РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2016Справа №910/7955/16

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Королюк І.В.

розглянувши справу № 920/7955/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство безпеки «КУБ»;

до товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячна долина сервіс»;

про стягнення 1 253 860,68 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Нечваль О.І., довіреність № 02/25/12-2015 від 25.12.2016р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство безпеки «КУБ» (далі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячна долина сервіс» (далі-відповідач) про стягнення 1 253 860, 68 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору про надання послуг № 01/01/11-2012 від 01.11.2012р. у визначений строк не розрахувався за надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 820 000,00 грн., за прострочення оплати якої нараховані 54 700,68 грн. - 3% річних та 379 160,00 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2016р. порушено провадження у даній справі №910/7955/16, призначено її розгляд на 30.05.2016р.

Розгляд даної справи, призначений на 30.05.2016р., не відбувся, у зв'язку з перебуванням судді Пригунової А.Б. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2016р. розгляд справи №910/7955/16 відкладено на 15.06.2016р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2016р. розгляд справи №910/7955/16 відкладено на 29.06.2016р.

Згідно розпорядження керівника апарату №04-23/1523 від 04.08.2016р. призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи. у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя суддею Пригуновою А.Б.

В результаті повторного автоматичного розподілу, справу передано на розгляд судді Привалову А.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2016р. справа №910/7955/16 прийнята до провадження та призначений розгляд справи на 18.08.2016р.

05.08.2016р. через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмові пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2016р. розгляд справи відкладено на 22.09.2016р., у зв'язку з неявкою представників сторін.

Присутній у судовому засіданні 22.09.2016р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання вдруге не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 05.08.2016р. та ухвали від 18.08.2016р. не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, суду не надіслав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу 05.08.2016р. та ухвалу від 18.08.2016р. було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві та отримані останнім.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2012р. між позивачем (за договором - виконавець) та відповідачем (за договором - замовник) було укладено Договір про надання послуг № 01/01/11-2012, у відповідності з п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання по забезпеченню охорони, перепускного режиму та підтриманню громадського порядку на об'єкті (далі - об'єкт охорони), який знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський район, село Романків.

Відповідно до п.1.2 договору, умови та порядок надання послуг по охороні, здійсненню перепускного режиму та підтриманню громадського порядку, які зазначені в п.1.1. договору, здійснюються згідно з Інструкцією щодо організації охорони, що затверджується виконавцем, погоджується із замовником і є невід'ємною частиною цього договору.

Передача об'єкта під охорону здійснюється на підставі Акта приймання-передачі об'єкта охорони, який підписується уповноваженими представниками сторін (п.1.3 договору).

Умовами п.6.2 договору передбачено, що замовник оплачує послуги шляхом перерахування 100% вартості послуг протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання відповідного Акту приймання-передачі наданих послуг та за умови надання відповідного рахунку-фактури, належним чином оформленого, підписаного та завіреного відтиском печатки замовника.

Як вбачається з наявних у справі доказів, на виконання умов договору позивачем за відповідними актами надання послуг за період з березня 2013 року по червень 2015 року включно, копії яких залучені до матеріалів справи, а оригінали було оглянуто в судовому засіданні, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками, було надано відповідачу послуги на загальну суму 840 000,00 грн.

Крім того, посилання в актах, підписаних зі сторони відповідача без будь-яких зауважень та заперечень, на відповідний рахунок-фактуру, свідчить про отримання таких рахунків-фактур відповідачем.

Однак, відповідач в порушення умов договору, станом на день звернення позивача з позовом до суду отримані послуги не оплатив, у зв'язку з чим у відповідача виникла перед позивачем заборгованість за надані послуги в сумі 820 000,00 грн.

Оскільки отримані послуги відповідач не оплатив у повному обсязі, позивач 26.02.2016р. цінним листом з повідомленням про вручення, направив відповідачу претензію за вих. № 12/26-02 від 26.02.2016р. з вимогою про сплату боргу в сумі 820 000,00 грн. Проте, відповідач вказану вимогу залишив без відповіді та задоволення.

Отже, на день подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становила 820 000,00 грн.

Згідно з приписами ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На час розгляду спору в господарському суді відповідачем не заперечений факт отримання послуг за представленими актами та не надано доказів повної оплати послуг на суму 820 000,00 грн., відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 820 000,00 грн. підлягає задоволенню.

Також, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань, позивач просить суд стягнути з відповідача 54 700,68 грн. - 3% річних та 379 160,00 грн. - інфляційні втрати.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Таким чином, оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат ґрунтуються на законі (ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання, тому позовні вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних підлягають задоволенню згідно уточненого розрахунку суду, а саме 250 411,75 грн. - інфляційних втрат та 42 225,67 грн. - 3% річних, з урахуванням того, що строк оплати вартості послуг здійснюється протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання відповідного Акту

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячна долина сервіс» (01042, м. Київ, бул. Дружби Народів, 7, кв. 127; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство безпеки «КУБ» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 104-В, ) 820 000 грн. основного боргу, 42 225 грн. 67 коп. - 3% річних, 250 411 грн. 75 коп. - інфляційні втрати та 16 689 грн. 56 коп. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 29.09.2016р.

Суддя А.І. Привалов