донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

05.10.2016 справа №905/1689/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача:Не зявився
від відповідача 1: від відповідача 2:ОСОБА_4 за довіреністю Не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця», м. Красний Лиман, Донецька область
на рішення господарського судуДонецької області
від18.08.2016 року
по справі№ 905/1689/16 (суддя Ніколаєва Л.В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», м. Добропілля, Донецька область
до відповідача 1 та відповідача 2Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця», м. Красний Лиман, Донецька область Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк
простягнення 18 266,07 грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», м. Добропілля, Донецька область (далі «Позивач») звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця», м. Красний Лиман, Донецька область (далі «Відповідач 1») 18 266,07 грн. вартості нестачі вугілля.

Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» проти позову заперечив, просив суд залучити до участі у справі єдиним (належним) відповідачем ОСОБА_5 підприємство «Донецька залізниця» (т. 1, а.с. 38-39).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.06.2016 року, до участі у цій справі було залучено іншого відповідача - ОСОБА_5 підприємство «Донецька залізниця», м. Донецьк (далі «Відповідач 2») (т. 1, а.с. 46-47).

Рішенням господарського суду Донецької області від 18.08.2016 року у справі № 905/1689/16 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» () в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» () на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» () 15 197,15 грн. вартості нестачі вантажу та 1 146,48 грн. витрат по сплаті судового збору.

Судове рішення мотивовано обґрунтованістю та доведеністю позовних вимог щодо стягнення нестачі вартості вугілля з особи, яка відповідальна за збереження вантажу, а саме з відповідача 1. За висновком суду позивач припустився помилки при здійснені розрахунку збитків, а відтак судом задоволені позовні вимоги щодо стягнення вартості недостачі вугілля у сумі 15 197,15 грн. У задоволенні позову до відповідача 2 відмовлено, оскільки доведено вину саме відповідача 1.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач 1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати господарського суду Донецької області від 18.08.2016 року у справі № 905/1689/16 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» - відмовити.

Заявник апеляційної скарги вважає, що Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», є неналежним відповідачем по справі, оскільки останнє не стало правонаступником підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованої території ( в тому числі і Державного підприємства «Донецька залізниця»), оскільки процедура реорганізації цих підприємств та передача всіх їх прав та обовязків до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» відповідно до Постанови КМУ від 12.11.2014 року № 604 призупинена до завершення проведення АТО.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Представник Відповідача 1 в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, просив рішення господарського суду Донецької області від 18.08.2016 року у справі № 905/1689/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Публічному акціонерному товариству «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» у повному обсязі.

Представники Позивача та Відповідача 2 в судове засідання не зявились, поважність причин неявки суду не повідомили.

Приймаючи до уваги те, що явка представників сторін (учасників судового процесу) у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників Позивача та Відповідача 2.

Відповідно до статей 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України фіксацію судового процесу було здійснено технічними засобами та складено протокол судового засідання.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає рішення господарського суду винесеним з порушенням норм діючого законодавства, апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенняю, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 31.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля» (далі «Замовник») та Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (далі «Виконавець») укладено договір № 13-15/75-У (далі «Договір), відповідно до п.1.1 якого замовник зобов'язався передати (поставити) виконавцю вугілля для збагачення, оплатити послуги виконавця повязані зі збагаченням вугілля та прийняти концентрат, а виконавець - прийняти вугілля, здійснити його збагачення та передати (поставити) отриманий в результаті збагачення вугілля концентрат замовнику, в строки та на умовах визначених даним договором та/або специфікаціями (т. 1, а.с. 14-15).

Додатковою угодою до договору, сторони продовжили строк дії договору та прийшли згоди викласти п. 10.1 договору у наступній редакції: договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами (дата початку строку дії договору).

Сторони встановлюють, що дака закінчення строку дії договору визначається наступним чином: у разі належного виконання сторонами своїх зобовязань, обумовлених цим договором, датою закінчення строку дії договору є 31.12.2015 року, у разі невиконання ( неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобовязань за цим договором, датою закінчення строку дії договору є дата повного та належного виконання сторонами (відповідно до умов договору) усіх прийнятих на себе за договором зобовязань (т.1, а.с.16).

Договір та додаткова угода до нього підписані сторонами у встановленому порядку та скріплені печатками підприємств.

Специфікацією від 30.11.2015 року до договору сторони визначили, що що кількість вугілля, що підлягає поставці (передачі) замовником для його збагачення виконавцем згідно з умовами договору, по цій специфікації, складає 143 000 тн; строк передачі (поставки) вугілля - грудень 2015 року; передача (поставка) вугілля здійснюється на умовах «СРТ залізнична станція «Добропілля» Донецької залізниці «Укрзалізниці», код станції 493102, в редакції «Інкотермс 2000», з врахуванням застережень, вказаних у договорі та даній специфікації; ПАТ «ДТЕК Добропілська ЦЗФ» зобовязалось прийняти вугілля, здійснити його збагачення на збагачувальній фабриці та передати (поставити) отриманий в результаті збагачення вугілля концентрат замовнику, на умовах визначених у листах-заявках, в тому числі на адресу вантажодержувача - ДТЕК Зуївська ТЕС. Поставка концентрата здійснюється на умовах «DDP, місце призначення» залізнична станція «Ладижин» Одеської залізниці та/або залізнична станція Бурштин Львівської залізниці та/або залізничну станція «Енергодар» Придніпровської залізниці та/або залізнична станція «Добротвір» Львівської залізниці та/або залізнична станція «Сороче» Донецької залізниці в редакції «ІНКОТЕРМС-2000» із врахуванням застережень, зазначених в договорі та даній Специфікації (т.1 а.с.17).

На виконання умов договору Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» згідно залізничної накладної на групу вагонів № 50381250 від 02.12.2015 року зі станції Добропілля Донецької залізниці відправило на адресу ДТЕК «Зуївська ТЕС» на станцію призначення Сороче Донецької залізниці вугілля камяне марки г-газове (ГР 0-100, вологість 7%) в т.ч. у напіввагонах № 53138012 масою 70 000 кг, № 52797123 масою 69 000 кг, № 67273607 масою 69 000 кг.

З відомостей, зазначених відправником у залізничній накладній вбачається, що вантаж - вугілля кам'яне марки г-газове (ГР 0-100, вологість 7%) завантажений навалом, зважувався на вагонних 150 тонних вагах (заводський №64), маса вантажу визначена відправником, завантаження на рівні борту, вантаж маркований однією повздовжньою бороздою катка ущільнювача, вантаж розміщено та закріплено згідно з п. 4 гл. 1 ТУ.

Судом першої інстанції встановлено, що при надходженні напіввагону № 53138012 на станцію Синельникове-1 Придніпровської залізниці, а напіввагонів № 52797123, № 67273607 на станцію Сороче Донецької залізниці здійснено комісійне переважування спірних напіввагонів, за результатами яких виявлена недостача поставленого вантажу, про що складені комерційні акти РА № 012267/200/3 від 04.12.2015 року, БИ № 570961/68 від 06.12.2015 року, БИ № 570962/69 від 06.12.2015 року відповідно.

Комерційним актом РА № 012267/200/3 від 04.12.2015 року встановлено, що працівниками станції здійснено комерційний огляд на не електрифікованій колії та контрольне переважування в статичному режимі напіввагону № 53138012, переважування здійснювалось з повною зупинкою без відчеплення, двічі, на справних 150-тонних вагонних вагах станції Синельникове-1, держповірка ваг від 27.11.2015 року По документу значиться навал, вугілля камяне марки г-газове, Г 0-100. Завантаження на рівні борту. Вологість 7%; тара 23 700 кг, нетто 70 000 кг. Відмітки в графі № 7: вантаж маркований однією повздовжньою бороздою катка ущільнювача; в графі № 50: заходи проти змерзання (інші). Профілактика здійснена шляхом просушування вугілля в трубі-сушарці. Вантаж змерзається. Фактично виявилось: навал, вугілля камяне; брутто 87 000 кг, тара по документу 23 700 кг, нетто 63 300 кг, що менше даних, зазначених в перевізному документі на 6 700 кг. Завантаження у вагоні шапкоподібне, на рівні бортів. Над 1-2 люками по ходу потягу виїмка довжиною 3,5 м на ширину вагона, глибиною 0,5 м. Над 6-7 люками по ходу потягу виїмка довжиною 3 м на ширину вагона, глибиною 0,5 м. Наявні сліди розкрадання. Вантаж маркований однією повздовжньою бороздою катка ущільнювача, на місці виїмки маркування відсутнє. Вагон бездверний, люки закриті, в технічному відношенні справний, протікання вантажу відсутнє. Перевантаження брутто здійснювала агент комерційний ОСОБА_6, в присутності старшого ОВР ОСОБА_7, ВП ОСОБА_8, ВОХР СК-3 ОСОБА_9 Посада начальника вантажного району по штатному розкладу на станції Синельниково-1 не передбачена.

При цьому, при надходженні напіввагону № 53138012 на станцію призначення Сороче Донецької залізниці під час перевірки вантажу розходжень з комерційним актом РА № 012267/200/3 від 04.12.2015 року не виявлено, про що в розділі Є зазначеного комерційного акту зроблено відповідний запис.

Комерційним актом БИ №570961/68 від 06.12.2015 року встановлено, що комісією у складі начальника станції Сороче ОСОБА_10, агента комерційного ОСОБА_11, агента комерційного ОСОБА_12, прийомоздавальника Зуївської ТЕС ОСОБА_13 здійснена комісійна видача вантажу: по документу вантаж вугілля камяне марки г-газове Г 0-100, маркований однією повздовжньою бороздою катка ущільнювача. При огляді завантаження на рівні борту, маркування порушено, по ходу потягу по довжині 1-3 люків по всій ширині вагона заглиблення вантажу 800 мм, по довжині 6-7 люків по всій ширині вагона заглиблення вантажу 600 мм. Двері та люки закриті, протікання вантажу немає. Вагон технічно справний. Здійснено комісійне зважування вантажу агентом комерційним ОСОБА_12 в присутності начальника станції Сороче ОСОБА_10, агента комерційного ОСОБА_11, прийомоздавальника Зуївської ТЕС ОСОБА_13 на вагах вантажоодержувача ВВЕТ-150-К №0056 повірених 22.10.2015 року По документу напіввагон № 52797123 брутто 93 000 кг, тара 24 000 кг, нетто 69 000 кг, фактично брутто 87 360 кг, тара 24 000 кг, нетто 63 360 кг, що менше документа на 5 640 кг.

Комерційним актом БИ №570962/69 від 06.12.2015 року встановлено, що комісією у складі начальника станції Сороче ОСОБА_10, агента комерційного ОСОБА_11, агента комерційного ОСОБА_12, прийомоздавальника Зуївської ТЕС ОСОБА_13 здійснена комісійна видача вантажу: по документу вантаж вугілля камяне марки г-газове Г 0-100, маркований однією повздовжньою бороздою катка ущільнювача. При огляді завантаження на рівні борту, маркування порушено, по ходу потягу по довжині 1-2 люків по всій ширині вагона заглиблення вантажу 700 мм. Двері та люки закриті, протікання вантажу немає. Вагон технічно справний. Здійснено комісійне зважування вантажу агентом комерційним ОСОБА_12 в присутності начальника станції Сороче ОСОБА_10, агента комерційного ОСОБА_11, прийомоздавальника Зуївської ТЕС ОСОБА_13 на вагах вантажоодержувача ВВЕТ-150-К № 0056 повірених 22.10.2015 року По документу напіввагон № 67273607 брутто 93 000 кг, тара 24 000 кг, нетто 69 000 кг, фактично брутто 90 880 кг, тара 24 000 кг, нетто 66 880 кг, що менше документа на 2 120 кг.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України Про залізничний транспорт, Статутом залізниць України.

Відповідно до ст.908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язаний сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч.3 ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Як зазначено в ст. 6 глави 1 Статуту залізниць України (далі-Статут залізниць) накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Згідно зі ст. 24 Статуту залізниць вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Як вже зазначалось вище, залізнична накладна № 50381250 від 02.12.2015 року свідчить про укладення між Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (вантажовідправник) і залізницею (перевізник) договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача (ДТЕК Зуївська ТЕС).

Під час прибуття вантажу у напіввагоні № 53138012 на проміжну станцію Синельникове-1 Придніпровської залізниці, а також вантажу у напіввагонах № 52797123, № 67273607 на станцію призначення Сороче Донецької залізниці залізницею складені комерційні акти РА № 012267/200/3 від 04.12.2015 року, БИ №570961/68 від 06.12.2015 року, БИ № 570962/69 від 06.12.2015 року, в яких встановлені обставини недостачі вантажу у спірних напіввагонах, а також щодо наявності ознак втрати вантажу в процесі його перевезення, а саме у напіввагоні № 53138012 (над 1-2 люками по ходу потягу виїмка довжиною 3,5 м на ширину вагона, глибиною 0,5 м, над 6-7 люками по ходу потягу виїмка довжиною 3 м на ширину вагона, глибиною 0,5 м, порушення маркування), у напіввагоні № 52797123 (по ходу потягу по довжині 1-3 люків по всій ширині вагона заглиблення вантажу 800 мм, по довжині 6-7 люків по всій ширині вагона заглиблення вантажу 600 мм, порушення маркування), у напіввагоні № 67273607 (по ходу потягу по довжині 1-2 люків по всій ширині вагона заглиблення вантажу 700 мм, порушення маркування).

Дані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача 1 завданих збитків у сумі 18 266,07 грн.

Статтею 12 Закону України Про залізничний транспорт та ст.110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях. Стаття 110 Статуту залізниць України також передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ч.1 ст.23 Закону України Про залізничний транспорт перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічні за змістом приписи містяться у ст.113 Статуту залізниць України, ч.2 ст.924 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі, коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення.

Згідно п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом МТУ від 21.11.2000р. № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах для вантажів здатних до перевезення у вологому стані.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту Залізниць України).

Статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у випадку порушення зобовязань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст.26 Закону України Про залізничний транспорт обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу, засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Згідно з ч.1 ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

В силу норм ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

У графі 20 залізничної накладної № 50381250 від 02.12.2015р. вбачається, що рівень вологості вантажу у спірних напіввагонах складає до 7%, а отже, вантаж зданий до перевезення у вологому стані, а тому, при визначенні розміру недостачі маси вантажу у спірних напіввагонах необхідно враховувати норму недостачі (суму норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) - 2%.

За приписами п.27 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані становить 2%.

Таким чином, при розрахунку суми збитків від втрати частини вантажу судом застосовано підп.3 п.27 Правил видачі вантажів, відповідно до якого норма природної втрати мінерального палива, до якого відноситься вугілля, складає 2%, оскільки останнє було відвантажено у стані 5% вологості.

За даними комерційних актів РА № 012267/200/3 від 04.12.2015р., БИ №570961/68 від 06.12.2015р., БИ № 570962/69 від 06.12.2015р недостача вантажу складає: у напіввагонах № 53138012 - 6700 кг; № 52797123 - 5640 кг; № 67273607 - 2120 кг.

Дослідивши розрахунок позовних вимог в частині стягнення збитків за відправкою вантажу у на піввагонах, суд встановив, що вартість недостачі вантажу складає:

· у напіввагоні № 53138012: недостача 5 300 кг, вартість 7 819,90 грн.

· у напіввагоні № 52797123: недостача 4 260 кг, вартість 6 285,42 грн.

· у напіввагоні № 67273607: недостача 740 кг, вартість 1 091,83 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог у сумі 15 197,15 грн. В решті вимог у сумі 3 068,92 грн. місцевим господарським судом правомірно відмовлено у задоволенні стягнення суми нестачі, приймаючи до уваги, що позивач припустився помилки при здійснені розрахунку.

Щодо доводів апелянта відносно правонаступництва стосовно прав та обовязків Державного підприємства «Донецька залізниця», колегія суддів зазначає на таке.

Частиною 3 статті 2 Закону України Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування №4442 VI від 23.02.2012 року зазначено, що Товариство утворюється як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття (далі - підприємства залізничного транспорту).

Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, Публічне акціонерне товариство Українська залізниця є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України № 200 від 25.06.2014 року Про утворення Публічного акціонерного товариства Українська залізниця створено Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

Згідно додатку 1 вказаної Постанови визначено перелік підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворюється Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, до якого ввійшло й ОСОБА_5 підприємство Донецька залізниця.

Статтями 1, 2 Статуту Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015р. № 735 зазначено, що Приватне акціонерне товариство Українська залізниця є юридичною особою, що утворене відповідно до Закону України Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, Постанови Кабінету Міністрів України № 200 від 25.06.2014 року Про утворення Публічного акціонерного товариства Українська залізниця.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 07.12.2015 року за № НОМЕР_1 до ЄДР внесено інформацію щодо юридичної особи - Публічного акціонерного товариства Українська залізниця м. Київ (код за ) з місцезнаходженням - 03680, м. Київ, Печерський район, вул. Тверська, буд. 5 (т.1 а.с. 22-24).

Відповідно до розділу Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, м. Київ є правонаступником Державного підприємства Донецька залізниця, (код за ), 83000, Донецька область, м. Донецьк, Ворошиловський район, вул. Артема, 68.

Таким чином, беручи до уваги положення ч. 6 ст. 2 Закону України Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, а також факт реєстрації Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, положення статей 1, 2 статуту якого визначають положення щодо правонаступництва, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що всі права та обов'язки Державного підприємства Донецька залізниця, як відповідача 2 у даній справі, перейшли до його правонаступника - Публічного акціонерного товариства Українська залізниця.

За змістом зведеного передавального акту від 06.08.2015р., затвердженого Міністром інфраструктури України 18.08.2015р., комісією з утворення Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (до складу якої входив голова комісії з реорганізації Державного підприємства Донецька залізниця), на підставі ст.107 Цивільного кодексу України складено та підтверджено вартість і склад активів та зобовязань. При цьому, визначено, що майно, яке розташовано на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції не включено до переліків і зведених актів інвентаризації майна, а відображено в балансі (крім зобовязань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюються в частині активів за Публічним акціонерним товариством Українська залізниця на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки, відповідно до п.2 постанови №604 від 12.11.2014р. Кабінету Міністрів України.

При цьому, розмежування таких прав та обовязків Державного підприємства Донецька залізниця баланс (звіт про фінансові результати) та розшифровки його статей не містять.

Одночасно, твердження апелянта відносно порушення судом при винесенні рішення ст. ст. 104, 107 Цивільного кодексу України, а також незастосування п.5 Постанови Кабінету Міністрів України №200 Про утворення Публічного акціонерного товариства Українська залізниця та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №604 Про деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції не приймається колегією суддів до уваги, оскільки:

- по-перше, ч.6 ст.2 Закону України Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування має спеціальний (пріоритетний у застосуванні) характер по відношенню до загальних норм ст. ст. 104, 107 Цивільного кодексу України, що вбачається з п.2 Перехідних та прикінцевих положень цього Закону, і за своїм змістом не покладає факт правонаступництва створеного Приватного акціонерного товариства Українська залізниця за правами і обовязками визначених підприємств Укрзалізниці в залежність від обовязкового попереднього припинення означених підприємств (у тому числі і первісного відповідача);

- по-друге, системний аналіз ч.ч. 3, 9 ст. 2 Закону України Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування та послідовності дій зі створення Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, визначений Постановою КМУ №200 від 25.06.2014 року, дає підстави для висновку, що злиття підприємств, на базі яких мало створюватися Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, у тому числі: складання відповідних передавальних актів та формування статутного фонду, мало хронологічно передувати державної реєстрації їх правонаступника - Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, тобто, моменту набуття ним статусу субєкта правовідносин у розумінні ст.ст. 91, 92 Цивільного кодексу України. Отже, факт створення правонаступника за умов чинності ч. 3 ст. 2 Закону і перебування первісного відповідача серед переліку підприємств, на базі яких мало бути створено Публічне акціонерне товариство Українська залізниця як їх правонаступник, є цілком самодостатнім для правонаступництва;

- по-третє, за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які за ч. 1 ст. 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань презюмуються достовірними, Публічне акціонерне товариство Українська залізниця визначено правонаступником, у тому числі і первісного відповідача у цій справі, що узгоджується і зі змістом ч. 2 п. 2 Статуту Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, затвердженого постановою КМУ №735 від 02.09.2015 року, які не були змінені чи скасовані у встановленому діючим законодавством порядку на підтвердження наведених скаржником аргументів щодо відсутності правонаступництва;

- по-четверте, ч.1 ст.2 Закону України Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування уповноважує Кабінет Міністрів України прийняти рішення про створення означеного Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, проте його статус як правонаступника відповідних підприємств (у тому числі первісного відповідача) безпосередньо визначений цим Законом і можливість запровадження винятків чи обмежень щодо такого правонаступництва за підприємствами визначеного переліку, у тому числі в залежності від здійснення/нездійснення дій з інвентаризації майна у розумінні Постанови КМУ №604 від 12.11.2014 року, на яку посилається апелянт, вказаним Законом не передбачена.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає цілком обґрунтованим висновок місцевого господарського суду щодо того, що належним відповідачем у справі є саме Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Красний Лиман, Донецька область.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським суд допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК України як підстави для скасування рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця», м. Красний Лиман, Донецька область залишити без задоволення.

Рішення суду Донецької області від 18.08.2016 року у справі № 905/1689/16 залишити без змін.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

Надруковано примірників:

1 позивачу;

2 відповідачу;

1 до справи;

1 ГСДО;

1 ДАГС.