КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"12" жовтня 2016 р. справа №910/12392/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Росичі»

на рішення Господарського суду м. Києва від 31.08.2016 р.

у справі № 910/12392/16 (суддя - Селівон А.М.)

за позовом: 1. Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

2. Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росичі»

про розірвання договору, виселення, зобов`язання передати приміщення та стягнення заборгованості у розмірі 133403,62 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 31.08.2016 р. у справі № 910/12392/16 позовні вимоги Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва задоволено частково, а саме:

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росичі» на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва заборгованість у розмірі 122475,92 грн, інфляційні втрати у розмірі 723,67 грн, проценти річних у розмірі 598,33 грн та пеню у розмірі 8374,66 грн;

- розірвано договір оренди нерухомого майна № 1803 від 27.09.2010 р.;

- виселено Товариство з обмеженою відповідальністю «Росичі» із займаного нежилого приміщення, загальною площею 306,00 кв. м. (у т. ч. другий поверх - 306,00 кв.м.), що знаходиться у будинку № 28 на вул. Березняківській у м. Києві;

- зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Росичі» передати вказане нежиле приміщення його балансоутримувачу - Комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва;

- в іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач 06.10.2016 р. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, яка набрала чинності з 01.09.2015 р., закріплено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 наведеної норми встановлені розміри ставок судового збору, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

За подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, апеляційних скарг у справі про банкрутство, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами судовий збір справляється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (підпункт 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Окрім цього, згідно з ч. 3 ст. 6 вказаного закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно рекомендацій, викладених у п. п. 2.10, 2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

З позовних вимог Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва вбачається, що позивачами пред`явлено до відповідача позов, який містить, зокрема, три вимоги немайнового характеру стосовно розірвання договору оренди нерухомого майна № 1803 від 27.09.2010 р., виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Росичі» із займаного нежилого приміщення та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Росичі» передати вказане нежиле приміщення його балансоутримувачу, а також майнову вимогу про стягнення заборгованості у розмірі 133403,62 грн. За таких обставин, колегія суддів вказує на те, що у поданій до суду першої інстанції позовній заяві об`єднано чотири позовні вимоги, три з яких носять немайновий характер, а іще одна - майновий.

З огляду на вищевикладені приписи Закону України «Про судовий збір» та обставини спору, сума судового збору, яка повинна бути сплачена заявником за подання даної апеляційної скарги, становить 6748,56 грн та розраховується наступним чином: 6135,05 грн (сума, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням трьох вимог немайнового характеру та однієї майнової вимоги) * 110% (при поданні апеляційної скарги) = 6748,56 грн.

Разом з цим, доданою до апеляційної скарги квитанцією № 9 від 06.10.2016 р. підтверджується сплата апелянтом лише 6728,24 грн судового збору за її подання.

За таких обставин, вказаний платіжний документ не є належним доказом сплати судового збору у встановленому законом розмірі, оскільки 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, яка містить три немайнові вимоги та одну вимогу майнового характеру у даній ситуації, складає 6748,56 грн.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України).

При цьому, колегія суддів зазначає, що після усунення вказаних обставин, апеляційна скарга може бути подана повторно в силу ч. 4 ст. 97 вказаного Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Росичі» на рішення Господарського суду м. Києва від 31.08.2016 р. у справі № 910/12392/16 з доданими до неї матеріалами повернути заявнику без розгляду, а матеріали справи до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран