірми "Гостол-Гопан д.о.о." в Україні, яка є виробником стрічки, відповідач є авторизованою організацію, яка здійснює сервіс, ремонт та монтаж обладнання вказаної фірми.

Проведення судової експертизи, для встановлення дійсної причини відриву стрічки транспортеру, на даний час є неможливим, у зв'язку із проведенням її ремонту.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у матеріалах справи не міститься належних, допустимих та беззаперечних доказів того, що виявлений позивачем дефект полотна стрічки є наслідком неналежного виконання саме відповідачем робіт передбачених п. 1.1. Договору, а тому позовні вимоги про стягнення збитків є недоведеними і не підлягають до задоволення.

Проте, застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.66 р. N П-7, є помилковим, оскільки умовами укладеного сторонами договору не передбачено, що на відносини сторін за цим договором розповсюджуються дія норм вказаної Інструкції.

Щодо посилань скаржника на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неповідомлення його належним чином про дату судового засідання 23.02.2016, то вказані доводи не знайшли свого підтвердження, оскільки матеріали справи містять ухвалу господарського суду Черкаської області від 09.02.2016 про відкладення розгляду справи на 23.02.2016 (а.с.49-50), з відміткою служби діловодства суду про направлення її обом сторонам 10.02.2016. Вказана ухвала також наявна у Єдиному державному реєстрі судових рішень, отже позивач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до абз. 6 п.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що місцевим господарським судом було правильно відмовлено у задоволенні позову, а тому підстав для скасування його рішення не вбачається, але при цьому колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд неправильно виходив з того, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню Інструкція Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 №П-7, а також безпідставно послався на положення статті 1166 ЦК України, яка не підлягає застосуванню до договірних правовідносин.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Концерн Хлібпром" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Черкаської області від 23.02.2016 у справі № 925/1989/15 - без змін.

2. Матеріали справи № 925/1989/15 повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк