ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.10.2016р. Справа № 905/2637/16

Суддя господарського суду Донецької області Філімонова О.Ю., розглянувши позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" м. Маріуполь Донецька область

до Державного підприємства "Донецька залізниця" м.Донецьк

про стягнення суми збитків, які виникли у зв`язку із незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 7 496,96 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" м. Маріуполь Донецька область звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства "Донецька залізниця" м.Донецьк про стягнення суми збитків, які виникли у зв`язку із незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 7 496,96 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час приймання вантажу позивачем було виявлено недостачу, про що складено комерційний акт № БН 724900/343.

28.09.2016р. через канцелярію суду позивач надав клопотання, яке було залучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЄК Трейдинг» (постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (покупець) був укладений договір №УПр14/28/162 від 30.12.2013р., на підставі якого постачальник зобов'язується передати, а покупець прийняти та оплатити вугільну продукцію за марочним складом, цінами і в кількості, зазначеним в відповідних специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього договору і на умовах, передбачених цим договором.

02.04.2016 року за накладною №53178588 Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЄК Ровенькиантрацит» (вантажовідправник) зі станції відправлення Красний Лиман Донецької залізниці зі станції Фащевка на станцію Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці відвантажив на адресу Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (вантажоотримувач) у вагоні: №53137980, вантаж - антрацит.

При оформленні вказаної залізничної накладної відправником вказано масу вантажу: у вагоні №53137980 - 70000кг. Відповідно до накладної вантаж маркований двома паралельними борознами з нанесенням вапна.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Під час прибуття вагонів на станцію призначення Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці, на підставі ст.24 Статуту залізниць України, була виявлена невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній.

18.04.2016р. під час приймання вантажу за вищезазначеним перевізним документом одержувачем було виявлено недостачу, про що складно комерційний акт № БН 724900/343.

Згідно розділу «Д» комерційного акту №БН 724900/343 на момент приймання вантажу у вагоні №53137980 зазначено, шо: «На підставі акта о/ф ст. Маріуполь-Сорт. Дон. залізниці № 1-113 від 18.04.2016р. проводилось комісійне переважування вагону №53137980 по відправці зазначеної на лицьовій стороні акта. За документами значиться вантаж антрацит, навалом. Вагу визначено відправником на вагонних вагах (150т): брутто не вказано, тара- 23500 кг, нетто- 70000кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 89450 кг, тара з бруса - 23500 кг, нетто - 65950 кг, що менше документа на 4050 кг. Навантаження в вагоні нижче рівня бортів на 400-500 мм. Поверхня вантажу розрізнена і ущільнена, маркований двома поздовжніми смугами вапном. Над 1,2,3 люками по ходу поїзда маркування порушено, є поглиблення: розміром 3000 мм х на ширину вагона х 600 мм в глиб вагона. Течі вантажу на ст. Маріуполь-Сорт. немає Вагон прибув в технічному відношенні справний. Питома вага вантажу в документі не вказано. Обсяг кузова вагона 73 м3.Перевеска вантажу проводилася в присутності ДС С.А.Акімова, агента комерційного Гвоздевої Т.І. прийомоздавача вантажу к-та ім.Ілліча Ревун Л.М. і вагаря к-ту ім. Ілліча Пасечнюк І.П. на 150т. електронних вагах ст. Сартана 2 к-та ім.Ілліча з повною зупинкою вагона. При повторному переважуванні вагона, недостача вантажу підтвердилася. Завідувача вантажним двором немає по штату».

Загальна недостача вантажу за залізничною накладною № 53178588 становить 4050кг.

В матеріалах справи наявний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЄК Трейдинг» (вантажовідправник) №339 від 02.04.2016р. щодо вартості вугілля кам'яного (а.с.10).

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Статтею 12 Закону України "Про залізничний транспорт" та ст.110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Статтею 23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічний припис міститься у ст.113 Статуту, ч.2 ст.924 Цивільного Кодексу України.

Суд приймає до уваги встановлені актом сліди доступу до вантажу, порушення маркування у спірному вагоні.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення. Відповідач не надав суду докази, що недостача вантажу відбулася не з вини залізниці.

Статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у випадку порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі ст.26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Підставою для покладання на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст.129 Статуту залізниць України.

Невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) в накладній, засвідчено належним доказом - комерційним актом акт № БН 724900/343.

Вказаний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнаються судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Норми природної втрати та граничного розходження у визначені маси нетто встановлені п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000р. №862/5083, у яких закріплено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1% маси антрациту.

Загальна маса недостачі у вагоні №53137980, який надійшов за залізничною накладною №53178588, з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу становить 3350кг (4050-700).

Граничне розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу у вагоні №53137980 складає 700кг (70000х1%).

Вартість однієї тони вантажу (мінеральне паливо - антрацит), який перевозився у вагоні №53137980 за залізничною накладною №53178588 складає 2229,84грн.

Таким чином, вартість недостачі вантажу, який надійшов одержувачу у вагоні №53137980 за залізничною накладною №3178588 складає 7469,96грн. (3,35т х 2229,84грн./т)

З огляду на викладене, з урахуванням даних, зазначених в комерційному акті, своїх зобов'язань за договором перевезення відповідач не виконав належним чином, оскільки не забезпечив збереження довіреного йому вантажу. Факт недостачі вантажу підтверджений матеріалами справи, у зв'язку з чим суд вважає, що вимоги позивача доведеними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати при задоволенні позову покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 110, 113, 114, 127, 129 Статуту залізниць України, ст. ст.23, 26 Закону України "Про залізничний транспорт", ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Донецька залізниця" (83062, м. Донецьк, вул. Артема, 68, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Левченка, 1, ) 7 469 (сім тисяч чотириста шістдесят дев`ять)грн.96коп., судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім)грн.00коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.Ю. Філімонова

Дата складання повного тексту рішення 17.10.2016 року.

Надруковано 3 примірника:

1-до справи;

1-позивачу;

1-відповідачу