КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2016 р. Справа№ 910/9653/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання Яценко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №228 від 07.06.2016 року Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 року

у справі № 910/9653/16 (суддя - Спичак О.М.)

за позовом Комунального підприємства «Київський метрополітен»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про виселення з орендованого майна

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_4, довіреність №169 від 25.12.2015 року.

від відповідача: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Київський метрополітен» (позивач у справі) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (відповідач у справі) про виселення з нерухомого майна (приміщення № 92) за адресою: станція метро «Лісова» (перехід вестибюлю № 2) загальною площею 13,0 кв.в.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що після закінчення строку оренди відповідач, який був повідомлений про закінчення строку оренди та відмову орендодавця продовжувати його дію, всупереч умовам договору та приписів ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» не повернув об'єкт оренди орендодавцеві.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 року позовні вимоги задоволено. Виселено Фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 з нерухомого майна за адресою: станція метро «Лісова» загальною площею 13,0 кв.м. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Київський метрополітен» судовий збір в сумі 1378 грн.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що на час звернення позивача з позовом до суду договір оренди припинив свою дію у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено, отже позивачем доведено факт припинення договірних відносин між сторонами та виникнення у відповідача обов'язку з повернення орендованого майна.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу № 228 від 07.06.2016 року, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 року у справі №910/9653/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що місцевий господарський суд, приймаючи рішення у справі, неповно з'ясував дійсні правовідносини між сторонами. Так, апелянт стверджує, що належним орендодавцем спірного майна територіальної громади міста Києва є Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київради (КМДА), а не позивач - Комунальне підприємство «Київський метрополітен». А тому, враховуючи відсутність заперечень щодо продовження строку дії договору оренди саме від належного орендодавця, відповідач вважає, що дія договору була автоматично продовжена на той самий строк тобто до 12.10.2017 року, з огляду на що, підстави для задоволення позову та виселення його з орендованих приміщень відсутні.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2016 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 року прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Лобань О.І., судді - Михальська Ю.Б., Тищенко А.І. та призначено розгляд справи на 31.08.2016 року.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії, у зв'язку з перебування суддів Михальської Ю.Б., Тищенко А.І. у відпустці, справу №910/9653/16 передано для розгляду колегії суддів: головуючий суддя - Лобань О.І., судді - Федорчук Р.В., Майданевич А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2016 року розгляд справи № 910/9653/16 відкладено на 19.09.2016 року.

19.09.2016 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв'язку з припиненням повноважень головуючого судді Лобаня О.І. у зв'язку із звільненням у відставку, справу № 910/9653/16 передано для розгляду колегії суддів: головуючий суддя - Жук Г.А., судді - Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2016 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 року у справі №910/9653/16 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 05.10.2016 року.

У судовому засіданні 05.10.2016 року представник позивача заперечив вимоги апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 року у справі №910/9653/16 залишити без змін.

Апелянт не скористався правом участі в судовому засіданні, не направив повноважних представників в судове засідання 05.10.2016 року хоча про дату, час та місце розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи інформаційною довідкою з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштового відправлення.

Беручи до уваги належне повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги, відсутність заяв та клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників позивача за наявними в ній матеріалами, так як їх нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

15.10.2011 року між Комунальним підприємством «Київський метрополітен» (орендодавець за договором, позивач у справі) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (орендар за договором, відповідач у справі) було укладено договір №226-У(Ор)-11 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду (а.с. 13-22), відповідно до п.1.1 якого орендодавець на підставі рішення Київської міської ради №517/5329 від 28.12.2010 р. передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (приміщення №92), розміщене за адресою: станція метро «Лісова» (перехід вестибюлю №2) для торгівлі непродовольчими товарами.

Об'єктом оренди у відповідності до п.2.1 договору №226-У(Ор)-11 від 15.10.2011р. є приміщення №92, загальною площею 13,0 кв.м, згідно з викопіюванням зі схем тимчасового розташування малих архітектурних форм, що складає невід'ємну частину договору.

У п.2.2 договору №226-У(Ор)-11 від 15.10.2011р. зазначено, що вартість об'єкта оренди згідно із затвердженим 10.08.2011р. звітом про експертну (незалежну) оцінку станом на 31.03.2011р. становить 105020 грн. без податку на додану вартість.

Згідно з п.2.4 договору об'єкт оренди належить до комунальної власності міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства «Київський метрополітен».

За користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі рішення №517/5329 від 28.12.2010р. Київської міської ради та Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням №34/91 від 28.09.2006 р. Київської міської ради, та на дату підписання договору місячний розмір якого згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємної частиною договору, становить 134,64 грн. за 1 м2 орендованої площі, що в цілому за об'єкт оренди станом на серпень 2011р. складає 1750,33 грн. без податку на додану вартість (п.3.1 договору №226-У(Ор)-11 від 15.10.2011р.).

Відповідно до п. 9.1. договору, він вступає в силу з моменту підписання його сторонами і відповідно до рішення №517/5329 від 28.12.2010р. Київської міської ради діє з 15.10.2011р. до 13.10.2014р. (два роки 364 дні).

З наявного в матеріалах справи Акту приймання-передачі майна від 01.11.2011 року (а.с. 23) судом встановлено, що відповідно до договору оренди №226-У(Ор)-11 від 15.10.2011р. Комунальне підприємство «Київський метрополітен» передало, а Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 прийняв в користування приміщення №92, розташоване в переході станції метро «Лісова» (вестибюль №2) загальною площею 13,0 кв.м.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання, які мають ознаки договору оренди, згідно якого, в силу ст. 759 ЦК України, ст. 283 ГК України, наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За змістом даних норм Цивільного та Господарського кодексів України договір оренди - реальний, двосторонній, оплатний.

Оскільки предметом договору оренди є майно територіальної громади міста Києва, то правовідносини сторін регулюються також Законом України «Про оренду державного і комунального майна».

Відповідно до ст. ст. 2, 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Як зазначалось вище, сторонами погоджено строк дії договору: з 15.10.2011р. до 13.10.2014р. (два роки 364 дні).

Пунктом 9.3 договору передбачено, що після закінчення строку його дії, остання може бути продовжена на підставі рішення Київради.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Стаття 764 ЦК України встановлює, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Отже, як Закон України «Про оренду державного та комунального майна», так і Цивільний кодекс України передбачають можливість пролонгації договору оренди в разі відсутності заперечень як зі сторони наймодавця, так і зі сторони наймача. При цьому пріоритетним критерієм при вирішенні питання пролонгації договору оренди є перш за все відсутність заперечення орендодавця. Колегія суддів зазначає, що можливість продовження дії договору оренди на той же термін і на тих же умовах законодавець поставив у залежність, зокрема, від відсутності волевиявлення однієї із сторін про припинення цього договору у зв'язку із закінченням терміну його дії, та зазначив про те, що таке волевиявлення має відбуватись у відповідні строки.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір відповідно до чинного законодавства припиняється. При цьому такі заперечення можуть бути висловлені останнім, як до закінчення терміну дії договору оренди, так і протягом одного місяця після закінчення дії цього строку.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, Комунальним підприємством «Київський метрополітен» 20.10.2014р. було направлено на адресу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 повідомлення №29 від 17.10.2014р. (а.с. 24-25), в якому орендодавцем було повідомлено орендаря про те, що договір №226-У(Ор)-11 від 15.10.2011р. на новий строк продовжуватись не буде та висунуто вимогу про повернення об'єкту оренди.

Таким чином, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що позивач відповідно до вимог чинного законодавства звернувся до відповідача з відповідною заявою про закінчення строку дії договору та з пропозицією передати орендоване майно за актом приймання-передачі (повернення) орендованого майна.

У відповідності до вимог ст. 763 ЦК України, ст. 291 Господарського кодексу України договір припиняється після спливу строку його дії. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Договором сторони, також передбачили, що договір припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який він був укладений (п. 9.5 договору).

Таким чином, місцевим господарським судом обґрунтовано та правомірно встановлено, що строк дії договору оренди №226-У(Ор)-11 від 15.10.2011р. закінчився в силу приписів ч. 2 ст 17 Закону, а саме у зв'язку з закінченням строку його дії та наявністю у орендодавця заперечень щодо його продовження, про які відповідача було повідомлено у встановлений законом строк.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що рішення щодо орендованого майна повинен приймати Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради, до уваги апеляційним господарським судом не приймаються, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Згідно з приписами ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» встановлено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування у місті Києві є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності громади міста або знаходяться в її управлінні.

Статтею 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендодавцями є, в тому числі, підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна.

Відповідно до рішення Київської міської ради «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва» № 34/6250 від 22.09.2011 орендодавцями майна територіальної громади міста Києва уповноважено виступати, серед іншого, комунальні підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, яке закріплено за ними на праві господарського відання або оперативного управління.

Рішенням Київської міської ради «Про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду» № 517/5329 від 28.12.2010 підприємству (позивачу у справі) дозволено укладати договори оренди спірного майна, тобто у правовідносинах щодо оренди спірного майна саме Комунальне підприємство «Київський меторополітен» виступає належним орендодавцем, за яким закріплене спірне майно.

Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також те, що майно, передача якого в оренду є предметом договору, закріплене за позивачем на праві господарського відання, а згідно з п. 3.2 Статуту підприємства предметом його діяльності є, серед іншого, надання в оренду приміщень, обладнання іншим підприємствам та установам, саме Комунальне підприємство «Київський метрополітен» має достатній обсяг повноважень як повідомляти орендаря про припинення дії договору, так і звертися до суду з позовом про витребування майна після закінчення строку його дії.

Статтею 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму, наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Проте, орендар не повернув майно у спосіб визначений умовами договору.

У разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди (ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Твердження апелянта, що після закінчення строку дії договору він користувався майном та продовжував сплачувати платежі за договором, а отже, на його думку, договір продовжував діяти на тих самих умовах, суд визнає помилковими, оскільки договором (п.3.5.) передбачено, що останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві, разом з цим, зазначені обставини не можуть бути підставою для продовження строку дії договору, враховуючи закінчення строку оренди та наявність заперечення орендодавця про небажання продовжувати дію договору після закінчення терміну, на який його було укладено.

За умовами п.4.14 договору №226-У(Ор)-11 від 15.10.2011р. орендар після припинення дії договору оренди та у разі відмови у продовженні договору зобов'язаний протягом тридцяти календарних днів передати майно по акту приймання-передачі орендодавцю.

Отже, з огляду на припинення договору №226-У(Ор)-11 від 15.10.2011р., колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що строк повернення орендарем Комунальному підприємству «Київський метрополітен» орендованого за договором майна, настав.

Разом з цим, враховуючи відсутність доказів повернення Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 об'єкта оренди позивачу у зв'язку із закінченням строку дії договору №226-У(Ор)-11 від 15.10.2011р., висновок місцевого господарського суду про виселення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з нерухомого майна (приміщення №92) за адресою станція метро «Лісова» (перехід вестибюлю №2) загальною площею 13,0 кв.м є законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, тому рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 року у справі № 910/9653/16 відповідає фактичним обставинам справи та не суперечить чинному законодавству України, а відтак, передбачених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати за перегляд рішення в апеляційній інстанції покладаються на апелянта (відповідача у справі).

Керуючись ст. 49, 99, 101, 102, п.1 ч. 1 ст. 103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 року у справі №910/9653/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 року у справі №910/9653/16 залишити без змін.

3. Справу №910/9653/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко