номер провадження справи 33/51/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2016 Справа № 908/2100/16

за позовом позивача-1: Запорізької обласної ради (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 164)

позивача-2: Комунального підприємства Запоріжжя Запорізької обласної ради (69600, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 152)

до відповідача: Благодійного фонду Зробимо світ краще (69120, АДРЕСА_1)

про стягнення суми

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

ОСОБА_1 участю представників сторін:

від позивача-1: ОСОБА_2 довіреність № 002-13/005091 від 01.08.2016 р.;

від позивача-2: ОСОБА_2 довіреність № 220716-2 від 22.07.2016 р.;

від відповідача : не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Запорізька обласна рада, м. Запоріжжя (позивач-1) та Комунальне підприємство Запоріжжя Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя (позивач-2) звернулися в господарський суд Запорізької області з позовною заявою про стягнення з Благодійного фонду Зробимо світ краще, м. Запоріжжя: на користь Запорізької обласної ради заборгованості в розмірі 2940,79 грн., з яких: основний борг в сумі 868,88 грн., штрафні санкції в сумі 1818,72 грн., пеня в розмірі 243,77 грн., 3 % річних в сумі 9,42 грн. та про стягнення з Благодійного фонду Зробимо світ краще, м. Запоріжжя на користь Комунального підприємства Запоріжжя Запорізької обласної ради заборгованості в розмірі 4570,60 грн., з яких: основний борг в сумі 3365,75 грн., пеня в розмірі 1150,24 грн., 3 % річних в сумі 54,61 грн.

Обґрунтовуючи позов позивачі вказують, що через невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобовязань, у останнього виникла заборгованість за період грудень 2014 р. 09.12.2015 р.: за договором № 263-ОР/2014 оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, що обліковується на балансі Комунального підприємства «Запоріжжя» Запорізької обласної ради від 10.12.2014 р. в сумі 2940,79 грн. та за договором № К10-2014 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 10.12.2014 р. в сумі 4570,60 грн. Направлена на адресу відповідача претензія з вимогою сплатити заборгованість, була залишена останнім без задоволення. Порушення грошового зобовязання стало підставою для нарахування відповідачу санкцій, передбачених п 3.6 договору № 263-ОР/2014, п. 2.2.3 договору № К10-2014 та ст. 625 ЦК України. Посилаючись на приписи статей 15, 509, 526, 530, 549, 611, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України позивачі просять позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 09.08.2016 р. порушено провадження у справі № 908/2100/16, розгляд якої призначено на 30.08.2016 р.

Ухвалою господарського суду від 30.08.2016р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено до 04.10.2016 р.

ОСОБА_1 клопотанням представника позивачів розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні представник позивача 1, 2 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач Благодійний фонд Зробимо світ краще вимоги суду, викладені в ухвалах від 09.08.2016 р. та від 30.08.2016 р. щодо надання письмового відзиву та витребуваних документів не виконав, процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні не скористався, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

ОСОБА_1 змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В даному випадку, ухвали господарського суду від 09.08.2016 р. та від 30.08.2016р. були направлені судом на адресу відповідача: 69120, АДРЕСА_1, яка співпадає з місцезнаходженням відповідача, визначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ( Витяг з ЄДР наявний в матеріалах справи).

Тобто, про час та місце судового розгляду даної справи відповідач був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду розглянути спір за наявними у справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документи не надані.

Оскільки про час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі його представника за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 04.10.2016 р. справу розглянуто за наявними в ній матеріалами, прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну і резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачів, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Матеріали справи свідчать, що 10.12.2014 року між позивачем-1 Орендодавцем), позивачем-2 (Балансоутримувачем) та відповідачем (Орендарем) було укладено договір № 263-ОР/2014 оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, що обліковується на балансі комунального підприємства «Запоріжжя» Запорізької обласної ради (далі Договір оренди), за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно: нежитлові приміщення, загальною площею 17,2 кв.м., третього поверху будівлі Літера А-5, інв. № 1: № 199 (площею 12,3 кв.м.) та частина коридору № 198 (площею 4,9 кв.м.), розташовані за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 152, які перебувають на балансі КП «Запоріжжя» ЗОР.

Пунктом 1.3 Договору оренди сторонами узгоджено, що фактичну передачу Майна здійснює Балансоутримувач. Акт приймання-передачі підписується Орендодавцем, Орендарем та Балансоутримувачем.

Вступ Орендаря у користування майном настає одночасно із підписанням сторонами Договору та Акта приймання-передачі Майна (п. 2.1 Договору оренди).

Відповідно до п. 3.1 Договору оренди орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області. Місячна орендна плата за перший (базовий) місяць оренди (грудень 2014 р.) складає 108,71 грн. та коригована на індекси інфляції листопада та грудня 2014 р. (без ПДВ). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. Нарахування орендної плати починається з дня підписання сторонами Договору та Акта приймання-передачі Майна.

Згідно із пунктами 3.2 та 3.3 Договору оренди орендна плата встановлюється тільки у грошовій формі. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць розраховується шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції на поточний місяць.

Пунктом 3.4 Договору оренди передбачено, що орендна плата перераховується Орендарем до обласного бюджету та Балансоутримувачу щомісячно до 15 числа (включно), наступного за тим, що підлягає оплаті, в пропорціях, визначених Методикою, а саме: 30% орендної плати - Балансоутримувачу та 70% до обласного бюджету.

ОСОБА_1 умовами п. 3.6 Договору оренди орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується Орендодавцем відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, на який нараховується пеня, від суми заборгованості з урахуванням індексації за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до п. 12.1 Договір укладено на 2 роки 364 дня та діє з 10.12.2014 р. по 08.12.2017 р.

Згідно п. 5.3 Договору оренди серед обовязків Орендаря передбачено укладання договору про відшкодування Орендарем витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надані йому комунальні послуги.

На виконання даного пункту Договору оренди, 10.12.2014 р. між позивачем-2 (Балансоутримувачем) та відповідачем (Орендарем) було укладено договір № К10-2014 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (надалі Договір про відшкодування витрат), за умовами п. 2.2.3 якого, Орендар зобовязався не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок Балансоутримувача будівлі за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень Будівлі, технічне обслуговування Будівлі відповідно до загальної площі Приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості Приміщення, а також за комунальні послуги, що розрахована та відображена Балансоутримувачем у відповідних рахунках. При несвоєчасному внесенні плати, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, на який нараховується пеня, від суми заборгованості з урахуванням індексації за кожний день прострочення, включаючи день оплати..

ОСОБА_1 приймання-передачі від 10.12.2014 р. нерухоме майно загальною площею 17,2 м2, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 152, було фактично передане в користування БФ Зробимо світ краще.

Відповідно до вимог укладеного Договору оренди, починаючи з грудня 2014 р. і по 09.12.2015 р. Орендарю були надані послуги з оренди нежитлового приміщення, згідно виставлених рахунків: № СА-0000467 за грудень 2014 р. на суму 79,87 грн., № СА-0000036 за січень 2015 р. на суму 82,35 грн., № СА-0000076 за лютий 2015 р. на суму 91,07 грн., № СА-0000115 за березень 2015 р. на суму 96,07 грн., № СА-0000162 за квітень 2015 р. на суму 122,98820,32 грн., № СА-0000203 за травень 2015 р. на суму 116,76 грн., № СА-0000244 за червень 2015 р. на суму 113,73 грн., № СА-0000293 за липень 2015 р. на суму 111,26 грн., № СА-0000334 за серпень 2015 р. на суму 110,37 грн., № СА-0000377 за вересень 2015 р. на суму 123,74 грн., № СА-0000420 за жовтень 2015 р. на суму 111,44 грн., № СА-0000465 за листопад 2015 р. на суму 127,81 грн., № СА-0000510 за грудень 2015 р. на суму 39,08 грн., всього на загальну суму 1326,53 грн.

Вказані рахунки були оплачені відповідачем частково на загальну суму 457,65 грн., платежами, здійсненими 15.01.2015 р., 31.03.2015 р., 30.03.2015 р., 18.08.2015 р. та 18.08.2015 р. Решта боргу в загальній сумі 868,88 грн., залишилась несплаченою.

Відповідно до вимог укладеного Договору про відшкодування, починаючи з грудня 2014 р. і по 09.12.2015 р. Орендарю були надані послуги зі здійснення експлуатаційних витрат та надання комунальних послуг, згідно виставлених рахунків: № СА-0000467 за грудень 2014 р. на суму 1276,37 грн., № СА-0000036 за січень 2015 р. на суму 1912,92 грн., № СА-0000076 за лютий 2015 р. на суму 1353,00 грн., № СА-0000115 за березень 2015 р. на суму 813,49 грн., № СА-0000162 за квітень 2015 р. на суму 820,32 грн., № СА-0000203 за травень 2015 р. на суму 801,86 грн., № СА-0000244 за червень 2015 р. на суму 803,48 грн., № СА-0000293 за липень 2015 р. на суму 779,57 грн., № СА-0000334 за серпень 2015 р. на суму 791,50 грн., № СА-0000377 за вересень 2015 р. на суму 783,84 грн., № СА-0000420 за жовтень 2015 р. на суму 783,95 грн., № СА-0000465 за листопад 2015 р. на суму 9,61 грн., № СА-0000510 за грудень 2015 р. на суму 2,69 грн., всього на загальну суму 10932,60 грн.

Вказані рахунки були оплачені відповідачем частково на загальну суму 7566,85 грн., платежами, здійсненими 16.01.2015 р., 19.02.2015 р., 31.03.2015 р., 27.04.2015 р., 02.07.2015 р., 19.08.2015 р., 07.09.2015 р., 28.01.2016 р. Решта боргу в загальній сумі 3365,75 грн., залишилась несплаченою.

У звязку з невиконанням відповідачем істотних умов Договору оренди, а саме: не сплати в повному обсязі орендної плати за оренду нерухомого майна протягом трьох місяців поспіль, Запорізька обласна рада, як Орендодавець, прийняла рішення про розірвання в односторонньому порядку Договору оренди, про що повідомила Орендаря (відповідача) відповідними листами (вих. № 01-14/1384 від 20.11.2015 р. та вих. № 01-14/1540 від 31.12.2015 р.).

Як зазначено в позовній заяві, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобовязань станом на 01.08.2016 р. відповідач має прострочену заборгованість з орендної плати до обласного бюджету у розмірі 868,88 грн. та з відшкодування експлуатаційних витрат за надані комунальні послуги КП «Запоріжжя» ЗОР у розмірі 3365,75 грн.

На адресу відповідача була направлена ОСОБА_3 (вих. № 150316-2 від 15.03.2016 р., з вимогою терміново сплати існуючу заборгованість.

ОСОБА_3 була залишена відповідачем без задоволення.

В матеріалах справи міститься заява (вих. б/н від 10.11.2015 р.), в якій відповідач, посилаючись на тимчасове припинення діяльності, просить КП «Запоріжжя» ЗОР, не нараховувати експлуатаційні витрати. При цьому, відповідач зобовязався погасити заборгованість за договорами в розмірі 4424,76 грн. в строк до 01.02.2016 р.

Позовні вимоги про стягнення з БФ Зробимо світ краще на користь Запорізької обласної ради заборгованості в розмірі 2940,79 грн., з яких: основна заборгованість в сумі 868,88 грн., штрафні санкції в сумі 1818,72 грн., пеня в розмірі 243,77 грн., 3 % річних в сумі 9,42 грн. та про стягнення з БФ Зробимо світ краще на користь КП Запоріжжя Запорізької обласної ради заборгованості в розмірі 4570,60 грн., з яких: основна заборгованість в сумі 3365,75 грн., пеня в розмірі 1150,24 грн., 3 % річних в сумі 54,61 грн., стали предметом судового розгляду у даній справі.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України, згідно з якою господарські зобовязання між субєктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до умов статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму... Плата за користування майном може вноситься за вибором сторін у грошовій або натуральній формі... Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором ...

Виходячи з предмету оренди за договором № 263-ОР/2014від 10.12.2014 р., правовідносини сторін щодо порядку користування ним регулюються приписами Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

ОСОБА_1 таких обставин, оскільки однією із кваліфікуючих ознак договору найму є його оплатний характер, за користування найманим майном з наймача обов'язково стягується орендна плата.

Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності (ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

З приписів п.п. 3.4, 5.2 Договору вбачається, що Орендар зобовязався своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, зобовязання за Договором оренди щодо передачі відповідачу нерухомого майна в оренду виконано позивачами у повному обсязі, що підтверджується актом приймання-передавання від 10.12.2014 р., копія якого міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось вище, за змістом п. 3.4 Договору оренди передбачено, що орендна плата перераховується Орендарем до обласного бюджету та Балансоутримувачу щомісячно до 15 числа (включно), наступного за тим, що підлягає оплаті, в пропорціях, визначених Методикою, а саме: 30% орендної плати - Балансоутримувачу та 70% до обласного бюджету.

В свою чергу, умовами Договору про відшкодування (п. 2.2.3) встановлено обовязок Орендаря не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок Балансоутримувача Будівлі за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень Будівлі, технічне обслуговування Будівлі відповідно до загальної площі Приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості Приміщення, а також за комунальні послуги, що розрахована та відображена Балансоутримувачем у відповідних рахунках.

Судом встановлено, що впродовж спірного періоду (з грудня 2014 р. по 09.12.2015 р.) позивачі належним чином виконували свої зобовязання за договорами від 10.12.2014 р. № 263-ОР/2014 та № К10-2014. На оплату наданих за вказаними договорами послуг, відповідачу виставлялись відповідні рахунки, які останнім, всупереч умов договорів та вимог закону, у повному обсязі оплачені не були.

ОСОБА_1 період з грудня 2014 р. по 09.12.2015 р., відповідач має заборгованість з орендної плати до обласного бюджету у розмірі 868,88 грн. та з відшкодування експлуатаційних витрат за надані комунальні послуги КП «Запоріжжя» ЗОР у розмірі 3365,75 грн., всього на загальну суму 4234,63 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач-2 надсилав на адресу відповідача ОСОБА_3 з вимогою погасити заборгованість за договорами, яка відповідачем була залишена без задоволення.

При цьому, станом на момент вирішення спору в суді, будь-яких належних і допустимих у розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України доказів сплати орендної плати та сплати експлуатаційних витрат і відшкодування вартості комунальних послуг, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно до письмової інформації, наданої з боку КП «Запоріжжя» ЗОР (вих. № 041016-1 від 04.10.2016 р.), заборгованість з орендної плати та комунальних платежів залишається не сплаченою.

Зважаючи на те, що БФ Зробимо світ краще, в порушення умов договорів від 10.12.2014 р. № 263-ОР/2014 та № К10-2014, свої зобовязання щодо здійснення орендних платежів та сплати експлуатаційних витрат і відшкодування вартості комунальних послуг, належним чином та у повному обсязі не виконав, суд вважає вимогу про стягнення з останнього основного боргу на користь Запорізької обласної ради в сумі 868,88 грн. та основного боргу на користь КП Запоріжжя Запорізької обласної ради в сумі 3365,75 грн., законною, обґрунтованою і задовольняє її у повному обсязі.

Правові наслідки порушення грошового зобовязання передбачені, зокрема, ст.ст. 549, 611, 625 ЦК України.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань розяснено, що сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги наведені вище приписи законодавства, представлені докази, а також розяснення, викладені у п. 1.12 Пленуму, відповідно до якого з огляду на вимоги ч.1 ст. 47 і ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Позивачі просять стягнути з відповідача суму 64,03 грн. - 3% річних, із них суму 9,42 грн. за зобовязаннями, що виникли за Договором оренди (за період з 16.07.2015 р. по 25.06.2016 р.) та суму 54,61 грн. за зобовязаннями, що виникли за Договором про відшкодування (за період з 16.07.2015 р. по 25.06.2016 р.).

Судом перевірено розрахунок 3% річних за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство. При цьому, суд виходив з дати початку порушення грошового зобовязання, суми боргу, що існувала у спірний період, дат здійснених відповідачем оплат.

Суд відзначає, що вимога про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню. Так, за період часу (з 16.07.2015 р. по 25.06.2016 р.) за Договором про відшкодування, належний до стягнення розмір суми 3% річних становить суму 50,96 грн. Разом з тим, за період часу (з 16.07.2015 р. по 25.06.2016 р.) за Договором оренди, сума 3% річних задовольняється судом у заявленому розмірі 9,42 грн.

Отже, позовна вимога позивача 2 про стягнення 3 % річних задовольняється судом частково в сумі 50,96грн. В решті позовної вимоги позивача 2 про стягнення 3% річних слід відмовити, як нарахованої та заявленої до стягнення необґрунтовано.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно зі ст. 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Разом з тим, статтею 3 Закону встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Вимога про стягнення пені заявлена позивачем на підставі пункту 3.6 Договору оренди та п. 2.2.3 Договору про відшкодування, за змістом яких, при несвоєчасному внесенні плати, відповідно до чинного законодавства України нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, на який нараховується пеня, від суми заборгованості з урахуванням індексації за кожний день прострочення, включаючи день оплати..

Як вбачається із розрахунку, позивач 1 просить стягнути з відповідача суму 243,77 грн. за зобовязаннями за Договором оренди (за період з 15.02.2015 р. по 15.07.2016 р.) та позивач 2 просить стягнути суму 1150,24 грн. за зобовязаннями за Договором про відшкодування (за період з 15.02.2015 р. по 15.07.2016 р.).

Судом перевірено розрахунок пені за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство. При цьому, суд виходив з обставин щодо виникнення спірного боргу, умов Договорів, суми простроченого боргу, що існувала протягом розрахункового періоду, дати початку нарахування, дат здійснених відповідачем оплат, остаточну дату погашення відповідачем суми заборгованості та приписів ч.5 ст.254 ЦК України, якою передбачено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Суд відзначає, що вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню. Так, за період часу (з 15.02.2015 р. по 15.07.2016 р.) за Договором оренди, належний до стягнення розмір суми пені на коористь позивача 1 становить суму 219,80 грн., а належний до стягнення розмір пені на користь позивача 2 за Договором про відшкодування становить суму 1131,90 грн.

Відповідно до перерахунку, здійсненого судом, в решті позовних вимог про стягнення пені суд відмовляє, як нарахованих та заявлених до стягнення необґрунтовано.

Вимога позивача 1 про стягнення з відповідача штрафу, заявлена на підставі п. 5.11 Договору оренди, яким передбачено, що у разі, якщо сума сукупної заборгованості Орендаря з орендної плати перевищує двомісячну плату за будь-які місяці оренди, Орендар сплачує штраф в розмірі 200% місячної орендної плати (за розрахунком останнього місяця оренди) за кожний місяць такого прострочення, який перераховується на розрахунковий рахунок Балансоутримувача та до обласного бюджету.

Перевіряючи розрахунок штрафу, судом встановлено, що його нарахування було здійснено наступним чином: останній місяць за який було здійснено оплату квітень 2015 р.; сума рахунку останнього повного місяця перед нарахуванням штрафних санкцій (листопад 2015 р.) склала 113,67 грн. (127,81 грн. (сума, яка підлягає сплаті до місцевого бюджету без ПДВ) 14,14 грн. (індексація заборгованості в бюджет) = 113,67 грн.). Отже, 113,67 х 200% = 227,34 х кількість місяців прострочення (з травня по грудень - 8 місяців) = 1818,72 грн.

Таким чином, вимога позивача 1 про стягнення суми 1818,72 грн. штрафу, нарахованого у розмірі 200% місячної орендної плати (за розрахунком останнього місяця оренди) за кожний місяць такого прострочення, заявлена правомірно, а тому задовольняється у повному обсязі.

Відповідач не навів передбачених законом обставин, які б звільняли його від виконання обовязку щодо належного виконання умов Договорів та, відповідно, від відповідальності у вигляді пені, штрафу та 3% річних за прострочку виконання грошового зобовязання.

Отже, позов задовольняється частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача-2 (фактичного платника судового збору) суми 1364,22 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Благодійного фонду Зробимо світ краще (69120, АДРЕСА_1, ) на користь Запорізької обласної ради (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 164, , одержувач УДКСУ Жовтневого району, р/р № 0003, МФО 813015 банк ГУДКСУ у Запорізькій області, , код платежу 22080400) суму 868 (вісімсот шістдесят вісім) грн. 88 коп. основного боргу, суму 1818 (одна тисяча вісімсот вісімнадцять) грн. 72 коп. штрафу, суму 219 (двісті девятнадцять) грн. 80 коп. пені та суму 9 (девять) грн. 42 коп. трьох відсотків річних. Видати наказ.

Стягнути з Благодійного фонду Зробимо світ краще (69120, АДРЕСА_1, ) на користь Комунального підприємства Запоріжжя Запорізької обласної ради (69600, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 152, , р/р № 501 в ПАТ «Мета банк», МФО 313582) суму 3365 (три тисячі триста шістдесят пять) грн. 75 коп. основного боргу, суму 1131 (одна тисяча сто тридцять одна) грн. 90 коп. пені та суму 50 (пятдесят) грн. 96 коп. трьох відсотків річних. Видати наказ.

Стягнути з Благодійного фонду Зробимо світ краще (69120, АДРЕСА_1, ) на користь Комунального підприємства Запоріжжя Запорізької обласної ради (69600, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 152, ) суму 1364 (одна тисяча триста шістдесят чотири) грн. 22 коп. судового збору. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 06.10.2016р.

Суддя М.В. Мірошниченко