ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2016 р.Справа № 922/2054/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом СТОВ "Грозянське", с. Гроза
до 1) Петропільської сільської ради, с. Петропілля , 2) Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Харківській області, м. Харків 3) Державного реєстратора Шевченківської РДА Клинкуш М.Л., смт. Шевченково
про визнання права власності
за участю представників:

позивача - Капинос Н.В., довіреність № 03/1 від 10.01.2014 року;

відповідача (Петропільська СР) - не з`явився,

відповідача (Управління державної реєстрації ГТУЮ у Х/о) - не з`явився,

відповідача (Державний реєстратор Шевченківської РДА Клинкуш М.Л.)- не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

СТОВ "Грозянське" с. Гроза звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить визнати право власності на:

- нежитлові будівлі - свинарник №10 , загальною площею 1278,9 кв.м., площу земельної ділянки під будівлею 1446 кв.м., розташований за адресою: вул. Ширяєва, 38, с. Олександрівка, Шевченківського району, Харківської області;

- нежитлові будівлі - свинарник №11 , загальною площею 1301,7 кв.м., площу земельної ділянки під будівлею 1475 кв.м., розташований за адресою: вул. Ширяєва, 39, с. Олександрівка, Шевченківського району, Харківської області. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Від відповідача (Петропільської сільської ради) надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ 24043 від 22.07.2016 року), в якому вказує що проти позовних вимог не заперечує, та просив суд розглянути справу без представника Петропільської сільської ради, яке було задоволено судом.

Відповідач - Петропільська сільська рада (с. Петропілля) у своєму відзиві не заперечує проти позову та належного оформлення права власності на нежитлові будівлі за СТОВ "Грозянське". Петропільська сільська рада вказує, що свинарники №10 та №11 знаходяться на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Оскільки вказані нежитлові будівлі знаходяться в користуванні СТОВ "Грозянське" з липня 2000 року, таким чином, відповідач вважає позовні вимоги нормативно та документально обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 05.09.16р. залучено Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Харківській області до участі у справі у якості співвідповідача.

Таким чином, строк розгляду справи 922/2054/16 було розпочато заново, а також спочатку почався перебіг строку вирішення спору.

Ухвалою суду від 19.09.16р. за клопотанням позивача залучено до участі у справі в якості другого співвідповідача - Державного реєстратора Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області Клинкуш М.Л.

Таким чином, строк розгляду справи 922/2054/16 було розпочато заново, а також спочатку почався перебіг строку вирішення спору.

19.09.16р. представник відповідача (Управління державної реєстрації ГТУЮ у Х/о) надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, вважає його необґрунтованим та таким, що заявлено до неналежного відповідача, а тому просить суд відмовити в його задоволенні.

Так, відповідач зазначив, що Управління державної реєстрації ГТУЮ у Х/о є структурним підрозділом Головного територіального управління юстиції у Харківській області, статусу юридичної особи не має.

Також, відповідач (Управління державної реєстрації ГТУЮ у Х/о) вказав, що у своїй діяльності Головне територіальне управління юстиції у Харківській області керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно - правовими актами Міністерства юстиції України, іншими нормативно-правовими актами, а також Положенням про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 за № 759/19497, а також іншими нормативно-правовими актами України, відповідно до яких здійснює повноваження щодо контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації прав та не має відповідних повноважень в частині проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Таким чином, відповідач зазначає, що Управління державної реєстрації не проводить державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, виконує контролюючи функції в сфері державної реєстрації речових прав.

05.10.16р. представник позивача надав заяву, в якій просить суд витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

05.10.16р. відповідач (державний реєстратор Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області Клинкуш М.Л.) надав письмові пояснення по справі, які долучено судом до матеріалів справи.

05.10.16р. відповідач (державний реєстратор Клинкуш М.Л.) надав заяву в якій просить суд розглянути справу без участі представника 2- го відповідача.

Суд, розглянувши дану заяву, вважає за можливе її задовольнити, як таку, що відповідає нормам діючого законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні 05.10.16р. підтримав позовну заяву, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача (Петропільської СР) в судове засідання 05.10.16р. не з'явився.

Представник відповідача (Управління державної реєстрації ГТУ юстиції у Х/о) в судове засідання 05.10.16р. не з'явився.

Представник відповідача (державний реєстратор Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області Клинкуш М.Л.) в судове засідання 05.10.16р. не з'явився.

Враховуючи те, що норми ст. 65 ГПК України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

01 липня 2000 року СТОВ "ГРОЗЯНСЬКЕ" (покупець) набуло майно у ПСП "ГРОЗЯНСЬКЕ" (продавця), шляхом укладення договору купівлі-продажу №1 (далі договір) майна, відповідно до переліку, який вказаний в специфікації до договору і накладної. До складу майна, зокрема, входили нежитлові будівлі - свинарники №10 і №11.

Договір і специфікація підписані повноважними представниками покупця і продавця - юридичних осіб та скріплені печатками підприємств.

За даними бухгалтерії СТОВ "ГРОЗЯНСЬКЕ" нежитлові будівлі - свинарники №10 і №11 числяться на балансі підприємства позивача; вартість кожного становить 9 537,40 грн., загальна вартість, відповідно -19 074,48 грн.

Рішенням виконкому Петропольского сільської ради Шевченківського району №14 від 10.05.2016г. нежитловому будові - свинарнику №10 присвоєно поштову адресу: с. Олександрівка, вул. Ширяєва, 38.

Рішенням виконкому Петропольского сільської ради Шевченківського району №15 від 10.05.2016г. нежитловому будові - свинарнику №10 присвоєно поштову адресу: с. Олександрівка, вул. Ширяєва. 38.

19 травня 2016 року на замовлення СТОВ "ГРОЗЯНСЬКЕ" Комунальним підприємством Шевченківське бюро технічної інвентаризації (далі БТІ) були виготовлені технічні паспорти, згідно з якими:

- загальна площа нежитлової будівлі - свинарника №10 становить 1278,9 кв.м., площа земельної ділянки під будовою - 1446 кв.м .;

- загальна площа нежитлової будівлі - свинарника №11 - 1301,7 кв.м., площа земельної ділянки під будовою - 1475 кв.м.

На даний час у СТОВ "ГРОЗЯНСЬКЕ" виникла необхідність розпорядитися нежитловими будівлями - свинарниками №10 і №11, як законного власника, а також належним чином оформити право на земельні ділянки, на яких розташовані ці нежитлові будівлі. Однак, підприємство позбавлене такої можливості, оскільки відсутня державна реєстрація права власності за СТОВ "Грозянське" на ці об'єкти нерухомості.

На момент придбання зазначених будівель (2000 року) відповідно до Цивільного кодексу України, в редакції 1963 року, який діяв до 31 грудня 2003 року, під час укладання договорів між юридичними особами їх нотаріального посвідчення не потрібно. Але при цьому, набувач нерухомого майна повинен був зареєструвати нерухоме майно в БТІ відповідно до законодавства, яке діяло на той момент. Втім, будь-які відомості про реєстрацію в БТІ нежитлових будівель - свинарників №10, №11 - відсутні.

Так, у позивача в даний час відсутня можливість здійснити державну реєстрацію права власності на зазначені нежитлові будівлі - свинарники №10, №11, відповідно до чинного законодавства, оскільки з моменту їх придбання пройшло 16 років, і законодавство, що регулює правовий режим реєстрації нерухомого майна, постійно змінювалося, також, як і вимоги до пакету документів, необхідних для такої реєстрації.

Судом встановлено, що СТОВ "ГРОЗЯНСЬКЕ" не має можливості в позасудовому порядку оформити право власності на зазначені нежитлові будівлі та здійснити державну реєстрацію права на дане нерухоме майно в Державному Реєстрі прав, і, таким чином, не може скористатися своїм законним правом користування, розпорядження, в тому числі, відчуження нерухомого майна, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані позивачем та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на створене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди та інше) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільного права є його визнання.

Відповідно до ст.ст. 20, 144, 147 Господарського кодексу України, майнові права суб'єкта господарювання виникають, зокрема, внаслідок створення майна, ці права підлягають захисту, в тому числі шляхом їх визнання.

Згідно ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільного права є його визнання.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, котра з сторін посилається на юридичні факти, які обґрунтовують її вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен довести факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Таким чином, суд вважає, що позивач належними та допустимими доказами довів суду, як документально так і нормативно, правомірність та законність своїх вимог та правомірно набув права власності на спірні нежитлові будівлі.

Слід звернути увагу на те, що Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Харківській області не має статусу юридичної особи.

Слід зазначити, що господарський суд припиняє провадження у справі на підставі п.1.ч.1. ст.80 ГПК України, у випадках, якщо після порушення провадження у справі було виявлено, зокрема, таку обставину, якщо спір за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна зі сторін не може бути учасником господарського процесу.

Зважаючи на те, що Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Харківській області не може бути стороною по справі, як таке, що не набуло статусу юридичної особи, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для припинення провадження у справі в частині вимог до співвідповідача (Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Харківській області), оскільки управління є структурним підрозділом Головного територіального управління юстиції у Харківській області, та не може виступати в якості відповідача по даній справі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем було заявлено клопотання про залишення судових витрат за позивачем, та задоволено судом, то, в даному випадку, судовий збір з відповідачів не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 16, 182, 331, 376, 392 Цивільного кодексу України; ст. ст. 20, 144, 147 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 32, 33, 43, 44, 49, п.1. ч.1. ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за СТОВ "ГРОЗЯНСЬКЕ" право власності на нежитлову будову - свинарник №10, загальною площею 1278,9 кв.м., площа земельної ділянки під будовою - 1446 кв.м., розташований за адресою: вул. Ширяєва, 38, с. Олександрівка, Шевченківський район, Харківська область.

Визнати за СТОВ "ГРОЗЯНСЬКЕ" право власності на нежитлову будову - свинарник №11, загальною площею 1301,7 кв.м., площа земельної ділянки під будовою - 1475 кв.м., розташований за адресою: вул. Ширяєва, 39, с. Олександрівка, Шевченківський район, Харківська область.

В частині вимог до відповідача (Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Харківській області) - провадження у справі припинити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.10.2016 р.

Суддя Л.В. Шарко