РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2016Справа №910/15999/16
За позовом Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діалсервіс"

про стягнення 31 608,02 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Щербина М.В. (довіреність № 061-11973/10 від 13.09.2016)

від відповідача: Лавренова Н.О. (довіреність б/н від 15.09.2016)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Департамент охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діалсервіс" (відповідач) 31608,02 грн. штрафних санкцій за непоставлений товар за договором № 317 КВ від 31 березня 2015 року.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором № 317 КВ від 31 березня 2015 року в частині повної та своєчасної поставки товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2016 порушено провадження по справі № 910/15999/16 та призначено справу до розгляду на 20.09.2016.

В судове засідання 20.09.2016 з'явились представники сторін.

Представник відповідача надав суду клопотання про відкладення розгляду справи, надав щодо нього пояснення, просив суд його задовольнити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 розгляд справи відкладено на 06.10.2016 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

03.10.2016 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти позову та зазначає, що причиною невиконання заявки від 05.08.2015 № 061-581/ккт стало відхилення компанією Gambo Lundia AB (Швеція) усіх замовлень на продукцію, необхідну для виконання зобов'язань ТОВ "Діалсервіс" за всіма договорами, чинними в країні на момент повідомлення про розірвання, про що відповідач повідомив позивача. Крім того, відповідач зазначає, що причиною невиконання спірної заявки стала саме бездіяльність самого позивача, а тому на підставі ч. 3 ст. 219 Господарського кодексу України, відповідач підлягає звільненню від відповідальності. Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

04.10.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові пояснення по справі, де позивач, крім іншого, зазначає, що підстави для звільнення відповідача від відповідальності відсутні.

У судовому засіданні 06.10.2016 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Приймаючи до уваги те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 06.10.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

31.03.2015 Департаментом охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діалсервіс" (далі - учасник) укладено договір № 317 КВ про закупівлю товарів за державні кошти (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого, учасник зобов'язується у 2015 році поставити замовнику, а замовник - прийняти та оплатити 32.50.1 Інструменти і прилади медичні, хірургічні та стоматологічні (витратні матеріали для гемодіалізу, 5 найменувань (32.50.13-53.00; 32.50.13-79.00)), зазначені в специфікації (Додаток1), в тому числі: капілярний діалізатор, площею 1,6 - 1,8 м2 - 774 од.; кровопровідна магістраль до діалізатора (артерія-вена) - 774 од.; фістульна голка венозна - 774 од.; фістульна голка артеріальна - 774 од.; порошковий картридж основного компоненту BiCart або еквівалент з вмістом сухого бікарбонату від 650 г. - 774 од.

Відповідно до п. 1.2 Договору, найменування, кількість, ціна за одиницю та загальна сума товарів зазначені в специфікації (Додаток 1).

Згідно з п. 3.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 4 від 24.06.2015, сума цього Договору становить 619 751,49 грн.

Положеннями п. 5.1 Договору встановлено, що строк поставки товарів - 10 днів від дати письмової заявки замовника.

Пунктом 6.3 Договору встановлений обов'язок учасника забезпечувати поставку товарів у строки, встановлені Договором.

Відповідно до п. 7.2 Договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань учасник сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару за кожний день затримки.

Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2015 та до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за ним (п. 10.1 Договору).

На виконання умов Договору між сторонами було підписано Додаток № 1 до Договору (додаткової угоди № 4) - Специфікація, у якій сторони погодили найменування, марку, виробника, кількість та ціну товару, що буде постачатись відповідачем.

У відповідності до п. 5.1 Договору, позивач направив, а відповідач отримав заявку на постачання від 05.08.2015 № 061-581/ккт, у якій позивач просив здійснити поставку витратних матеріалів для гемодіалізу, а саме: капілярний діалізатор, площею 1,6 - 1,8 м2 - 217 од.; кровопровідна магістраль до діалізатора (артерія-вена) - 217 од.; фістульна голка венозна - 217 од.; фістульна голка артеріальна - 217 од.; порошковий картридж основного компоненту BiCart або еквівалент з вмістом сухого бікарбонату від 650 г. - 217 од.

Зазначена заявка отримана відповідачем, що підтверджується відміткою директора відповідача на заявці, а також не заперечується відповідачем у судових засіданнях та у відзиві на позовну заяву.

Проте, в порушення умов Договору, відповідач товар, обумовлений в заявці, вчасно та у повному обсязі не поставив.

03.12.2015 між сторонами погоджено та підписано Додаткову угоду № 5 до Договору, відповідно до п. 1 якої сторони домовились про розірвання Договору. Всі зобов'язання сторін з виконання умов Договору припиняються після набрання чинності цією Додатковою угодою. Додаткова угода № 5 набирає чинності з дати її підписання представниками сторін.

Враховуючи, що під час дії Договору відповідачем не виконаний обов'язок з поставки позивачу товару, обумовленого в заявці на постачання від 05.08.2015 № 061-581/ккт, позивачем нараховані та заявлені штрафні санкції у розмірі 31 608,02 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є Договором поставки.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з приписами ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом Договору встановлено, що строк поставки товарів - 10 днів від дати письмової заявки замовника.

Оскільки заявка на постачання була отримана відповідачем 05.08.2015, то відповідач був зобов'язаний поставити товар не пізніше 17.08.2015.

В порушення умов Договору відповідач у строки, встановлені Договором, товар не поставив.

03.12.2015 сторони розірвали спірний Договір.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає, що причиною невиконання заявки від 05.08.2015 № 061-581/ккт стало відхилення компанією Gambo Lundia AB (Швеція) усіх замовлень на продукцію, необхідну для виконання зобов'язань ТОВ "Діалсервіс" за всіма договорами, чинними в країні на момент повідомлення про розірвання, про що відповідач повідомив позивача. Крім того, причиною невиконання спірної заявки стала саме бездіяльність самого позивача, а тому на підставі ч. 3 ст. 219 Господарського кодексу України, відповідач підлягає звільненню від відповідальності.

Однак, суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, з огляду на те, що компанія Gambo Lundia AB (Швеція) не є стороною спірного Договору, а невиконання чи неналежне виконання компанією Gambo Lundia AB (Швеція) зобов'язань перед відповідачем, не впливає на обов'язки сторін за Договором № 317 КВ від 31 березня 2015 року.

Крім того, посилання відповідача на бездіяльність позивача, яка полягала у неукладені Договору про внесення змін до Договору, є безпідставним, оскільки, по-перше, укладення договору про внесення змін до Договору є правом, а не обов'язком позивача, по-друге, на засіданні комітету з конкурсних торгів Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розглянуто пропозицію відповідача щодо заміни виробів на аналогічні.

Відповідно до Протоколу № 135 від 25.11.2015 засідання комітету з конкурсних торгів Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з урахуванням інформації постійної робочої групи, запропоновані до заміни витратні матеріали для гемодіалізу не є покращенням предмету закупівлі, а є аналогічні, а тому прийнято рішення про розірвання спірного Договору.

Таким чином, посилання відповідача на бездіяльність позивача є безпідставним та необґрунтованим.

Отже, суд зазначає, що підстави для звільнення відповідача від відповідальності, передбачені ч. 3 ст. 216 Господарського кодексу України, відсутні.

Більше того, відповідно до п. 8.1 Договору, сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладення Договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихе, епідемія, епізоотія, війнв тощо).

В той же час, відхилення компанією Gambo Lundia AB (Швеція) усіх замовлень на продукцію, необхідну для виконання зобов'язань ТОВ "Діалсервіс" не є обставиною непереборної сили в розумінні п. 8.1 Договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі і сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частина 4 ст. 230 ГК України визначає, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Дії відповідача є порушенням прийнятих на себе за Договором зобов'язань, тому є підстави для застосування встановленої Договором відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 7.2 Договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань учасник сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару за кожний день затримки.

З огляду на зазначений пункт Договору, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 31 608,02 грн. за період з 18.08.2015 по 03.12.2015, нараховану на суму, на яку мала бути здійснена поставка (222205,83 грн.).

Перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем, суд встановив, що останній є невірним, оскільки позивачем невірно визначений період нарахування.

Так, 03.12.2015 спірний Договір між сторонами вже було розірвано, а тому підстави для нарахування пені за 03.12.2015 відсутні, оскільки з 03.12.2015 у відповідача відсутній обов'язок з поставки товару за Договором.

Таким чином, здійснивши перерахунок пені за період з 18.08.2015 по 02.12.2015, суд встановив, що розмір штрафних санкцій становить 31 340,15 грн., а тому вимоги підлягають частковому задоволенню.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки, факт прострочення відповідачем терміну поставки товару належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем належними та допустимими доказами у відповідності до ст. ст. 33-34 ГПК України, не спростований, то суд задовольняє позовні вимоги Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) частково.

Судові витрати по справі, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діалсервіс" (03680, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 3-Я, код 36947521) на користь Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Прорізна, буд.19, код 02012906) 31 340,15 грн. штрафних санкцій та 1 366,32 грн. витрат зі сплати судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 11.10.2016.

Суддя С.О. Турчин