У Х В А Л А

06.10.2016Справа № 910/167/16

За скаргоюПриватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»
на діїДніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві
у справі №910/167/16

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія»
до Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту»
простягнення 600000,00 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаДеміров І.В. - представник
від відповідача (скаржника)Носенко А.М. - представник
від Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.02.2016 у справі №910/167/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду міста Києва від 27.04.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 20.07.2016, позов задоволено повністю, присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» заборгованість у розмірі 600000,00 грн та судовий збір у розмірі 9000,00 грн.

06.05.2016 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

29.08.2016 до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» надійшла скарга на дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

У скарзі скаржник просить суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Малкової М.В., які полягають у винесенні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.07.2016 ВП№51490776, постанови про стягнення виконавчого збору від 28.07.2016 ВП №51490776, постанови про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій від 28.07.2016 ВП №51490776, постанови про арешт коштів боржника від 28.07.2016 ВП №51490776;

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця, яка полягає у не направленні скаржникові у порядок та спосіб, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.06.2016 ВП №51490776; постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.07.2016 ВП№51490776, постанови про стягнення виконавчого збору від 28.07.2016 ВП №51490776 постанови про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій від 28.07.2016 ВП №51490776, постанови про арешт коштів боржника від 28.07.2016 ВП №51490776;

- визнати недійсними та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.07.2016 ВП№51490776, постанову про стягнення виконавчого збору від 28.07.2016 ВП №51490776, постанову про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій від 28.07.2016 ВП №51490776, постанову про арешт коштів боржника від 28.07.2016 ВП №51490776;

- зобов'язати державного виконавця вчинити дії щодо зняття арештів з майна та коштів Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту».

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2016 призначено судове засідання з розгляду скарги на 28.09.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2016 розгляд скарги відкладено на 06.10.2016.

В судове засідання, призначене на 06.10.2016, представник скаржника з'явився, подану скаргу підтримав.

Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві повноважних представників в судове засідання не направив, заперечень щодо поданої скарги не надав.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників учасників процесу, суд відзначає таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку станом на момент винесення оскаржуваних постанов та звернення скаржника з даною скаргою до суду регулювалися Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 зі змінами та доповненнями (надалі - Закон України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Постановою Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 23.06.2016 ВП №51490776 відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.05.2016 у справі №910/167/16 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» заборгованості у розмірі 600000,00 грн та судового збору у розмірі 9000,00 грн.

22.07.2016 Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику - Приватному акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту».

Постановою Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 28.07.2016 ВП №51490776 постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 60900,00 грн.

Також 28.07.2016 Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову ВП №51490776 про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій у сумі 345,20 грн.

В той же день, постановою Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 28.07.2016 накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках боржника: МФО: 322313 АТ «Укрексімбанк» 3104UAH; МФО: 300465 АТ «Ощадбанк» 67UAH; 67UAH, 67UAH, 67UAH, 67UAH; МФО: 380805 АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києвi 1UAH, 7USD, 9EUR, 8; МФО: 322959 АБ «Експрес-Банк» 1UAH, 3UAH; МФО: 322205 Харкiвська фiлiя ПАТ «Банк Фінанси та кредит» в м.Київ 5005UAH; та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що належать боржнику.

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначає, що постанову про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було надіслано на адресу боржника з порушенням строку, визначеного ч.5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», постанова отримана боржником лише 15.08.2016, а тому його фактично було позбавлено можливості виконати рішення суду в добровільному порядку у наданий для цього строк. Відтак, за твердженням скаржника, у державного виконавця були відсутні підстави розпочинати примусове виконання рішення суду (зокрема, накладати арешт на майно та кошти боржника), а також виносити постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

У постанові Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 23.06.2016 ВП №51490776 про відкриття виконавчого провадження, як того вимагали положення ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», вказано боржнику на необхідність виконати рішення суду у строк до семи днів з моменту винесення постанови.

Судом враховується, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 23.06.2016 ВП №51490776 була надіслана боржнику з порушенням ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження».

Водночас, як зазначає сам боржник, вказана постанова була отримана ним 15.08.2016.

Однак, не зважаючи на те, що про наявність відкритого виконавчого провадження щодо виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2016 у справі №910/167/16 боржнику стало відомо не пізніше середини серпня 2016 року, тобто більше ніж за півтора місяця до моменту розгляду скарги, будь-яких доказів вчинення дій, спрямованих на виконання такого рішення, боржником не надано.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що ані у встановлений державним виконавцем строк, наданий для добровільного його виконання, ані на момент розгляду справи рішення суду боржником не виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно з ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

За приписами ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Положеннями ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

З наведених положень законодавства слідує, що підставами для початку примусового виконання рішення, в тому числі накладення арешту на майно боржника для забезпечення реального виконання рішення, а також стягнення з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, є наявність факту невиконання боржником рішення у добровільному порядку в обумовлений Законом строк, не залежно від причин такого невиконання.

Оскільки матеріалами справи підтверджується, що боржник був обізнаний про виконавче провадження ВП №51490776 з серпня 2016 року, однак не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання судового рішення у даній справі, та враховуючи, що станом на момент розгляду скарги судове рішення залишається невиконаним, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання неправомірними дій та бездіяльності державного виконавця, про які вказує боржник, а також підстав для визнання недійсними оскаржуваних постанов та зобов'язання державного виконавця вчинити дії щодо зняття арештів з майна та коштів.

Враховуючи викладене, скарга Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» на дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві відмовити.

Суддя Ю.М. Смирнова