ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2016 р. Справа № 907/268/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Кузь В.Л.

суддів Малех І.Б.

ОСОБА_1

При секретарі судового засідання Петрик К.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ВТП "Гофротара - Закарпаття", с. Павшино Мукачівського району

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 23.06.2016

у справі № 907/268/16

за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 ОСОБА_4", м. Київ

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ВТП "Гофротара - Закарпаття", с. Павшино Мукачівського району

про стягнення 289 136 грн. 98 коп., в тому числі 197 645 грн. 49 коп. заборгованості за договором фінансового лізингу № LC4050-07/10 від 02.08.2010 року, 84 611 грн. 04 коп. інфляційних нарахувань та 6 880 грн. 45 коп. три проценти річних.

представники сторін: не зявилися.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 23.06.2016 у справі № 907/268/16 (суддя Пригара Л.І.) позов задоволено, стягнуто з ТОВ ВТП "Гофротара - Закарпаття" на користь ТОВ "ОСОБА_3 ОСОБА_4"289 136 грн. 98 коп., в тому числі 197 645 грн. 49 коп. заборгованості за договором фінансового лізингу № LC4050-07/10 від 02.08.2010 року, 84 611 грн. 04 коп. інфляційних нарахувань та 6 880 грн. 45 коп. три проценти річних, а також 4 337 грн. 06 коп. судового збору.

Відповідач не погодився з даним рішенням суду, тому просить переглянути його в порядку апеляційного провадження, скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

При цьому, відповідач зазначає проте, що суд першої інстанції при прийнятті рішення безпідставно зарахував до нібито існуючої заборгованості компенсацію витрат по страхуванню предмета лізингу, адже відповідно до п. 4.1. договору лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування та поточні лізингові платежі. Також скаржник посилається на те, що страхування предмета лізингу є не більше ніж правом лізингодавця, і реалізація ним такого права не означає обовязок лізингоотримувача компенсувати її.

Окрім цього, відповідач посилається на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази отримання відповідачем рахунків про сплату лізингових платежів за користування майном, переданим у лізинг, що підтверджує відсутність факту порушеного права позивача, а також зазначає, що позивачем при проведенні розрахунку 3 % річних, інфляційних втрат та пені не враховано часткові оплати відповідачем суми позову.

Позивач подав суду відзив на апеляційну скаргу та додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, з підстав правомірності та обґрунтованості рішення суду. Також позивач подав на розгляд суду апеляційної інстанції клопотання про можливість розгляду апеляційної скарги без участі уповноваженого представника.

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 907/268/16 розподілено до розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Кузь В.Л., суддя Желік М.Б. та суддя Мирутенко О.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 18.07.2016 розгляд апеляційної скарги призначено на 15.08.2016.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду № 481 від 12.08.2016 у звязку з відпусткою суддів Желіка М.Б. та Мирутенка О.Л. зобовязано провести автоматичну заміну складу колегії суддів у справі № 907/268/16.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.08.2016 у склад колегії суддів для розгляду справи № 907/268/16 введено замість суддів Желіка М.Б. та Мирутенка О.Л. суддів Костів Т.С. та Малех І.Б.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.08.2016 та 06.10.2016 розгляд апеляційної скарги на клопотання відповідача було відкладено на 06.10.2016 та на 12.10.2016 відповідно.

Відповідач участі свого уповноваженого представника в судових засіданнях 06.10.2016 та 12.10.2016 не забезпечив, про причини неявки суду не повідомив.

З огляду на те, що ухвалами Львівського апеляційного господарського суду участь представників сторін обовязковою не визнавалась, в матеріалах справи достатньо документів для вирішення спору по суті, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників сторін.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що підстави для скасування чи зміни рішення Господарського суду Закарпатської області від 23.06.2016 у справі № 907/268/16 відсутні, зважаючи на таке:

Враховуючи обставини, встановлені місцевим господарським судом та матеріали справи, Львівський апеляційний господарський суд зазначає, що 02.08.2010 між ТОВ „ОСОБА_3 ОСОБА_4 (лізингодавець) та ТОВ ВТП „Гофротара-Закарпаття (лізингоодержувач) був укладений договір фінансового лізингу № LC4050-07/10, згідно умов якого лізингодавець (позивач) взяв на себе зобовязання передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого визначаються в специфікації (додаток № 2 до договору), а саме, лінію для виробництва 3-х шарового гофрокартону моделі WJ100-1400-B-I, серійний номер 1764, 2008 р.в., а лізингоодержувач (відповідач) взяв на себе зобовязання прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 1.5. договору строк лізингу складається з періодів лізингу у кількості 48 місяців, починаючи з першого періоду лізингу, визначеного за правилами цього договору та додатків до нього.

Розділом 2 договору сторони встановили, що вартість предмета лізингу на момент підписання договору становить 1 352 010 грн. 94 коп. (в тому числі 20% ПДВ), що становить 264 325,07 доларів США за курсом 5,114955. Викупна вартість предмету лізингу у грошовому еквіваленті іноземної валюти становить 1% від вартості предмету лізингу, визначеної в Договорі.

Згідно з пунктом 4.1. договору лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування та поточні лізингові платежі.

Лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування у період з моменту підписання цього договору до повної виплати лізингоодержувачем заборгованості лізингодавцю, визначеної за правилами цього договору за ставкою LIBOR 3М + 8,5% від всієї суми заборгованості, визначеної в порядку п. 3.1. цього договору. Сума відсотків в грошовому еквіваленті іноземної валюти підлягає перерахунку у гривню за курсом продажу (розділ 1 "Визначення" Загальних умов додатку № 4 до цього договору), крім того ПДВ у випадках, передбачених чинним законодавством (п. 4.2. договору).

У відповідності до пункту 4.3. договору лізингоодержувач протягом строку лізингу щомісяця сплачує лізингодавцю авансом поточні лізингові платежі, які розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, що ставиться в погашення вартості предмета лізингу та комісії лізингодавця.

Розмір комісії для кожного періоду лізингу розраховується за ставкою, визначеною в п. 4.2. цього договору, від заборгованості лізингоодержувача у грошовому еквіваленті іноземної валюти для відповідного періоду лізингу згідно графіку (додаток № 1 до договору). Розрахована таким чином сума комісії перераховується у гривні за курсом продажу з дотриманням умов частини другої цього пункту. Комісія лізингодавця розрахована у гривнях, не може бути менше різниці між поточним лізинговим платежем у гривні та граничною сумою, яка ставиться в погашення заборгованості лізингоодержувача згідно даних колонки С в графіку (додаток № 1 до договору). При цьому, якщо в межах певного періоду лізингу сума, що ставиться в погашення заборгованості лізингоодержувача, розрахована в гривнях, виявиться меншою за суму, зазначену у колонці D графіку (додаток № 1 до договору), то при визначенні комісії у гривнях застосовується така фактично розрахована сума, а не сума зазначена в колонці D графіку (п. 4.4. договору).

Перерахунок лізингових платежів, розрахованих у грошовому еквіваленті іноземної валюти, здійснюється лізингодавцем за курсом продажу плюс ставка збору до Пенсійного фонду з купівлі іноземної валюти, що діє на момент виставлення рахунку та комісія ВАТ „ОСОБА_3 ОСОБА_4 з купівлі валюти, згідно офіційного сайту лізингодавця за адресою в мережі Інтернет: http://www.rla.com.ua (п. 4.5 договору).

Згідно п. 4.6. договору, оплата всіх платежів здійснюється лізингоодержувачем в національній валюті України гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Лізингодавця.

Пунктом 4.8. договору визначено, що всі додаткові послуги, визначені в Загальних умовах (Додаток № 4 до цього Договору), а також ті, які не визначені цим договором та необхідність в яких може виникнути у Лізингоодержувача, оплачуються Лізингоодержувачем окремо за тарифами Лізингодавця, розміщеними на офіційному сайті Лізингодавця за адресою в мережі Інтернет: http://www.rla.com.ua.

Відповідно до Загальних умов фінансового лізингу - додаток № 4 до договору, зокрема відповідно до п. 5.3., лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі щомісяця авансом до 8-го числа поточного місяця на підставі рахунку лізингодавця, направленого на вказану в договорі електронну адресу лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв'язку. У разі неотримання рахунку лізингодавця до 5-го числа поточного місяця лізингоодержувач зобов'язаний звернутися до лізингодавця та отримати свій рахунок самостійно.

Крім того, п. 7.1. Загальних умов фінансового лізингу лізингоодержувач протягом строку лізингу за свій рахунок забезпечує страхування предмету лізингу в страховій компанії згідно визначеного лізингодавцем переліку на випадок знищення (загибелі(, розкрадання (викрадення), пошкодження (псування) предмету лізингу та на всі випадки, передбачені Правилами страхування страховика (автокаско/повний пакет). Лізингоодержувач зобовязаний за 10-ть днів до закінчення дії страхового договору щодо страхування предмету лізингу продовжити його дію, сплатити страховий платіж (платежі) через страхового агента страховика, яким виступає лізингодавець. Якщо за 5-ть днів до закінчення строку дії страхового договору або граничного строку сплати страхових платежів (платежу) лізингоодержувач не здійснить сплату страхових платежів (платежу), лізингодавець має право самостійно застрахувати такий предмет лізингу, а лізингоодержувач зобовязаний відшкодувати лізингодавцю такі витрати зі страхування предмету лізингу, визначених чинним законодавством України (п. 7.4. Загальних умов фінансового лізингу - додаток № 4 до договору). Таким чином, право страхування предмета лізингу лізингодавцем визначено умовами договору.

Фінансовий лізинг означає операцію з купівлі-продажу предмета лізингу лізингодавцем безпосередньо у продавця/лізингоодержувача, та подальша передача предмета лізингу лізингоодержувачу в користування на строк (який у будь-якому випадку не повинен бути менше 1-го календарного року) та на умовах, погоджених у договорі фінансового лізингу, з передачею предмета лізингу лізингоодержувачу у власність згідно з цим або окремо укладеним сторонами договором купівлі-продажу, якщо це необхідно, після закінчення строку лізингу та після виконання лізингоодержувачем всіх своїх зобовязань за договором фінансового лізингу.

Положеннями Закону України Про фінансовий лізинг передбачено, що за договором фінансового лізингу лізингодавець зобовязується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі), а лізингоодержувач зобовязаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України Про фінансовий лізинг сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Крім того, цією статтею також передбачено, що до складу лізингових платежів можуть включатися: а) сума, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагорода лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсація відсотків за кредитом; г) інші витрати Лізингодавця, безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Порушення цього припису наділяє кредитора правом захищати свої майнові права у судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як встановлено судом першої інстанції, на виконання умов договору позивач передав відповідачу предмет лізингу - лінію для виробництва 3-х шарового гофрокартону моделі WJ100-1400-B-I, серійний номер 1764, 2008 р.в., що підтверджується актом приймання-передачі предмета лізингу від 02.08.2010, який підписаний обома сторонами та скріплений печатками без будь-яких зауважень.

Позивач зазначає, що відповідач із заявами або листами про неотримання рахунків на оплату лізингових платежів до ТОВ "ОСОБА_3 ОСОБА_4", як це передбачено п. 5.3. Загальних умов, не звертався.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов договору фінансового лізингу позивач виставляв для оплати відповідачу рахунки про сплату лізингових платежів за користування майном, переданим у лізинг, за період з 01.07.2014 по 01.03.2016, а саме рахунок-фактура № LC4050-07/10/47-102 від 01.07.2014 на суму 66 821 грн. 29 коп. (відшкодування частини вартості предмета лізингу та комісія лізингодавця без ПДВ), рахунок-фактура № LC4050-07/10/48-104 від 01.08.2014 року на суму 69 296 грн. 06 коп. (відшкодування частини вартості предмета лізингу та комісія лізингодавця без ПДВ), рахунок-фактура № LC4050-07/10/ev-110 від 10.10.2014 на суму 8 676 грн. 77 коп. (додаткові витрати з ПДВ (компенсація витрат по страхуванню предмету лізингу), рахунок-фактура № LC4050-07/10/ev-124 від 12.10.2015 на суму 1 215 грн. 77 коп. (додаткові витрати з ПДВ (компенсація витрат по страхуванню предмету лізингу), рахунок-фактура № LC4050-07/10/ev-126 від 26.11.2015 на суму 2 548 грн. 58 коп. (додаткові витрати з ПДВ (компенсація витрат по страхуванню предмету лізингу), рахунок-фактура № LC4050-07/10/ev-128 від 28.12.2015 на суму 13 614 грн. 17 коп. (додаткові витрати з ПДВ (компенсація витрат по страхуванню предмету лізингу), рахунок-фактура № LC4050-07/10/v-130 від 01.03.2016 на суму 35 472 грн. 85 коп. (відшкодування частини вартості предмета лізингу), а всього на загальну суму 197 645 грн. 49 коп. (зазначені рахунки-фактури, страхові сертифікати, платіжні доручення про оплату страхових платежів наявні в матеріалах справи).

Однак, відповідач неналежно виконав взяті на себе зобовязання по сплаті лізингових платежів на суму 197 645 грн. 49 коп., що підтверджується наявним в матеріалах справи графіком розрахунку заборгованості (додаток № 1 до договору фінансового лізингу), рахунками-фактурами, страховими сертифікатами, платіжними дорученнями про сплату страхових платежів за вказаний період).

За таких обставин, суд першої інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо під ставності позовних вимог та стягнення з відповідача 197 645 грн. 49 коп. заборгованості по сплаті лізингових платежів за договором фінансового лізингу № LC4050-07/10 від 02.08.2010.

Стосовно доводів скаржник щодо відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів отримання відповідачем рахунків про сплату лізингових платежів за користування майном, переданим у лізинг, що підтверджує відсутність факту порушеного права позивача, судова колегія зазначає, що відповідно до загальних умов фінансового лізингу, які були погоджені між сторонами (п. 5.3.) у разі неотримання рахунку лізингодавця до 5 числа поточного місяця лізингоодержувач зобовязаний звернутися до лізингодавця та отримати відповідний рахунок самостійно. Доказів звернення відповідача до позивача про неотримання ним відповідних рахунків матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми.

Перевіривши розрахунок, проведений позивачем, викладений в уточненні позовних вимог від 08.06.2016, Львівський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що стягненню з відповідача підлягає 6 880 грн. 45 коп. 3 % річних та 84 611 грн. 04 коп. інфляційних втрат, нараховані за період з 09.08.2014 по 14.04.2016. Скаржник свого контррозрахунку 3 % річних та інфляційних втрат, який був би іншим, суду апеляційної інстанції не подав.

Стосовно доводів скаржника, що позивачем при проведенні розрахунку 20 % річних, інфляційних втрат та пені не враховано часткові оплати відповідачем суми позову, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду зазначає про те, що інфляційні втрати та 3 % річних (пеня позивачем не нараховувалася та розмір річних становив 3 % , а не 20 % як зазначає скаржник) розраховані позивачем на суму 136 117,35 грн., яка складається з заборгованості витрат по страхуванню предмета лізингу за вище переліченими рахунками. Понесення позивачем витрат по страхуванню предмета лізингу за рахунками-фактурами підтверджуються наявними в матеріалах справи страховими сертифікатами та платіжними дорученнями.

Право позивача на страхування самостійно предмета лізингу в разі нездійснення відповідачем сплати страхових платежів та кореспондуючий обовязок відповідача відшкодувати позивачу такі витрати із страхування предмета лізингу закріплені в п. 7.4. Загальних умов, які є додатком № 4 до договору фінансового лізингу № LC4050-07/10 від 02.08.2010, та були погоджені між сторонами під час укладення договору, який в силу ст. 204 ЦК України є правомірним. Докази сплати позивачем страхових платежів страховій компанії по страхуванню майна, яке є предметом договору фінансового лізингу від 02.08.2010, підтверджено поданими позивачем рахунками ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» та платіжними дорученнями про їх оплату позивачем (а.с. 26-35).

За таких обставин, розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, Львівський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги за результатами перегляду рішення Господарського суду Закарпатської області від 23.06.2016 у справі № 907/268/16 покласти на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та відповідно до ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 23.06.2016 у справі № 907/268/16 залишити без змін.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ВТП "Гофротара - Закарпаття", с. Павшино Мукачівського району залишити без задоволення.

3. Витрати по сплаті судового збору за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 17.10.2016.

Головуючий суддя Кузь В.Л.

Суддя Малех І.Б.

Суддя Костів Т.С.