КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2016 р. Справа№ 910/19751/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Сотнікова С.В.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Чміль Я.Є.

та представників:

від позивача: Мороз К.А. (довіреність від 17.01.2016 № 01-Ю/2016);

Венецька О.О. (довіреність від 16.08.2016 № 16-Ю/2016);

від відповідача-1: Левченко О.В. (довіреність від 02.03.15);

Варічева Л.С. довіреність № б/н від 02.09.16

від відповідача-2: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий канал"

на рішення господарського суду м. Києва від 30.08.2016

у справі № 910/19751/14 (суддя: Зеленіна Н.І.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія "1+1"

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015

у справі № 910/19751/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий канал"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанії "Студія "1+1"

2) Іноземного товариства " 1+1 Продакшн"

про порушення майнових авторських прав та стягнення компенсації

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 30.08.2016 у справі № 910/19751/14 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія "1+1" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14; скасовано рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий канал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія "1+1" та Іноземного товариства " 1+1 Продакшн" про порушення майнових авторських прав та стягнення компенсації; прийнято нове рішення у справі № 910/19751/14, яким відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий канал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія" 1+1" та Іноземного товариства "1+1 Продакшн" про порушення майнових авторських прав та стягнення компенсації.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий канал" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду м. Києва від 30.08.2016 у даній справі, прийняти нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанії "Студія " 1+1" у прийнятті заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та залишити рішення господарського суду м. Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий канал" посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2015 вказану апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено її розгляд на 05.10.2016.

05.10.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від відповідача-1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

05.10.2016 у судовому засіданні було оголошено перерву до 10.10.2016.

07.10.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від відповідачів надійшло пояснення по справі.

10.10.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від позивача надійшли письмові пояснення та уточнення до апеляційної скарги, де апелянт уточнив прохальну частину апеляційної скарги та просить суду апеляційної інстанції скасувати рішення господарського суду м. Києва від 30.08.2016 у даній справі, прийняти нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія " 1+1" у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та залишити рішення господарського суду м. Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 без змін, стягнути судовий збір з відповідача-1 за подання апеляційної скарги в сумі 36 145,12 грн.

У судовому засіданні 10.10.2016 представники позивача апеляційну скаргу із врахуванням вищевказаних уточнень підтримали та просили її задовольнити, представники відповідачів - проти апеляційної скарги заперечили, просили оскаржуване рішення - залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

В судове засідання 10.10.2016 (після перерви) представник відповідача-2 не з'явився. Про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Згідно зі ст. ст. 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 (суддя Прокопенко Л.В.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий канал" задоволено частково. Зобов'язано Телерадіокомпанію "Студія "1+1" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю та Іноземне товариство "1+1 Продакшн" припинити дії щодо порушення майнових авторських прав Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВИЙ КАНАЛ" на літературний твір - "Типовой сценарий телевизионной передачи "Ревизор" та на Передачу шляхом їх використання способом переробки для створення будь-яких аналогічних творів, в тому числі телепередачі "Інспектор Фреймут". Заборонено опублікування телевізійної передачі "Інспектор Фреймут", випуск примірників відеограм, сповіщення, розповсюдження та інше використання будь-яким із способів, передбачених чинним законодавством України. Зобов'язано Іноземне товариство "1+1 Продакшн" виплатити Товариству з обмеженою відповідальністю "Новий канал" компенсацію у розмірі 414 120, 00 грн. Зобов'язано Телерадіокомпанію "Студія "1+1" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю виплатити Товариству з обмеженою відповідальністю "Новий канал" компенсацію у розмірі 803 880,00 грн. Стягнуто з Іноземного товариства "1+1 Продакшн" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий канал" судовий збір у розмірі 12 180 грн. та витрати за проведення судової експертизи у розмірі 7 500 грн. Стягнуто із Телерадіокомпанії "Студія "1+1" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на користь Товариства з обмеженою відповідальність "Новий канал" судовий збір у розмірі 12 180 грн. та витрати за проведення судової експертизи у розмірі 7 500 грн. У решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2015 рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 скасовано у частині задоволення позову, прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий канал" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1" 13 242 грн. витрат з оплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.

01.10.2015 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2015 видано наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.11.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2015 у справі № 910/19751/14 скасовано. Рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 залишено в силі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Новий канал" 14 616,00 грн. судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги. Стягнуто з Іноземного підприємства "1+1 Продакшн" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий канал" 14 616,00 грн. судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

Постановою Верховного Суду України від 17.02.2016 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія " 1+1" про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 10.11.2015 у справі № 910/19751/14 відмовлено.

25.11.2015 на виконання рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 видано накази.

04.01.2016 до господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія " 1+1" із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в якій заявник просив суд задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія " 1+1" про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14, рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 скасувати та розглянути справу по суті.

Ухвалою суду першої інстанції від 11.04.2016 у даній справі суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія " 1+1" про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 за нововиявленими обставинами; рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 залишив без змін.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2016 у даній справі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія 1+1" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 11.04.2016 у справі № 910/19751/14 - без змін.

28.07.2016 до господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія " 1+1" про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Оскаржуваним судовим рішенням задоволено вказану заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія "1+1" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14; скасовано рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий канал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанії "Студія "1+1" та Іноземного товариства "1+1 Продакшн" про порушення майнових авторських прав та стягнення компенсації; прийнято нове рішення у справі № 910/19751/14, яким відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий канал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанії "Студія" 1+1" та Іноземного товариства "1+1 Продакшн" про порушення майнових авторських прав та стягнення компенсації.

З даним рішенням суду першої інстанції від 30.08.2016 апелянт не погодився.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції винесене з неповним з"ясуванням обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм процесуального права, та є таким, що не відповідає вимогам законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно з п. п. 1 - 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами", ст. 112 ГПК України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є, одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Також, судова колегія звертає увагу на те, що чинним законодавством не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

В даному випадку, як на нововиявлену обставину, заявник посилається на те, що наявний у матеріалах справи акт прийому-передачі прав інтелектуальної власності на твори від автора до позивача, що датований 27.06.2012, підписаний пізніше, ніж вказана в ньому дата, що впливає на висновки суду щодо набуття позивачем виключних майнових авторських прав. Вказана обставина, на думку заявника, має значення для правильного вирішення справи та є нововиявленою, оскільки стала відома лише 25.07.2016 після ознайомлення представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія "1+1" з матеріалами кримінального провадження № 0004470 та наявного в них Висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової технічної експертизи документів № 7974/10054-10066/16-34 від 07.07.2016.

Судовою колегією при дослідженні додатків до вказаної заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами встановлено, що в матеріалах справи наявні лише фотокопії Висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової технічної експертизи документів № 7974/10054-10066/16-34 від 07.07.2016, які не засвідчені належним чином, на що суд апеляційної інстанції звернув увагу заявника у судовому засіданні 05.10.2016.

В матеріалах справи наявний лист-повідомлення про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004470 від 23.08.2016, за підписом слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, в якому зазначено, що розслідування у вказаному кримінальному провадженні на даний час триває.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий канал" (позивач) ґрунтувались на тому, що останнє являється правовласником виключних майнових авторських прав на аудіовізуальний твір телевізійну передачу із назвою "Ревізор" та літературний твір із назвою "Типовой сценарий телевизионной передачи "Ревизор" (надалі - Твори).

На підтвердження своїх прав позивач надав суду засвідчені копії Договору № 1/08-1 від 01.08.2011, укладеного між ТОВ "НОВИЙ КАНАЛ" та режисером-постановником ОСОБА_7, предметом якого є надання послуг режисера-постановника при створенні телепередачі "Ревізор" та передача виключних майнових авторських прав на телепередачу "Ревізор"; Договору № 1/08-2 про передачу виключних майнових прав на твір від 01.08.2011, укладеного між сценаристом ОСОБА_8 і ТОВ "НОВИЙ КАНАЛ", предметом якого передача прав на сценарії (тексти, діалоги) телевізійної передачі "Ревізор"; Договору без номеру від 01.06.2012, укладеного між ТОВ "НОВИЙ КАНАЛ" та ОСОБА_8, предметом якого є створення на замовлення ТОВ "НОВИЙ КАНАЛ" літературного твору "Типовой сценарий телепередачи "Ревизор".

Відповідно до умов вказаних Договорів автори ОСОБА_7 та ОСОБА_8 передали позивачу виключне право використовувати та дозволяти або забороняти будь-яким третім особам використання створених творів без обмеження строком, територією та способами використання, в тому числі способом переробки, зміни, адаптації та інші подібні зміни творів.

03.09.2014 з 22 години 27 хвилин до 24 години 10 хвилин у телевізійному ефірі телеканалу " 1+1" (відповідач-1), було публічно сповіщено телевізійну передачу із назвою "Інспектор Фреймут".

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні посилається на те, що при винесенні рішення у даній справі від 21.01.2015 суд, задовольняючи частково позовні вимоги, зазначив, що позивач являється власником виключних майнових прав на літературний твір "Типовой сценарий телевизионной передачи "Ревизор" та аудіовізуальний твір телепередачу "Ревізор" та вказаний висновок ним був зроблений на підставі наданих позивачем Договору без номеру від 01 червня 2012 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Новий канал" та ОСОБА_8, Акту приймання-передачі наданих послуг та прав інтелектуальної власності до Договору від 01.06.2012 від 27.06.2012, Рішення Державної служби інтелектуальної власності України від 12.05.2014 р. № 2460 про реєстрацію Договору від 01 червня 2012 р.; Договору № 1/08-1 від 01.08.2011 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Новий канал" та режисером-постановником ОСОБА_7, Договору № 1/08-2 про передачу виключних майнових прав на твір від 01.08.2011 р., укладеного між ОСОБА_8 і Товариством з обмеженою відповідальністю "Новий канал", Акту приймання-передачі від 30.12.2011 до Договору № 1/08-2 (про передачу сценаріїв для 19 окремих випусків телевізійної передачі "Ревізор").

Судова колегія, дослідивши рішення господарського суду м. Києва від 21.01.2015 у даній справі, яке було залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 10.11.2015, вважає за необхідне звернути увагу, що у вказаному рішенні суд першої інстанції зазначив: «Позивач є правовласником виключних майнових прав на літературний твір "Типовий сценарий телевизионной передачи "Ревизор" та аудіовізуальний твір телепередачу "Ревізор", що підтверджується договорами із авторами ОСОБА_7 (№1/08-1 від 01 серпня 2011 року) та ОСОБА_8 (№1/08-2 від 01 серпня 2011 року та договір без номеру від 01 червня 2012 р.)». В даному випадку зі змісту рішення господарського суду м. Києва від 21.01.2015 у даній справі не вбачається посилання суду на будь-які Акти приймання-передачі за вказаними вище договорами (у тому числі на Акт від 27.06.2012 до Договору від 01.06.2012), як на докази того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий канал" являється власником виключних майнових прав на літературний твір "Типовой сценарий телевизионной передачи "Ревизор" та аудіовізуальний твір телепередачу "Ревізор". Тобто, приймаючи рішення від 21.01.2015 у даній справі, суд, оцінивши інши докази у справі, дійшов висновку щодо наявності у позивача відповідних виключних майнових авторських прав, без врахування вказаного вище акту від 27.06.2012, на підписання якого більш пізнішою датою, ніж зазначено в самому акті, посилається заявник як на нововиявлену обставину.

Так, у поданій Товариством з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія " 1+1" заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами зазначається, що слідчим відділом Шевченківського РУ ГУМВС в м. Києві здійснюється досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження № 004470 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 192 КК України.

Заявник посилається на те, що в межах кримінального провадження № 004470 було призначено технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та висновком за результатами проведення судової технічної експертизи документів № 7974/10054-10066/34 від 07.07.2016 встановлено, що:

- дата виконання підпису від імені Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий канал" ОСОБА_9 у акті приймання-передачі наданих послуг та прав інтелектуальної власності до Договору від 01.06.2012, датованому 27.06.2012, не відповідає даті, яка зазначена у документі, а саме 27.06.2012;

- підпис від імені Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий канал" ОСОБА_9 в акті приймання-передачі наданих послуг та прав інтелектуальної власності до Договору від 01.06.2012, датованому 27.06.2012, виконаний не у 2012 року, а імовірно не раніше серпня 2013 р. Встановити більш точно час виконання підписів у дослідженому документі не видається можливим у зв'язку з малою кількістю зразків порівняння зі штрихами паст такої ж рецептури.

Як зазначає заявник, про проведення вказаної експертизи та результати технічного дослідження документу йому стало відомо 25.07.2016, після ознайомлення представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія " 1+1" з матеріалами кримінального провадження № 004470.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія " 1+1" зазначає, що обставини, встановлені експертом, не були відомі під час розгляду справи судом першої інстанції, який керувався наявними у справі доказами, а відтак, на думку заявника, суд виходив з того, що Товариству з обмеженою відповідальністю "Новий канал" майнові права на літературний твір "Типовой сценарий телевизионной передачи "Ревизор" були передані за актом 27.06.2012.

Суд першої інстанції, дослідивши вказану заяву, матеріали справи, погодився з доводами заявника стосовно того, що договори від 01.08.2011 №1/08-1, від 01.08.2011 №1/08-2, самі по собі не вказують на перехід до позивача авторських прав на передачу "Ревизор", чим здійснив переоцінку тих доказів, які вже оцінювались господарським судом у процесі розгляду даної справи. Також, судом першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні встановлено, що обставина підписання Акта приймання-передачі наданих послуг та прав інтелектуальної власності до Договору від 01.06.2012, не 27.06.2012, а імовірно не раніше серпня 2013 року, являється нововиявленою та істотною обставиною для вирішення справи, оскільки спростовує факти, які було покладено в основу рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі №910/19751/14 та, як наслідок, являється підставою для скасування такого рішення.

Проте, судова колегія не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вже зазначалося вище, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається, перш за все, природою вказаних обставин. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались господарським судом у процесі розгляду справи, а також така обставина, що не є істотною для розгляду справи (тобто коли її врахування судом не може мати наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

В якості правових підстав правомірного використання твору "Типовой сценарий телевизионной передачи "Ревизор" та передачі "Ревизор" (в якості доказів наявності відповідних прав) позивачем було надано до суду першої інстанції при подачі позову, крім іншого, наступні документи:

- укладений з ОСОБА_10 договір від 01.08.2011 № 1/08-1, відповідно до умов якого виключні майнові права на об'єкти авторського права, які створюються ОСОБА_10 як режисером-постановником під час постановки передачі, належать позивачу (розділ 4);

- укладений з ОСОБА_8 авторський договір від 01.08.2011 № 1/08-2, відповідно до умов якого ОСОБА_8 як автором передано позивачу виключні майнові авторські права на сценарій (тексти, діалоги) телевізійної передачі "Ревізор" та саму телевізійну передачу "Ревізор" (пункту 2.1);

- укладений з ОСОБА_8 договір від 01.06.2012, відповідно до умов якого ОСОБА_8 створено та передано позивачу права на низку творів: типовий сценарій телевізійної передачі "Ревізор", типовий синопсис, загальна характеристика телевізійної передачі "Ревізор", синопсис відбору локацій, синопсис провокацій, образ ведучих, правила зйомки (пункти 2.1, 2.2);

- рішення Державної служби інтелектуальної власності України від 12.05.2014 № 2460 про реєстрацію зазначеного авторського договору від 01.06.2012.

Вказані документи, як і інші матеріали справи, досліджувалися судом першої інстанції, про що було зазначено в рішенні від 21.01.2015 у даній справі та за результатами їх дослідження та оцінки встановлено, що «Позивач є правовласником виключних майнових прав на літературний твір "Типовий сценарий телевизионной передачи "Ревизор" та аудіовізуальний твір телепередачу "Ревізор", що підтверджується договорами із авторами ОСОБА_7 (№1/08-1 від 01 серпня 2011 року) та ОСОБА_8 (№1/08-2 від 01 серпня 2011 року та договір без номеру від 01 червня 2012 р.)».

Також, судова колегія Вищого господарського суду України у своїй постанові від 10.11.2015 у даній справі, залишаючи вказане вище рішення суду першої інстанції від 21.01.2015 в силі, зазначила: «Товариство є правовласником виключних майнових прав на Літературний твір та аудіовізуальний твір - Передачу, що підтверджується згаданими договорами».

Враховуючи вищевикладене, судова колегія встановила, що заявником не спростовано того факту, що на момент фіксації порушення - 03.09.2014 з 22 год. 27 хв. до 24 год. 10 хв. у телевізійному ефірі телеканалу "1+1" - ТРК, позивач є правовласником виключних майнових прав, щодо порушення яких виник даний спір.

Крім того, врахування судом обставини, на яку посилається заявник в будь-якому разі не може мати наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте, тобто в даному випадку відсутні необхідні ознаки існування нововиявленої обставини, відсутня така умова, як істотність вказаної заявником обставини для розгляду справи.

Так, у своїй заяві відповідач-1 стверджує, що в 2012 році позивач не набув майнових авторських прав на літературний твір «Типовий сценарій телевизионной передачи «Ревизор», оскільки не доведено, що цей твір був створений автором на той час. Вказана обставина (невідповідність дати, вказаної в договорі, даті фактичної передачі творів та майнових прав на них) на думку заявника «вказує на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, адже якщо позивач не набув авторських прав на твори, його права не могли бути порушені відповідачами».

Такі твердження відповідача-1 спростовуються матеріалами справи. Так, згідно із п. 4.1. Договору від 01.06.2012, укладеного між ТОВ «Новий канал» та ОСОБА_8 сторони домовились про те, що моментом виникнення та переходу виключних майнових прав інтелектуальної власності на відповідний твір є момент його створення. Згідно з п. 3.2 цього ж Договору підписанням Акту прийому-передачі Сторони, лише підтверджують прийом Компанією Творів.

Судова колегія звертає увагу, що законодавством України не встановлено обов'язкового підписання актів прийому-передачі авторських прав на підтвердження переходу авторських прав від автора до відповідного правовласника. Акт прийому-передачі наданих послуг та прав інтелектуальної власності від 27.06.2012 є підставою для виплати винагороди автору згідно з п. 5.2. Договору від 01.06.2012. Документом, що підтверджує перехід прав від автора ОСОБА_8 до ТОВ «НОВИЙ КАНАЛ» на літературний твір «Типовой сценарий телевизионной прередачи «Ревизор» є саме Договір від 01.06.2012, п.п. 4.1. якого визначено момент переходу виключних майнових прав на твір Позивачу, що й було встановлено судом у вищевказаному рішенні від 21.01.2015 у даній справі, яке залишене в силі постановою Вищого господарського суду України від 10.11.2015 у даній справі.

Тож, обставини, на які посилається Товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія " 1+1" у своїй заяві про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду м. Києва від 21.01.2015, ґрунтуються на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду даної справи, у тому числі, на переоцінці Договору від 01.06.2012, укладеного між ТОВ «Новий канал» та ОСОБА_8, якому вже була надана оцінка судом у вказаному рішенні від 21.01.2015 у даній справі.

В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_8 (нотаріально завірена), в якій зазначено, що усі майнові права інтелектуальної власності на вказаний вище Літературний твір останньою були передані позивачу з моменту створення відповідного об'єкту права інтелектуальної власності. Будь-яких претензій, в тому числі майнового та/або немайнового характеру, до ТОВ «Новий канал» з приводу переходу авторських прав на вищевказаний літературний твір ОСОБА_8 не має та мати не буде.

Судова колегія вважає обґрунтованими доводи апелянта, відносно того, що позов у даній справі був поданий до суду у вересні 2014 року та перший випуск телевізійної передачі «Інспектор Фреймут» було оприлюднено 03.09.2014 (коли і було фафіксовано порушення відповідних авторських прав позивача). Навіть якщо брати до уваги обставину, встановлену вищевказаним експертним Висновоком, на яку посилається відповідач-1, як на нововиявлену обставину, та припустити, що Акт від 27.06.2012 був підписаний однією із сторін Договору від 01.06.2012 не раніше серпня 2013 року, то у будь-якому випадку на той момент, коли ТОВ «НОВИЙ КАНАЛ» дізналось про порушення своїх прав, зафіксувало це порушення і звернулося до суду з даним позовом, виключні авторські майнові права, щодо яких виник спір у даній справі вже перейшли від автора ОСОБА_8 до ТОВ «НОВИЙ КАНАЛ», що не спростовується відповідачами. Заявник сам акцентує увагу суду на тому, що рішенням Державної служби інтелектуальної власності України від 12.05.2014 № 2460 було проведено реєстрацію зазначеного авторського договору від 01.06.2012 (тобто ще у травні 2014 року).

Так, істотність нововиявлених обставин для розгляду справи (коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) є обов'язковою умовою.

Факт того, що, як зазначено у вищевказаному експертному Висновку, зазначений Акт від 27.06.2012 підписаний не раніше серпня 2013 року, не є істотною обставиною у даному спорі щодо порушення виключних майнових прав ТОВ «НОВИЙ КАНАЛ» на літературний твір «Типовой сценарий телевизионной передачи «Ревизор» та на аудіовізуальний твір - телевізійну передачу «Ревізор».

Господарський суд м. Києва та Вищий господарський суд України заслуховували представників сторін, досліджували і оцінювали матеріали справи, в тому числі договори, які підтверджують наявність у позивача авторських прав на літературний та аудіовізуальні твори. Відповідач-1 заявляв письмово та усно свої доводи і міркування, в тому числі щодо зазначених договорів.

У своєму поясненні по даній справі (т. 4, а.с. 60-65), поданому Відповідачем-1 до господарського суду першої інстанції м. Києва зазначено: «Додамо також, що Літературний твір зареєстровано Позивачем лише 12.05.2014, тобто безпосередньо перед подачею позову, що дає всі підстави вважати, що він був створений лише перед поданням позову...». Відповідач-1 мав можливість скористатись своїми правами сторони, зазначеними у ст. 22 ГПК України, та заявити клопотання про призначення технічної експертизи у справі, якщо в нього були сумніви щодо вказаного, натомість в матеріалах справи відсутні будь-які клопотання відповідача-1, у тому числі щодо призначення судової експертизи, з приводу встановленої дати переходу відповідних прав від відповідного автора до позивача.

Разом з тим, судовою колегією було встановлено, що у оскаржуваному рішенні суд першої інстанції вдається до оцінки та обґрунтування того факту, що передача «Інспектор Фреймут» не є похідним твором від літературного твору «Типовой сценарий передачи «Ревизор» та аудіовізуального твору передачі «Ревізор», що висновок судового експерта № 1001 від 17.12.2014 за результатами проведення судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності у господарській справі № 910/19751/14 не може бути належним доказом у даній справі. Проте, суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, не звернув увагу на той факт, що рішенням господарського суду м. Києва від 21.01.2015 у даній справі позовні вимоги задоволено частково. У рішенні господарського суду м. Києва від 21.01.2015 у даній справі визнано, що передача «Інспектор Фреймут» не є похідним твором від творів, що належать Позивачу, і в цій частині відмовив у задоволені позову.

Суд першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні вдався до переоцінки доказів, яким вже була надана оцінка у рішенні суду першої інстанції від 21.01.2015 у даній справі та повторно відмовив, крім іншого, і в тій частині, в якій за рішенням господарського суду м. Києва від 21.01.2015 у даній справі було відмовлено.

Як вже зазначалось, законодавством не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі, господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Так, суд першої інстанції у будь-якому разі не мав підстав для скасування рішення господарського суду м. Києва від 21.01.2015 у даній справі у повному обсязі, оскільки досліджений експертами вищевказаний Акт від 27.06.2012 до Договору від 01.06.2012 стосується лише літературного твору «Типовой сценарий передачи «Ревизор» та не стосується другого об'єкта авторського права - аудіовізуального твору - телевізійної передачі «Ревізор».

Вирішення питання, чи вірно судом надано оцінку певним доказам, не може бути вирішено в рамках розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що обґрунтування даної заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, стосуються повторного дослідження обставин, що вже були встановлені судом під час вирішення спору у справі № 910/19751/14, переоцінки тих доказів, які вже оцінювались господарським судом в процесі розгляду даної справи.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія встановила, що обставина, на яку посилається заявник та яка встановлена за результатами проведення технічної експертизи у висновку судової експертизи № 7974/10054-10066/16-34 від 07.07.2016, складеному Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, у даному випадку не є нововиявленою обставиною, що виключає можливість зміни або скасування відповідного судового рішення за правилами розділу XIII ГПК України. А тому у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для задоволення даної заяви про перегляд рішення від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 за нововиявленими обставинами.

Як зазначено у п. 8.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17, ГПК України не надає господарському суду права повертати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, якщо суд вважає, що таких обставин немає. У цих випадках, з'ясувавши за результатами розгляду відповідної заяви в порядку ст. 114 ГПК відсутність нововиявлених обставин, господарський суд виносить ухвалу про залишення судового рішення без змін. При цьому, відповідне судове рішення по суті не переглядається судом.

У відповідності до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв'язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов"язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Враховуючи вищевикладене скасування остаточного судового рішення у даній справі було б невиправданим. (Аналогічні правові висновки викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Желтяков проти України").

Відповідно до частини 2 ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково та прийняти нове рішення.

Статтею 104 ГПК України визначено, що підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий канал" підлягає задоволенню, а рішення господарського суду м. Києва від 30.08.2016 у справі № 910/19751/14 - скасуванню із прийняттям нового рішення, за яким слід відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія "1+1" про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 за нововиявленими обставинами; рішення господарського суду м. Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14- залишити без змін.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суд апеляційної інстанції розподіляє судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись статями 4-1, 33, 34, 43, 49, 99, 101- 105, 112, 114 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий канал" задовольнити.

2. Рішення господарського суду м. Києва від 30.08.2016 у справі № 910/19751/14 скасувати.

3. Прийняти нове судове рішення: «Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія "1+1" про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 за нововиявленими обставинами; рішення господарського суду м. Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 залишити без змін».

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Студія " 1+1" (04080, м. Київ, вул. Фрунзе 23, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий канал" (01054, м. Київ, вул. Тургенівська, 25; ) 36 145 (тридцять шість тисяч сто сорок п'ять) грн. 12 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити господарському суду м. Києва видати наказ на виконання даної постанови.

6. Матеріали справи № 910/19751/14 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 17.10.2016.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді С.В. Сотніков

А.І. Тищенко