ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2016 р.Справа № 916/2081/16
Господарський суд Одеської області у складі:

судді Волкова Р.В.

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: ОСОБА_1 міськрайонного центру зайнятості,

до відповідача: ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного Фонду України Одеської області,

про стягнення 8058,75 грн. шкоди.

Представники:

Від позивача: не з'явився.

Від відповідача: не з'явився.

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 міськрайонний центр зайнятості звернувся до господарського суду Одеської області до відповідача ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного Фонду України Одеської області про стягнення 8058,75 грн. шкоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається, зокрема, на положення ст.43 Закону України „Про зайнятість населення, ст.ст. 31, 38 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, ст.107 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.ст.1166, 1173 ЦК України, ч.1 ст.216, ч.1 ст.218 ГК України, також на те, що через неправомірні дії відповідача допомога по безробіттю у період після призначення пенсії, тобто після 08.01.2013 р. була виплачена Закону України „Про зайнятість населення.

Відповідач, Ізмаїльське обєднане управління Пенсійного Фонду України Одеської області, надало відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову в повному обсязі з підстав викладених у відзиві.

У судовому засіданні від 30.09.2016 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку ст.85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 міськрайонний центр зайнятості (позивач, ОСОБА_1 МРЦЗ), згідно з положенням про ОСОБА_1 МРЦЗ, надає забезпечення та соціальні послуги у випадку безробіття відповідно до Закону України „Про зайнятість населення та Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття на території м. Ізмаїл та Ізмаїльського району.

В період з 20.08.2013 р. по 03.06.2014р. та з 10.06.2014р. по 08.09.2014р. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 двічі був зареєстрований та перебував на обліку як безробітний у ОСОБА_1 МРЦЗ.

Відповідно до ч. 3 ст.22 та ч.4,5 ст. 31 Закону України Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та п.п.5.1 5.4, 6.1 порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000р. № 307 (із змінами) ОСОБА_2О було призначено та виплачено допомогу по безробіттю на загальну суму 8058,75 грн., з яких 6601,47 грн. за період з 25.11.2013 р. по 02.06.2014р. та 1457,28 грн. за період з 10.06.2014 р. по 21.07.2014 р.

ОСОБА_1 МРЦЗ було отримано інформацію про те, що на виконання ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2014 р. по справі № 500/4573/14-а, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 08.01.2013р.

З наданих пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що вищевказані обставини встановлені Одеським окружним адміністративним судом по справі № 815/6243/14 при винесенні постанови від 14.05.2015 р. У вказаній постанові, суд також прийняв до уваги, що допомога по безробіттю надавалася ОСОБА_2, як засіб для існування, зазначена допомога виплачена йому ОСОБА_1 МРЦЗ добровільно, за відсутності рахункової помилки з боку ОСОБА_1 МРЦЗ недобросовісності з боку ОСОБА_3 Таким чином судом було встановлено непричетність ОСОБА_2 до нанесення матеріальної шкоди ОСОБА_1 МРЦЗ робочому органу виконавчої дирекції фонду загальнообовязкового державного соціального страхування випадок безробіття.

Відповідно до ч.1 ст.43 Закону України „Про зайнятість населення статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 31 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття и плата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Відповідно до пп.7 п. 5.5 Порядку надання допомоги по безробіттю. У тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000р. № 307 (зі змінами) виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2014р. у адміністративній справі № 500/4573/13-а дії Управління пенсійного фонду України в м. Ізмаїл та ОСОБА_1 районі Одеської області щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах визнано неправомірними, а рішення відповідача від 08.04.2013 р. № 22 скасоване. Вказану постанову суду першої інстанції залишено в силі ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2014р. по справі № 500/4573/14-а. Таким чином зазначене судове рішення має законну силу на дату подання позову по даній справі.

Відповідно до п.1 положення про Пенсійний фонд України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014р. № 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України від 23.07.2014 р. № 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообовязковому державному соціальному страхуванню.

Відповідно до положень ст.107 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Пенсійний фонд його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов'язків з адміністративного управління Накопичуваним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені ст.1166 ЦК України, згідно з чч.1,2,4 якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ст.1173 ЦК України, згідно з якою шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідальність органу державної влади настає у випадку незаконного рішення, незаконної дії чи бездіяльності, шкідливого результату такої поведінки (шкода), причинного звязку між протиправною поведінкою і шкодою.

За захистом своїх прав позивач звернувся до господарського суду Одеської області.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 32 ГПК України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Досліджуючи матеріали справи суд вважає, що допомога по безробіттю у період після призначення пенсії, тобто після 08.01.2013 р. була виплачена ОСОБА_2 всупереч вимогам ч.1 ст. 43 Закону України „Про зайнятість населення через неправомірні дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Ізмаїл та ОСОБА_1 районі Одеської області, які визнанні протиправними постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2014 р., ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2014 р. по справі № 500/1573/14-а. Вказаними неправомірними діями ОСОБА_1 міськрайонному центру зайнятості робочому органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття завдано матеріальну шкоду (збитки) у розмірі отриманої ОСОБА_2 допомоги по безробіттю за період з 25.11.2013р. по 02.06.2014р. та з 10.06.2014 р. по 21.07.2014р. усього у сумі 8058,75 грн.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що переплата ОСОБА_2 допомоги по безробіттю відбулося внаслідок дій відповідача, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.ст.44,49 Господарського процесуального Кодексу України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.43 Закону України „Про зайнятість населення, ст.ст. 31, 38 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, ст.ст. 58, 107 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 1166, 1173 ЦК України, ст.ст. 32, 33, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 міськрайонного центру зайнятості - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного Фонду України Одеської області (68609, м. Ізмаїл, Одеська обл., вул. Кишинівська,46, код 37743414) на користь ОСОБА_1 міськрайонного центру зайнятості (68600, м. Ізмаїл, Одеська обл., пр-т Суворова, 32, код 20997047) 8058/вісім тисяч пятдесят вісім/ грн.75 коп. шкоди та 1378/одну тисячу триста сімдесят вісім/грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з моменту складення повного рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 30.09.2016 року.

Повний текст рішення складений 05 жовтня 2016 р.

Суддя Р.В. Волков