ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2016 р.Справа № 916/1288/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ліпчанської Н.В.,

суддів: Савицького Я.Ф., Лисенко В.А.

за участю секретаря судового засідання Кіртока Л.В.

та представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №2253 від 15.12.2015р.,

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю №103-13/8 від 02.08.2016р.

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Южненської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація морського порту "Южний")

на рішення господарського суду Одеської області від 02.08.2016р.

у справі №916/1288/16

за позовом: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Южненської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація морського порту "Южний");

до відповідача: Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний";

про стягнення 203.784,93 грн.

ВСТАНОВИВ:

В травні 2016 року Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Южненської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація морського порту "Южний"), (далі Адміністрація), звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" (далі Порт) про стягнення заборгованості за договором №УП-414/109-П-ЮЖФ-15 про забезпечення доступу портового оператора до причалів від 24.12.2015р. у сумі 203.784,93 грн. (а.с. 3-7, т.1).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на порушення Портом п.п.2.3.16, 3.4 договору в частині відмови від здійснення оплати виставлених рахунків по донарахуванню ПДВ у розмірі 203.784.,93 грн. При цьому позивач посилається на податкову консультацію від 06.04.2016р. №766816/99-99-19-03-07-15, також вважає, що через включення постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013р. №405 "Про затвердження переліку спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту субєктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню", якою затверджено перелік спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту субєктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, послугу із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України, крім причалу, що використовується портовим оператором на підставі договору оренди, концесії, спільної діяльності, укладеного відповідно до законодавства.

Відповідач не визнає позовні вимоги з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та заяві про залучення до матеріалів справи додаткових пояснень та документів (а.с.106-109, 125-127, т.1).

Зокрема, відповідач зазначає, що послуга із забезпечення доступу портового оператора до причалів безпосередньо повязана з перевезенням (переміщенням) вантажів транзитом через митну територію України, від оподаткування якої звільняє положення п.197.9 ст.197 Податкового кодексу України.

Рішенням господарського суду Одеської області від 02.08.2016р., (суддя Степанова Л.В.) у позові Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Южненської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація морського порту "Южний") до відповідача Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" про стягнення 203.784,93 грн. відмовлено у повному обсязі (а.с.93-97, т.2).

Мотивуючи дане рішення місцевий господарський суд, дійшов до висновку, що послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалів з метою забезпечення виконання відповідачем навантажувально-розвантажувальних робіт з транзитними вантажами безпосередньо повязані зі здійсненням операцій, передбачених п. 197.8 ст.197 Податкового кодексу України, а саме постачання послуг з перевезення (переміщення) пасажирів та вантажів транзитом через митну територію України, а також з постачання послуг, пов'язаних із таким перевезенням (переміщенням). У звязку з чим дані операції звільняються від оподаткування.

Не погоджуючись із винесеним рішенням господарського суду позивач звернувся до суду із апеляційною скаргою.

Свої вимоги скаржник мотивує положенням п.5 розділу І Тарифів на послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України, які затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 18.12.2015р. №541 "Про затвердження Тарифів на послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України", де зазначено, що податок на додану вартість за надання спеціалізованої послуги нараховується та сплачується відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Апелянт вважає, що чинне законодавство України розмежовує спеціалізовану послугу із забезпечення доступу портового оператора до причалу під час здійснення навантажувально-розвантажувальних робіт, яка надається виключно Адміністрацією Портовим операторам, від послуги з навантажувально-розвантажувальних робіт та/або надання (виконання) транзитних послуг, яка, в свою чергу, надається Портовим оператором, у даному випадку відповідачем, всім бажаючим її отримати субєктам господарювання та/або отримувачем транзитних послуг (перевізник, вантажовідправник та вантажоодержувач).

У відзиві на апеляційну скаргу Порт вважає рішення місцевого господарського суду по даній справі законним, а вимоги та доводи апеляційної скарги безпідставними та необґрунтованими.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що рішення господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а з огляду на положення ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобовязання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Як встановлено матеріалами справи, 24.12.2015р. позивачем та відповідачем було укладено договір №УП-414/109-П-ЮЖФ-15 (далі Договір), згідно п.1.1 якого Адміністрація зобовязалась забезпечити доступ Портового оператора до причалів №5, №6, №7, №8, №9, №38, що перебувають у господарському віданні Адміністрації, а Портовий оператор зобовязався сплатити Адміністрації за доступ до причалів. Послуга надається з метою забезпечення виконання Портовим оператором навантажувально-розвантажувальних робіт із використанням причалів у межах паспортних довжини та ширини (а.с.11-17, т.1).

Пунктом 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до п.п.3.1, 3.3 Договору нарахування плати за послуги із забезпечення доступу Портового оператора до причалів, що перебувають у господарському віданні Адміністрації, здійснюється за тарифами відповідно до вимог чинного законодавства України. Для нарахування плати Портовий оператор надає Адміністрації протягом 2 робочих днів після завершення обробки суднової партії інформацію та документи, передбачені додатком №2 до Договору. Адміністрація здійснює виставлення рахунку по кожній судновій партії протягом 3 робочих днів з дати отримання від Портового оператора документів та інформації, передбачених додатком №2 до Договору. Нарахування ПДВ здійснюється згідно чинного законодавства України.

Договір набирає чинності з 01.01.2016р. і діє до 31.12.2016р. включно. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору (п.п.7.1., 7.2. Договору).

Договір підписано уповноваженими представниками сторін без зауважень та скріплено печатками підприємств.

У відповідності до умов Договору позивачем за період з січня 2016 року по квітень 2016 року відповідачу були виставлені рахунки №А20033 від 31.01.2016р., №А20097 від 15.02.2016р., №А20143 від 29.02.2016р., №А20197 від 21.03.2016р., №А20198 від 21.03.2016р., №А20008/1 від 25.03.2016р., №А20214 від 28.03.2016р., №А20215 від 28.03.2016р., №А20225 від 31.03.2016р., №А20260 від 06.04.2016р. та №А20261 від 06.04.2016р. на загальну суму 1.018.924,63грн., без урахування ПДВ.

Позивач на підставі ст.52 Податкового кодексу України звернувся з листом за вих.№797 від 15.02.2016р. до Державної фіскальної служби України про надання податкової консультації щодо питання чи є обєктом оподаткування ПДВ послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу для здійснення процесу навантаження або вивантаження із залученням засобів, що перебувають у власності або використовуються портовим оператором для виконання навантажувально-розвантажувальних робіт з вантажем, який знаходиться в митному режимі транзиту (а.с.44, т.1).

Державна фіскальна служба України листом від 06.04.2016р. №766816/99-99-19-03-07-15 надала позивачу відповідь, де зазначає, що здійснення портовим оператором навантажувально-розвантажувальних робіт з транзитними вантажами звільняється від оподаткування податком на додану вартість, оскільки такі послуги є повязаними з перевезенням (переміщенням) вантажів транзитом через митну територію України (а.с.47-48, т.1).

Разом з тим, Державна фіскальна служба України вказала, що послуги із забезпечення оператору доступу до причалу для виконання навантажувально-розвантажувальних робіт з транзитними вантажами не є такими, що безпосередньо повязані з перевезенням вантажів транзитом через митну територію України, а тому операції платників податку з їх постачання звільненню від оподаткування не підлягають і оподатковуються ПДВ у загальновстановленому порядку за ставкою 20 відсотків.

На підставі даного листа Державної фіскальної служби України позивач донарахував ПДВ на послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу при перевантаженні транзитних вантажів у сумі 203.784,93 грн., надіславши відповідачу відповідного листа із відкоригованими рахунками та актами коригування здачі прийняття послуг (а.с.49, 22-43 т.1).

У відповідь на донарахування ПДВ відповідач надіслав позивачу лист, відмовившись від сплати відкоригованої суми, пославшись на норми ст.53, п.197.8 ст.197 Податкового кодексу України, згідно якої дані послуги звільняються від оподаткування як такі, що безпосередньо повязані з перевезенням (переміщенням) вантажів транзитом через митну територію України (а.с.50, т.1).

У звязку із викладеними обставинами позивач звернувся із позовом до господарського суду.

Так, відповідно до положень пп.14.1.172 ст.14 Податкового кодексу України податкова консультація - це допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

У свою чергу положеннями п.п.52.1, 52.2, 52.4 ст.52 Податкового кодексу України передбачено, що за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію. Консультації надаються контролюючими органами.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що надаючи податкову консультацію, контролюючий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає розяснення конкретному платнику податків з конкретної норми закону.

Податкова консультація має виключно рекомендаційний характер і не є обовязковою для виконання платником податку, не зобовязує діяти певним чином, оскільки, надаючи таку консультацію, контролюючий орган не створює нової правової норми, а лише дає своє тлумачення та розяснення відповідних положень податкового законодавства.

Статтею 53 Податкового кодексу України визначені наслідки застосування податкових консультацій, згідно якої не передбачено жодних правових наслідків для платника податку у випадку не застосування ним при здійсненні своєї господарської діяльності податкової консультації.

Також Податковим кодексом України безоплатні податкові консультації не визначені як обовязкові для застосування у діяльності платників податків.

Отже, податкова консультація носить лише рекомендаційний характер, оскільки не є нормативно-правовим актом незалежно від форми, в якій вона надана платнику податків. Відтак, платник податків у своїй діяльності повинен керуватись нормами чинного податкового законодавства України, а не податковою консультацією незалежно від того, погоджується він зі змістом наданої йому податкової консультації чи ні.

Пунктом 3.3 Договору нарахування ПДВ здійснюється згідно чинного законодавства України.

Так, відповідно до п.п. 197.8, 197.9 ст.197 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування операції з постачання послуг з перевезення (переміщення) пасажирів та вантажів транзитом через митну територію України, а також з постачання послуг, пов'язаних із таким перевезенням (переміщенням). Звільняються від оподаткування операції з постачання послуг, що надаються іноземним та вітчизняним суднам, які здійснюють міжнародні перевезення пасажирів, їхнього багажу і вантажів та оплачуються ними відповідно до законодавства України портовими зборами.

Тобто Податковий кодекс України не містить виключного переліку послуг, повязаних із перевезенням (переміщенням) пасажирів та вантажів транзитом через митну територію України та вимог стосовно кола осіб, які мають приймати участь у транзитних операціях, крім зазначення, що звільнення від оподаткування не поширюється на операції з постачання послуг, що виконуються (надаються) для забезпечення переміщення (транспортування) природного газу транскордонними газопроводами (транспортування природного газу територією України в митному режимі транзиту).

Пунтком 1.1 Договору прямо встановлено, що послуга із забезпечення доступу Портового оператора до причалів надається з метою забезпечення виконання Портовим оператором навантажувально-розвантажувальних робіт із використанням причалів у межах їх паспортних довжини та ширини.

Послуга із забезпечення доступу Портового оператора до причалів є обовязковою та необхідною для здійснення транзитного перевезення вантажів через порти. Нарахування плати за послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу залежить від виконання портовим оператором навантажувально-розвантажувальних робіт.

В підтвердження здійснення Портом перевезення (переміщення) вантажів транзитом через митну територію України є наявні в матеріалах справи товарно-транспортні накладні, коносаменти та вантажні митні декларації, а також договір на обробку транзитного вантажу ТОВ "Портінвест Лоджистік" (а.с.128-250, т.1)

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013р. №405 "Про затвердження переліку спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту субєктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню" лише визначено перелік послуг, що надаються у морському порту субєктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, але не встановлено, що послуга із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України не повязана з перевезенням (переміщенням) вантажів транзитом через митну територію України.

Оскільки послуга із забезпечення доступу Портового оператора до причалів є обовязковою та необхідною для здійснення транзитного перевезення через порти, ці послуги є такими, що повязані з транзитним перевезенням, з огляду на що підлягають звільненню від оподаткування податком на додану вартість у відповідності до п.197.8 ст.197 Податкового кодексу України.

Зважаючи на вищезазначене, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що під час розгляду справи місцевим господарським судом були встановлені всі фактичні обставини справи на основі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм надана правомірна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Южненської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація морського порту "Южний") - залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Одеської області від 02.08.2016р. у справі №916/1288/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий Н.В. Ліпчанська

Суддя В.А. Лисенко

Суддя Я.Ф. Савицький