КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2016 р. Справа№ 910/31658/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Буравльова С.І.

Зубець Л.П.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Фомін А.А. (довіреність б/н від 12.11.2015 р.)

від відповідача - Рогачов Ю.М. (ордер на надання правової допомоги серії КВ №177232 від 12.01.2015 р.)

від третьої особи 1 - не з'явився

від третьої особи 2 - Бугаєнко Ю.М. (довіреність №0464 від 15.05.2012 р.)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «МОЛНІЯ»

на рішення господарського суду міста Києва від 04.03.2016 р.

у справі №910/31658/15 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «МОЛНІЯ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТЕРІКС ГРУП»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1. Приватне підприємство «ФХ Агроміраж»

2. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна»

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «МОЛНІЯ» звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТЕРІКС ГРУП» про стягнення 121600,00 євро, що є еквівалентом 3176192,00 грн., суми збитків, заподіяних внаслідок втрати вантажу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.12.2015 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне підприємство «ФХ Агроміраж».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.01.2016 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

Рішенням господарського суду міста Києва від 04.03.2016 р. в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим таким, що прийняте з неповним з'ясуванням обставин справи, з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скаргу задовольнити, рішення скасувати, позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, рішення залишити без змін.

Представник третьої особи 2 в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, рішення залишити без змін.

Представник третьої особи 1 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а строки розгляду апеляційної скарги обмежені ст. 102 ГПК України, колегія суддів, вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку без участі представника третьої особи 1.

Колегія суддів зазначає, що ухвалами від 15.08.2016 р. та 19.09.2016 р. явка сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Зважаючи на те, що неявка представника третьої 1 особи не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

В ході розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, відповідачем було заявлено клопотання про заміну неналедного відповідача, в якому просив допустити заміну первісного відповідача - ТОВ «АСТЕРІКС ГРУП», належним відповідачем - ПП «ФХ Агроміраж».

Колегія суддів, вислухавши думку представників позивача та третьої особи 2, не знаходить підстав для задоволення вказаного клопотання у зв'язку з його необгрунтованістю. Крім того, позивач заперечував проти задоволення вказаного клопотання та долучив до матеріалів справи обгрунтовані письмові заперечення проти клопотання відповідача.

У судовому засіданні 10.10.2016 р., представником відповідача було подано заяву, в якій останній просив за наслідками розгляду апеляційної скарги здійснити повідомлення до прокурора або органу досудового розслідування в порядку ст. 90 ГПК України, щодо перевірки даних, що містять обставини підробки документу від імені ПП «ФХ Агроміраж», а саме листа датованого 19.07.2016 р.

Колегія суддів, вислухавши думку представників позивача та третьої особи 2, які були присутні у судовому засіданні, не знаходить підстав для задоволення вказаної заяви у зв'язку з її безпідставністю та необґрунтованістю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи 2, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

28.10.2015 р. між Публічним акціонерним товариством «МОЛНІЯ» та Компанією «Forlex Merchants LLP» (покупець за контрактом) укладено зовнішньоекономічний контракт № 1609-15/S, відповідно до якого позивач зобов'язався поставити Компанії «Forlex Merchants LLP» товар, а Компанія «Forlex Merchants LLP» зобов'язалась прийняти та оплатити товар.

Відповідно до п. 1.3 вказаного договору, найменування, комплектність, кількість, загальна ціна та ціна за одиницю товару визначається у інвойсах, які слугують специфікаціями до договору і які повинні бути направлені від продавця покупцю.

Поставка товару здійснюється на умовах, згідно ІНКОТЕРМС 2010, що передбачаються в інвойсах до даного договору. Місце поставки товару визначається в специфікаціях до даного договору (п. 3.1 договору). Продавець зобов'язується поставити продукцію в строки, що визначаються в специфікаціях до договору (п. 4.1 договору).

Згідно п. 6.1 договору, валюта платежів долари США/ЄВРО. Оплата за товар здійснюється як у вигляді передплати так і у вигляді відстрочки платежу, що погоджуються сторонами у інвойсах (п.6.2 договору).

Специфікацією № 1 від 28.10.2015 р. до контракту № 1609-15/S сторони погодили: продавець: ПАТ «МОЛНІЯ»; покупець: «Forlex Merchants LLP», Велика Британія; товар: ядро горіха волоського без шкаралупи, упаковані, врожай 2015 р.; кількість: 20000,00 кг.; якість: світла якість - світлий колір, в доброму стані, ручна обробка, без сторонніх тіл, без чорних та гнилих ядер; упаковка: 10 кг картонні коробки; ціна: 6,80 євро/кг; умови поставки DAP м. Набіра, Франція; строк доставки: тиждень 48, 2015 року; умови оплати: покупець здійснює оплату протягом 90 днів після поставки; сума: 121600,00 Євро.

У відповідності до умов Контракту продавцем - ПАТ «МОЛНІЯ» було виставлено інвойс № 0111-1 від 01.11.2015 р. на загальну суму 121600,00 євро.

З метою організації перевезення обумовленого інвойсом від 01.11.2015 р. товару, позивач зазначив, що 16.11.2015 р. між ним як замовником та ТОВ «АСТЕРІКС ГРУП» як експедитором був укладений договір про надання транспортно-експедиторського обслуговування з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ТО-16/11 від 16.11.2015 р., відповідно до умов якого експедитор за дорученням замовника та за його рахунок зобов'язується надати транспортно-експедиторські послуги з організації та забезпечення перевезень вантажів замовника автомобільним транспортом на території України та/або в міжнародному сполученні, а замовник в свою чергу зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги (п. 1.1. договору).

За умовами п. 2.2. вказаного договору, надання послуг в рамках цього договору здійснюється на підставі заявки на конкретне замовлення, яка є невід'ємною частиною цього договору та в якій зазначаються характеристики вантажу, вантажовідправник, вантажоодержувач, маршрут, тип і кількість транспортних засобів (далі - ТЗ), вартість послуг, інструкція з кріплення та інші умови.

Відповідно до п. 3.2.1. договору, експедитор має право для виконання доручення замовника здійснювати самостійний добір підрядника та укладати з ним договори від свого імені, при необхідності змінювати транспорт на маршруті перевезення.

Експедитор зобов'язаний забезпечити збереження вантажу з моменту його прийняття для перевезення і до моменту видачі в пункті призначення уповноваженій особі вантажоодержувача (п. 3.2.7. договору).

Згідно п.п. 4.1., 4.2. договору, вартість послуг експедитора за цим договором вказується в заявці на перевезення або у відповідних додатках до цього договору. Оплата наданих послуг здійснюється замовником у безготівковій формі, на розрахунковий рахунок експедитора, який вказано у рахунку експедитора, протягом 7-ми календарних днів після вивантаження автомобіля, якщо інше не передбачено заявкою на перевезення або додатками до цього договору. Моментом оплати вважається дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок експедитора.

Пунктом 5.2.1. договору встановлено, що експедитор несе відповідальність за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу відповідно до норм чинного законодавства України та Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (КДПВ) від моменту прийняття вантажу до перевезення і до моменту його здачі, в розмірі вартості втраченого або зіпсованого чи пошкодженого вантажу зазначеного в супроводжувальних документах на вантаж.

Цей договір вступає в силу з моменту підписання і діє протягом одного року. Цей договір може бути підписаний з використанням факсимільного зв'язку та/або електронної пошти. Факсимільна чи електронна копія договору, заявки мають однакову юридичну силу до обміну сторонами оригіналів документів (п.п. 8.1., 8.2. договору).

В обгрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що сторонами було погоджено та підписано заявку №1 від 18.11.2015 р., якою було визначено наступне: адреса завантаження - Україна, м. Черкаси, вул. Пацаєва; вантажовідправник - ПАТ «МОЛНІЯ»; дата та час завантаження - 19.11.2015 р. о 09 год. 00 хв.; місце митного оформлення в країні відправлення - м. Ужгород чи м. Мукачеве; міжнародний пункт пропуску - Дякове (Закарпатська обл.); місце митного оформлення в країні призначення - France, Pech Pialat, 24250, Nabirat; вантажоодержувач - s.a.s. SOVe COPe, France, Pech Pialat, 24250, Nabirat; адреса розвантаження - France, Pech Pialat, 24250, Nabirat; назва вантажу - ядро волоського горіха; інвойс на вартість вантажу - 121600,00 євро; кількість та розмір вантажу - 20 тон; ціна договору - 76518,80 грн. (по б/н 50% на завантаженні та 50% розвантаженні); термін доставки вантажу на митницю призначення 26-27.11.2015 р.; державний реєстраційний номер ТЗ - АМ0311ВО/АА0371ХТ; водій - Крисько М.

ПАТ «МОЛНІЯ» стверджує, що ним було перераховано на рахунок ТОВ «АСТЕРІКС ГРУП» 38259,40 грн. передоплати за спірним договором, про що свідчить платіжне доручення №1738 від 19.11.2015 р., копія якого наявна в матеріалах справи.

Як зазначає позивач, відповідно до п. 3.2.1. договору про надання транспортно-експедиторського обслуговування з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ТО-16/11 від 16.11.2015 р., відповідач (експедитор) уклав з ПП «ФХ Агроміраж» (виконавець) договір про надання транспортно-експедиторського обслуговування з перевезень вантажів автомобільним транспортом №1811/2-15В від 18.11.2015 р., за умовами пункту 1.1. якого експедитор доручає від свого імені за дорученням третьої сторони, а виконавець бере на себе зобов'язання з транспортного обслуговування перевезень вантажів, наданих експедитором, по території України та/або в міжнародному сполученні на підставах окремих заявок експедитора, які підтверджуються оформленням товарно-транспортної накладної: ТТН при перевезеннях по території України, чи ЦМР при міжнародних перевезеннях.

Крім того, 18.11.2015 р. ТОВ «АСТЕРІКС ГРУП» та ПП «ФХ Агроміраж» було підписано заявку №1811 від 18.11.2015 р., згідно з якою: адреса завантаження - Україна, м. Черкаси, вул. Ватутіна; вантажовідправник - ПАТ «МОЛНІЯ»; дата та час завантаження - 19.11.2015 р. о 08 год. 00 хв.; місце митного оформлення в країні відправлення - м. Ужгород чи м. Мукачеве; міжнародний пункт пропуску - Дякове; місце митного оформлення в країні призначення - France, Pech Pialat, 24250, Nabirat; вантажоодержувач - s.a.s. SOVe COPe; адреса розвантаження - France, Pech Pialat, 24250, Nabirat; назва вантажу - ядро волоського горіха; кількість та розмір вантажу - 20 тон; ціна договору - 2500 євро (30% по курсу НБУ на день завантаження та 70% на день розвантаження по курсу НБУ; термін доставки вантажу на митницю призначення 26.11.2015 р.; державний реєстраційний номер ТЗ - АМ0311ВО/АА8646ХТ; водій - Крисько М.

Як вбачається, з міжнародної автомобільної накладної CMR А №247695, копія якої наявна в матеріалах справи, ПАТ «МОЛНІЯ» в автомобіль ПП «ФХ Агроміраж» (АМ0311ВО/АМ8346ХТ) був завантажений вантаж - ядро волоського горіха (2000 карт. коробки) вагою 21000 кг.

Однак, згідно довідки Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві від 01.02.2016 р. №11811/125/54/03-2016, 25.11.2015 р. громадянином Крисько М.С. за адресою: м. Київ, вул. А. Палладіна, 23-А, вчинене кримінальне правопорушення, а саме - заволодіння шахрайським шляхом майном ПАТ «МОЛНІЯ» (20 т. волоського горіха на загальну суму 121600,00 євро). По даному факту слідчим відділом Святошинського УПГУНП в м. Києві відкрите кримінальне провадження №0001181 від 28.11.2015 р. з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У зв'язку з вказаними обставинами, позивач звертався до відповідача з листами №04/12-112/3 від 04.12.2015 р. та №11/12-1/7 від 11.12.2015 р., в яких просив відшкодувати 38259,40 грн. - суми попередньої оплати вартості транспортно-експедиційних послуг; 121600,00 євро - суми збитків, заподіяних внаслідок повної втрати вантажу; 12160,00 євро - розмір неустойки у вигляді штрафу за порушення строків поставки товару.

ТОВ «АСТЕРІКС ГРУП» у листі №0412/1-15Л від 04.12.2015 р. повідомило, що станом на 04.12.2015 р. ПАТ «МОЛНІЯ» не надало для укладення з ТОВ «АСТЕРІКС ГРУП» письмового проекту договору та замовлення (заявки) з конкретними умовами міжнародного перевезення, відносно якого ПАТ «МОЛНІЯ» здійснило передоплату (платіжне доручення №1738 від 19.11.2015 р. на суму 38259,40 грн.). У зв'язку з наведеним ТОВ «АСТЕРІКС ГРУП» зазначило, що повертає здійснену ПАТ «МОЛНІЯ» передоплату у повному обсязі.

Факт повернення відповідачем 38259,40 грн. передоплати ПАТ «МОЛНІЯ» підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №1223 від 04.12.2015 р.

Таким чином, оскільки ТОВ «АСТЕРІКС ГРУП» не повернуло суму збитків, заподіяних внаслідок повної втрати вантажу, ПАТ «МОЛНІЯ» звернулось до господарського суду з даним позовом.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що оскільки сторонами не були погоджені істотні умови договору, то між ПАТ «МОЛНІЯ» та ТОВ «АСТЕРІКС ГРУП» відсутні будь-які зобов'язання. Крім того, відповідач заперечує відповідність оригіналам засвідчених позивачем копій: договору про надання транспортно-експедиторського обслуговування з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ТО-16/11 від 16.11.2015 р., заявки №1 від 18.11.2015 р., листа-звернення про втрату вантажу від імені ТОВ «АСТЕРІКС ГРУП»; договору про надання транспортно-експедиторського обслуговування з перевезень вантажів автомобільним транспортом №1811/2-15В від 18.11.2015 р. та заявки №1811 від 18.11.2015 р.

Письмовими доказами, відповідно до ст. 36 ГПК України, є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

У п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз'яснено, що якщо документи, які мають значення для правильного вирішення спору, і підписи на них виготовлені стороною за допомогою будь-яких технічних засобів, то такі документи повинні прийматись господарським судом як письмові докази, досліджуватись та оцінюватись за загальними правилами ГПК України.

Якщо подані копії документів, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів, викликають сумніви, господарський суд може витребувати оригінали цих документів, у тому числі для огляду в судовому засіданні з наступним поверненням цих оригіналів особі, яка їх подала. Для перевірки достовірності поданих суду документів може бути призначено судову експертизу.

В процесі розгляду даної справи у суді першої інстанції, ухвалою від 17.12.2015 р. було зобов'язано позивача надати оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви, для огляду в судовому засіданні.

Проте, оригіналу договору про надання транспортно-експедиторського обслуговування з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ТО-16/11 від 16.11.2015 р. позивачем надано не було.

У письмових поясненнях від 12.01.2016, що містяться з матеріалах справи, позивач повідомив про відсутність можливості надати оригінал договору про надання транспортно-експедиторського обслуговування з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ТО-16/11 від 16.11.2015 р., оскільки цей договір було підписано між сторонами з використанням електронної пошти. Також зазначив, що оригінальний примірник договору та заявки відсутні, адже відповідач ухиляється від підписання та обміну оригіналами.

Також в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факта складання заявки - листування щодо перевезення за заявкою, тобто відсутні будь-які свідчення про те що відповідач дійсно організовував перевезення за вказаним маршрутом.

Крім того, згідно СМR від 19.11.2015 р. №247695, товар було отримано ПП «ФХ Агроміраж» без будь-яких посилань на організатора перевезення ТОВ «АСТЕРІКС ГРУП» чи номер договору № ТО-16/11 про надання транспортно-експедиторського обслуговування з перевезення вантажів автомобільним транспортом або заявку №1 від 18.11.2015 р.

За приписами ч. 1 ст. 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частинами 1 - 3 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Отже, воля сторін на укладення правочину може бути виражена, зокрема, за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку, але за умови наявності достатніх ознак їх приналежності стороні даного правочину.

Основні правові засади електронного документообігу та використання електронних документів, у тому числі в сфері договірних відносин, визначаються Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Відповідно до ст. 5 вказаного Закону, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа.

Електронний підпис є обов'язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб'єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Статтею 11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб'єктами електронного документообігу. Якщо попередньою домовленістю між суб'єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження. У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом. Якщо автор і адресат у письмовій формі попередньо не домовилися про інше, електронний документ вважається відправленим автором та одержаним адресатом за їх місцезнаходженням (для фізичних осіб - місце проживання), у тому числі якщо інформаційна, телекомунікаційна, інформаційно-телекомунікаційна система, за допомогою якої одержано документ, знаходиться в іншому місці. Місцезнаходження (місце проживання) сторін визначається відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 929 та ч. 1 ст. 930 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

За змістом ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Істотними умовами договору транспортного експедирування є: відомості про сторони договору: для юридичних осіб - резидентів України: найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України; вид послуги експедитора; вид та найменування вантажу; права, обов'язки сторін; відповідальність сторін, у тому числі в разі завдання шкоди внаслідок дії непереборної сили; розмір плати експедитору; порядок розрахунків; пункти відправлення та призначення вантажу; порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта; строк (термін) виконання договору; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Враховуючи наведені норми законодавства, позивачем не надано до матеріалів справи доказів укладення між сторонами окремої письмової згоди на факсимільне вчинення підпису. Не надано позивачем і зразку аналогу власноручного підпису підписанта договору з боку ТОВ «АСТЕРІКС ГРУП», що свідчило б про існування факсимільної копії договору та дійсне укладення з відповідачем цього правочину у письмовій формі.

Крім того, в міжнародній автомобільній накладній CMR А№247695 містяться відомості щодо ПАТ «МОЛНІЯ» (замовника) та ПП «ФХ Агроміраж» (перевізника), проте відсутні будь-які відомості щодо відповідача - ТОВ «АСТЕРІКС ГРУП», які б свідчили про факт надання останнім послуг експедитора.

Щодо здійснення Публічним акціонерним товариством «МОЛНІЯ» передоплати за міжнародне перевезення вантажу в розмірі 38259,40 грн., колегія суддів зазначає наступне.

З платіжного доручення №1738 від 19.11.2015 р. вбачається, що призначенням даного платежу є: «Оплата за міжнародне перевезення вантажу по рахунку №00000720 від 19.11.2015 р.». При цьому, з матеріалів справи вбачається, що рахунок №00000720 від 19.11.2015 р. виставлений відповідачем позивачу на «передоплату за міжнародні перевезення: Польща (Katowice) - Україна (Баришівка)». В той же час, спірні правовідносини між сторонами у даній справі склалися щодо організації перевезення за іншим маршрутом, а саме: Україна (м. Черкаси) - France (Pech Pialat, Nabirat).

Отже, здійснення позивачем передоплати за виставленим відповідачем рахунком №00000720 від 19.11.2015 р. також не може свідчити про те, що сторони вчинили фактичні дії щодо укладення договору транспортного експедирування у спрощений спосіб і, що відповідно, між сторонами виникли та існують зобов'язальні відносини.

За таких обставин, оскільки ПАТ «МОЛНІЯ» не надано суду належних та допустимих доказів того, що ТОВ «АСТЕРІКС ГРУП» є зобов'язаною особою в спірних правовідносинах, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 121600,00 євро, що є еквівалентом 3176192,00 грн., суми збитків, заподіяних внаслідок втрати вантажу є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим таким, що прийняте з неповним з'ясуванням обставин справи, з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 04.03.2016 р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МОЛНІЯ» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 04.03.2016 р. у справі №910/31658/15 залишити без змін.

Справу №910/31658/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді С.І. Буравльов

Л.П. Зубець