РІШЕННЯ

"29" вересня 2016 р.Справа № 921/424/16-г/4

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

Розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кагро", юр. адр.: вул. Дорошенка, 4, смт. Козова, Козівський район, Тернопільська область, 47600; пошт. адр.: вул. Мазепи, 10, каб.210, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46009

до відповідача ОСОБА_1 сільської ради, с. Ценів, Козівський район, Тернопільська область, 47640

про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради №21 від 28.03.2016 року про розірвання договорів на управління спадщиною.

За участі представників сторін:

позивача: уповноважений ОСОБА_2, довіреність № 17 від 26.08.16 р.;

відповідача: не з'явився.

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні представнику позивача процесуальні права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 ГПК України, розяснено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кагро" звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача - ОСОБА_1 сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради №21 від 28.03.2016 року про розірвання договорів на управління спадщиною.

Ухвалою від 21.07.2016р. провадження у справі порушено та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 11.08.2016р. о 10:40 год.

Також ухвалою від 10.08.2016р., у відповідь на заявлене позивачем у п. 2 прохальної частини позовної заяви №2016/07-18 від 18.07.2016р. клопотання, відстрочено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кагро" сплату судового збору до 25.08.2016р.

11.08.2016р. у судовому засіданні представником позивача подано клопотання №2016/08-10/5 від 10.08.2016 року про долучення та витребування документів.

У судовому засіданні, яке відбулося 01.09.2016р., представником позивача подано клопотання № 2016/08-29/4 від 29.08.2016р. про долучення додаткових документів до матеріалів справи: платіжного доручення № 57463 від 30.06.2016р. про сплату за позивача судового збору ТзОВ "Елагрі - Козова", на підставі договору позики від 30.06.2016р., котре судом відхиляється, як таке, що не є належним доказом сплати судового збору у спосіб та порядку передбаченому ЗУ "Про судовий збір".

01.09.2016 р. через канцелярію суду уповноваженим представником позивача подано клопотання про відстрочення сплати судового збору № 2016/09-01/2 від 29.08.2016 р., яке ним підтримано у судовому засіданні. Судом зазначене клопотання задоволено та відстрочено сплату судового збору до прийняття рішення у справі, про що зазначено в ухвалі від 01.09.2016р.

19.09.2016р. на адресу суду надійшов відзив на позов №66/02-13 від 19.09.2016 р. з долученою до нього на вимогу ухвали суду від 01.09.2016р. належним чином засвідчено копією рішення ОСОБА_1 сільської ради №128 від 19.06.2013р.

Так у поданому нею відзиві ОСОБА_1 сільська рада проти позову заперечує, вважає вимоги позивача незаконними та необґрунтованими, з огляду на те, що оспорюваним рішенням достроково розірвано договори на управління спадщиною у зв'язку із втратою довір'я до управителя спадщиною у відповідності до п. 2.1 Договорів на управління спадщиною від 23.06.2013р.

Також відповідач просить суд розглядати спір без участі його повноважного представника за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 19.09.2016 р. представник позивача доказів сплати судового збору не подав, разом з тим, підтримав клопотання про відстрочення сплати судового збору № 2016/09-01/2 від 29.08.2016 р. до прийняття рішення по справі, яке судом задоволено.

Крім того, представник позивача просить суд в порядку ст. 77 ГПК України відкласти розгляд справи та витребувати у відповідача оригінал оспорюваного рішення (для огляду у судовому засіданні), оскільки наданий товариству витяг з рішення №21 від 28.03.2016 р. по змісту не відповідає копії рішення, що додано відповідачем до відзиву на позов, а також для надання можливості позивачу підготувати мотивовані заперечення на відзив.

29.09.2016р. у судовому засіданні представник позивача доказів сплати судового збору не подав та підтримав клопотання про відстрочення сплати судового збору № 2016/09-01/2 від 29.08.2016 р. до прийняття рішення по справі, яке судом задоволено.

Також позивач звернув увагу суду на те, що копія долученого ОСОБА_1 сільською радою до відзиву на позов №66/02-13 від 19.09.2016р. рішення ОСОБА_1 сільської ради №21 від 28 березня 2016 року «Про розірвання договорів на управління спадщиною укладених між ОСОБА_1 сільською радою та ТзОВ «КАГРО»» не відповідає витягу із цього рішення, наданому позивачу.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить долучене до матеріалів справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою адресата про його одержання.

Враховуючи, що явка відповідача не визнавалася судом обовязковою, поданих доказів є достатньо для вирішення спору по суті, брати участь в судовому засіданні є правом сторони, передбаченим ст.22 ГПК України, процесуальні документи надсилалися судом за юридичною адресою відповідача, вказаною у позовній заяві, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тому з урахуванням приписів ч.1 ст.64 ГПК України, п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-08/140 від 15.03.2010р. "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами в господарському судочинстві", застосовуючи принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, що закріплені в п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, та беручи до уваги забезпечення сторонам рівних та належних умов для надання доказів, необхідних для розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за правилами ст.75 ГПК України

В судових засіданнях у відповідності до ст. 77 ГПК України розгляд справи неодноразово відкладався (востаннє на 29.09.2016р.) для надання можливості сторонам взяти участь у розгляді справи, а також подати витребувані судом документи та додаткові докази у справу.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст. 81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, господарським судом встановлено наступне:

- 19 червня 2013 року ОСОБА_1 сільською радою з метою здійснення управління спадщиною, а саме неуспадкованими (невитребуваними) земельними ділянками, частками (паями), розташованими на території ОСОБА_1 сільської ради, спадкоємці (власники) яких не оформили право власності на них, для утримання, догляду та вчинення інших фактичних та юридичних дій для підтримання земельних ділянок в належному стані, керуючись ст.ст.1277, 1283, 1284, 1285 ЦК України прийнято рішення №128 «Про укладення договорів управління спадщиною (неуспадкованими, невитребуваними земельними ділянками, частками (паями) між ОСОБА_1 сільською радою та ТОВ «КАГРО»» , п. 1 якого вирішено укласти з ТзОВ "Кагро" договори на управління спадщиною, неуспадкованими (невитребуваними) земельними ділянками, частками (паями), які належать спадкодавцям (власникам) згідно списку, що додається.

На виконання вказаного рішення 23 червня 2013 року між ОСОБА_1 сільською радою Козівського району Тернопільської області (надалі - установник управління) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАГРО» (надалі - управитель) було укладено ряд договорів на управління спадщиною, а саме:

1) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №56 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,18 га, кадастровий номер - :01:001:0777),

2) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №58 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,05 га, кадастровий номер - :01:001:0835),

3) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №30 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,09 га, кадастровий номер - :01:001:0376),

4) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №31 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,38 га, кадастровий номер - :01:001:0616),

5) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №32 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,22 га, кадастровий номер - :01:001:0897),

6) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №33 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,15 га, кадастровий номер - :01:001:0678),

7) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №35 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 0,86 га, кадастровий номер - :01:001:0139),

8) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №37 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,09 га, кадастровий номер - :01:001:0377),

9) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №38 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,09 га, кадастровий, номер -:01:001:0393),

10) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №39 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,09 га, кадастровий номер - :01:001:0395),

11) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №41 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,09 га, кадастровий номер - :01:001:0405),

12) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №42 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,09 га, кадастровий номер - :01:001:0353),

13) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №44 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,30 га, кадастровий номер - :01:001:0911),

14) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №43 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,45 га, кадастровий номер - :01:001:0617),

15) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №45 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,78 га, кадастровий номер - :01:001:0682),

16) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №48 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,61 га, кадастровий номер - :01:001:0710),

17) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №51 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,09 га, кадастровий номер - :01:001:0761),

18) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №52 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,27 га, кадастровий номер - :01:001:0645),

19) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №53 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,22 га, кадастровий номер - :01:001:0898),

20) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №17 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 2,02 га, кадастровий номер - :01:001:0704),

21) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №18 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,39 га, кадастровий номер - :01:001:0326),

22) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №19 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,09 га, кадастровий номер - :01:001:0417),

23) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №21 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,09 га, кадастровий номер - :01:001:0419),

24) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №24 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,07 га, кадастровий номер - :01:001:05 69),

25) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №25 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,26 га, кадастровий номер - :01:001:0895),

26) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №26 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,09 га, кадастровий номер - :01:001:0410),

27) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №27 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,09 га, кадастровий номер - :01:001:0380),

28) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №28 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,09 га, кадастровий номер - :01:001:0412),

29) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №1 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,18 га, кадастровий номер -:01:001:0778),

30) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №2 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,72 га, кадастровий номер - :01:001:0725),

31) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №4 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,17 га, кадастровий номер - :01:001:0341),

32) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №9 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,09 га, кадастровий номер - :01:001:0358),

33) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №11 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,09 га, кадастровий номер - :01:001:0421),

34) договір на управління спадщиною, зареєстрований за №13 від 23 червня 2013 року (земельна ділянка, розташована та території ОСОБА_1 сільської ради, загальною площею 1,09 га, кадастровий номер - :01:001:0361).

Відповідно до п.1.1. зазначених договорів на управління спадщиною, установник управління передає, а управитель приймає в управління майно померлого, а саме земельну ділянку, яке потребує окремого утримання, догляду, вчинення інших фактичних та/або юридичних дій для підтримання його в належному технічному та функціональному стані.

Договори на управління спадщиною укладено на строк до зявлення спадкоємців або прийняття спадщини, а у випадку визнання спадщини відумерлою - до набрання законної сили відповідним рішенням суду (п. 7.1. Договорів).

У п. 7.2. Договорів Сторони дійшли згоди про те, що він достроково припиняється у разі:

- ліквідації юридичної особи Управителя спадщиною або визнання його банкрутом;

- визнання Управителя спадщиною недієздатним, безвісно відсутнім, обмеження його цивільної дієздатності абр смерті;

- відмови Управителя або Установника управління від договору управління спадщиною у звязку з неможливістю Управителя здійснювати управління майном.

У відповідності до приписів п.9.3. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, інформація про укладення договорів на управління спадщиною була внесена до Книги обліку договорів на управління спадщиною ОСОБА_1 сільської ради, про що свідчать відповідні написи на договорах.

28 березня 2016 року рішенням ОСОБА_1 сільської ради №21 «Про розірвання договорів на управління спадщиною укладених між ОСОБА_1 сільською радою та ТзОВ «КАГРО»» було достроково розірвано договори на управління спадщиною (неуспадкованими, невитребуваними земельними ділянками, частками (паями)), що укладені між ОСОБА_1 сільською радою та ТОВ «КАГРО» (Список додається) та визнано таким, що втратило чинність рішення ОСОБА_1 сільської ради №128 від 19 червня 2013 року «Про укладення договорів управління спадщиною (неуспадкованими, невитребуваними земельними ділянками, частками (паями)) між ОСОБА_1 сільською радою та ТОВ «КАГРО»».

З огляду на викладене, позивач вважає, що рішення ОСОБА_1 сільської ради №21 від 28.03.2016р. «Про розірвання договорів на управління спадщиною укладених між ОСОБА_1 сільською радою та ТзОВ «КАГРО»» було прийнято з порушенням вимог ст.651 та ст. 12785 Цивільного кодексу України, а відтак є незаконним та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Так, в обґрунтування заявлених ним вимог, позивач, серед іншого, посилається на те, що :

- так як між сторонами відсутні будь-які домовленості щодо дострокового розірвання договорів управління спадщиною, а також не має судових рішень, якими такі договори були б розірвані, а тому, з огляду на приписи ст. 651 ЦК України, у відповідача на момент прийняття оскаржуваного рішення було відсутнє право на одностороннє розірвання укладених між ним та ТзОВ "Кагро" правочинів;

- крім того, позивач покликається на приписи ст. 1285 ЦК України, якою названо лише такі умови для дострокового припинення договору на управління спадщиною, як: поява спадкоємці та прийняття спадщини, тоді як згідно з витягом з рішення ОСОБА_1 сільської ради №21 від 28.03.2016р. вбачається, що підставою для його прийняття слугувало порушення ТОВ "Кагро" ст. 125 ЗК України, а саме відсутність державної реєстрації таких договорів, тоді як нормами законодавства ( чинного на момент їх (договорів) укладення ) не передбачено обовязку із державної реєстрації договорів на управління спадщиною.

Проаналізувавши встановлені судом обставини в сукупності, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, у відповідності з статті 43 ГПК України, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, при цьому судом взято до уваги таке:

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтями 19 Конституції України, ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України, Законами України, актами Президента України, а також іншими нормативно-правовими актами. Рішення (акти) органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб повинні відповідати переліченому законодавству.

Суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить законодавству і порушує цивільні права та інтереси (ст.21 ЦК України, ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Матеріали справи свідчать, що оскаржуваним рішенням ОСОБА_1 сільської ради №21 від 28 березня 2016 року «Про розірвання договорів на управління спадщиною укладених між ОСОБА_1 сільською радою та ТзОВ «КАГРО»» було достроково розірвано договори на управління спадщиною (неуспадкованими, невитребуваними земельними ділянками, частками (паями)), що укладені між ОСОБА_1 сільською радою та ТОВ «КАГРО» (Список додається) та визнано таким, що втратило чинність рішення ОСОБА_1 сільської ради №128 від 19 червня 2013 року «Про укладення договорів управління спадщиною (неуспадкованими, невитребуваними земельними ділянками, частками (паями)) між ОСОБА_1 сільською радою та ТОВ «КАГРО»».

Досліджуючи в процесі розгляду справи правомірність прийнятого рішення та відповідність його нормам чинного законодавства, судом встановлено наступне:

- в силу приписів ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За приписами ч.1 п. 34 ст. 26 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" до повноважень селищної ради належить, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються виключно на пленарних засіданнях.

Згідно ст.12 ЗК України до повноважень міських, селищних, сільських рад, як органів місцевого самоврядування у галузі земельних відносин на їх території, належать, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

- відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема із правочинів;

- згідно ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст.629 цього ж Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Суб'єкти цивільного права знаходяться стосовно один до одного в юридично однаковому становищі. Юридична рівність сторін у цивільно-правовому відношенні є правовим виразом економічної рівності учасників товарно-грошових відносин, кожна з сторін має свій комплекс прав і обов'язків і не підпорядкована іншій.

Свобода договорів разом з рівністю учасників цивільних відносин та іншими принципами належить до загальних засад цивільного законодавства, закріплених у ст. З ЦК. Свобода договору полягає передусім у вільному виявленні волі сторін на вступ у договірні відносини.

Матеріали справи свідчать, що договір на підставі якого виникли правовідносини сторін, за своєю правовою природою є договором управління спадщиною.

Встановлення управління спадковим майном передбачено статтею 1285 Цивільного кодексу та пунктом 195 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (із змінами і доповненнями), затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 N 20/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03.03.2004 за N 283/8882 .

Договір на управління спадщиною укладається нотаріусом, а в населених пунктах, де немає нотаріуса, - відповідним органом місцевого самоврядування з іншою особою, якщо у складі спадщини є майно, яке потребує утримання, догляду, вчинення інших фактичних чи юридичних дій, для підтримання його в належному стані у разі відсутності спадкоємців або виконавця заповіту.

Отже, договір на управління майном є двостороннім договором.

Установником управління може бути нотаріус, а в населених пунктах, де немає нотаріуса, - відповідний орган місцевого самоврядування.

Друга сторона договору на управління спадщиною (управитель) законодавцем не конкретизована, а тому коло осіб, які можуть бути призначені управителями спадковим майном, не обмежено, а тому управителем майна може бути будь-яка фізична особа, яка має повну цивільну дієздатність, а також юридична особа.

Таким чином, укладаючи зазначені вище договори управління спадщиною, орган місцевого самоврядування використав надані йому законом (ст. 1285 ЦК України) повноваження на управління спадковим майном, у даному випадку неуспадкованими (невитребуваними) земельними ділянками, частками (паями), розташованими на території ОСОБА_1 сільської ради, спадкоємці (власники) яких не оформили право власності на них, для утримання, догляду та вчинення інших фактичних та юридичних дій для підтримання земельних ділянок в належному стані, а отже діяв як рівний субєкт цивільно-правових відносин, на якого поширюються норми цивільного законодавства України.

Так нормами чинного на час прийняття оспорюваного рішення законодавства, що регулює спірні правовідносини сторін, встановлено, що зміну або розірвання господарського договору може бути вчинено за згодою сторін, у разі односторонньої відмови від нього (односторонньої зміни умов) або судовим рішенням на вимогу однієї із сторін. За загальним правилом, зміна або розірвання договору в односторонньому порядку не допускаються.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Дані положення статті кореспондуються з нормами статтею 188 Господарського кодексу України, яка передбачає, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором (п. 1 ст. 188 ГК України).

Таким чином, можливість односторонньої зміни або розірвання договору допускається в обмеженому ряді випадків. Повноваження сторони на односторонню зміну або розірвання договору мають бути встановлені законом або безпосередньо в договорі.

Відповідно до пункту п. 7.2. Договорів Сторони дійшли згоди про те, що він достроково припиняється у разі:

- ліквідації юридичної особи Управителя спадщиною або визнання його банкрутом;

- визнання Управителя спадщиною недієздатним, безвісно відсутнім, обмеження його цивільної дієздатності абр смерті;

- відмови Управителя або Установника управління від договору управління спадщиною у звязку з неможливістю Управителя здійснювати управління майном.

Також у п. 2.1 Договорів закріплена можливість дострокового припинення дії договору на управління спадщиною у разі втрати довір'я Установника управління до Управителя спадщиною.

Водночас, нормами статті 188 ГК України визначено наступний порядок розірвання договору за пропозицією однієї із сторін:

- сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором;

- сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

- у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду;

- якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду (п.п. 2-4 ст. 188 ГК України).

Моментом, з якого відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України договір є зміненим або розірваним є момент укладення угоди про зміну або розірвання договору, що визначається відповідно до ст. 640 ЦК України, якщо інший момент не встановлений у самій угоді. Тобто, зміна або розірвання господарського договору можуть відбутися у момент надання згоди стороною, що отримала таку пропозицію, чи в момент підписання сторонами єдиного документа або в момент виконання вимог, які прямо вимагаються законом (нотаріального посвідчення чи державної реєстрації угоди).

Стаття 654 ЦК України містить вимогу про вчинення зміни або розірвання договору у такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Враховуючи вказівку ч. 7 ст. 179 ГК про укладення господарських договорів за правилами, встановленими ЦК України, а також те, що домовленість про зміну або припинення господарського договору теж має природу договору, така вимога ст. 654 ЦК має враховуватись і додержуватись сторонами господарського договору.

Отже, укладення угоди про зміну або розірвання господарського договору - це передбачена правовими нормами юридично-логічна послідовність стадій встановлення умов припинення прав і обов'язків, заснована на звернених назустріч одна одній діях осіб, які виражені в різноманітних способах узгодження змісту угоди, шляхом їх вільного волевиявлення. Способами укладення угоди про зміну або розірвання договору є нормативно визначені дії, через які досягається вільне і взаємне узгодження волі сторін договору, а саме:

- сторона, яка бажає змінити або розірвати договір, надсилає пропозиції про це іншій стороні за договором;

- сторона, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, розглядає її та у 20-денний строк повідомляє іншу сторону про результати її розгляду;

- у разі прийняття пропозиції договір вважається розірваним за згодою сторін (про що інша сторона повідомляється письмово або сторонами складається єдиний документ);

- у разі часткового прийняття пропозиції (наприклад, погодження на розірвання із висуненням певних умов, на яких має бути розірваний договір) може мати місце протокол розбіжностей:

- при згоді ініціюючої сторони із зауваженнями іншої сторони договір вважається розірваним за згодою сторін;

- при незгоді із протоколом розбіжностей зміна/розірвання є такими, що не відбулися, і договір продовжує дію на погоджених раніше умовах;

- у разі відхилення пропозиції чи відсутності відповіді договір продовжує дію на погоджених раніше умовах.

Згідно ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, в процесі розгляду даної справи відповідачем не подано, а судом не здобуто доказів надіслання такої пропозиції щодо розірвання договорів на управління спадщиною з позивачем ТОВ «КАГРО» з боку ОСОБА_1 сільською радою у порядку та строки, передбачені ст. 188 ГК України. Докази звернення відповідача до суду з вимогою про розірвання договорів на управління спадщиною в матеріалах справи також відсутні, тому слід рахувати, що договори продовжують свою дію на погоджених раніше умовах.

Щодо порушення позивачем приписів ст.125 Земельного кодексу України згідно з якою право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, як на підставу прийняття оскаржуваного рішення, слід зазначити, що у відповідності до приписів п.9.3. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, інформація про укладення договорів на управління спадщиною була внесена до Книги обліку договорів на управління спадщиною, про що свідчать відповідні написи на договорах. Законом від 01.07.04 р. № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» також не передбачено обовязковості державної реєстрації договорів управління спадщиною (спадковим майном).

З огляду на наведені норми законодавства та наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що рішенням ОСОБА_1 сільської ради №21 від 28 березня 2016 року «Про розірвання договорів на управління спадщиною укладених між ОСОБА_1 сільською радою та ТзОВ «КАГРО»» порушуються права, які надані позивачу, щодо володіння та користування земельною ділянкою, переданою йому в користування на підставі договорів на управління спадщиною від 23.06.2013р., у звязку з чим дане рішення підлягає визнанню незаконним, а позов підлягає до задоволення, як обґрунтовано заявлений.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву №66/02-13 від 19.09.2016р., зокрема про те, що оспорюваним рішенням достроково розірвано договори на управління спадщиною у зв'язку із втратою довір'я до управителя спадщиною у відповідності до п. 2.1 Договорів на управління спадщиною від 23.06.2013р., судом до уваги не приймаються, оскільки відповідачем жодним чином не обґрунтовано та не доведено будь-якими доказами обставин "втрати довір'я" до Управителя спадщиною, як підстави для розірвання договорів в односторонньому порядку.

Крім цього, в процесі вирішення даного господарського спору судом виявлено невідповідність по змісту копії рішення ОСОБА_1 сільської ради №21 від 28 березня 2016 року «Про розірвання договорів на управління спадщиною укладених між ОСОБА_1 сільською радою та ТзОВ «КАГРО»» (додана ОСОБА_1 сільською радою до відзиву на позов №66/02-13 від 19.09.2016р.) та поданому до матеріалів справи витягу із цього рішення, що свідчить про недоліки у діяльності ОСОБА_1 сільської ради, у звязку із чим та у відповідності до ст. 90 ГПК України господарський суд прийшов до висновку про необхідність винесення окремої ухвали.

Згідно статті 49 ГПК України та п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», судовий збір покладається на відповідача у справі.

Водночас, матеріали справи свідчать, що станом на момент подання позову (19.07.2016р.) позивачем сума судового збору у встановленому ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" порядку та розмірі сплачена не була, у звязку з чим ухвалою від 10.08.2016р., у відповідь на заявлене позивачем у п. 2 прохальної частини позовної заяви №2016/07-18 від 18.07.2016р. клопотання, відстрочено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кагро" сплату судового збору до 25.08.2016р., а в подальшому відстрочено сплату судового збору до прийняття рішення у справі, про що зазначено в ухвалі від 01.09.2016р.

Відповідно до п. 3.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход державного бюджету України.

З огляду на зазначене, судові витрати покладаються на відповідача у справі та підлягають сплаті в дохід Державного бюджету України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_1 сільської ради №21 від 28.03.2016 року "Про розірвання договорів на управління спадщиною укладених між ОСОБА_1 сільською радою та ТзОВ "КАГРО"".

3. Стягнути з ОСОБА_1 сільської ради (с. Ценів, Козівський район, Тернопільська область, 47640, ідент. код 04392639 ) 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп судового збору, які перерахувати на р/р 3002 у ГУДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, одержувач УДКСУ м. Тернопіль, код ЄДРПОУ одержувача 37977726, код ЄДРПОУ суду 03500022, код класифікації доходу 22030001, призначення платежу - "судовий збір".

Наказ видати після вступу рішення у законну силу.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право подати апеляційну скаргу через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Повне рішення складено 10.10.2016р.

Суддя Н.М. Бурда