КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2016 р. Справа№ 910/4873/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

За участі представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Богуш М.Є. - представник;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Талісман страхування"

на рішення

Господарського суду м. Києва

від 06.04.2016р.

у справі № 910/4873/16 ( суддя Князьков В.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Соверен"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Талісман страхування"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 15 784,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Соверен" (надалі - ПрАТ "СК "Соверен", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Талісман Страхування" (надалі - ПрАТ "СК "Талісман Страхування", відповідач) про відшкодування шкоди у порядку регресу в сумі 15 784,01 грн.

Позивач зазначає, що виконавши умови договору страхування майнових інтересів власника автомобіля і сплативши, у зв'язку з пошкодженням автомобіля при дорожньо- транспортній пригоді, суму страхового відшкодування, отримав право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, яким є відповідач, як страховик, що застрахував цивільну відповідальність винної у пригоді особи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2016р. позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Соверен" задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Талісман Страхування" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Соверен" сплачене страхове відшкодування у розмірі 15 784, 01 грн. та судовий збір у розмірі 1 378, 00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апелянт вважає оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процессуального права та неповним з'ясуванням всіх обставин справи.

Вимоги апеляційної скарги обгрутовані тим, що Господарський суд міста Києва не взяв до уваги положення ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " (в редакції, чинній на момент вчинення ДТП), відповідно до якої витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, відшкодовуються з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п.7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ), затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України >142/5/2092 від 24.11.2003 та зареєстрованої в Мінюсті України 24.11.2003р. за №1074/8395, значення коефіцієнта фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ.

Представник відповідача зазначає, строк експлуатації застрахованого позивачем автомобіля на момент вчинення ДТП становить 7 років.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.05.2016р. порушено апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду на 31.05.2016р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2016р. у судовому засіданні оголошено перерву до 07.07.2016р.

07.07.2016р. судове засідання не відбулося у зв'язку з перебуванням суддів Тищенко А.І., Михальської Ю.Б., Отрюха Б.В. у відпустці.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2016р. розгляд справи призначений на 11.07.2016р.

Під час розгляду справи 11.07.2016р. представники сторін заявили клопотання про продовження строку розгляду апеляційної скарги (аркуш справи 157).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2016р. клопотання представників сторін задоволено - продовжено строк розгляду справи на 15 днів, судове засідання призначено на 26.07.2016р.

Під час розгляду справи, колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги предмет та підстави позовних вимог, виходячи з того, що при розгляді справи № 910/4873/16 виникла необхідність визначення строку експлуатації автомобіля Suzuki Grand Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_1 для встановлення розміру відшкодування витрат в порядку регресу за договором страхування транспортного засобу, що потребує спеціальних знань, з метою повного об'єктивного розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність призначення у даній справі судової автотехнічної експертизи, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2016р. зупинено провадження у справі, справу направлено до Київського НДІ судових експертиз МЮ України для проведення автотоварознавчої експертизи.

17.08.2016р. на адресу Київського апеляційного господарського суду надійшов лист від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз щодо проведення оплати автотоварознавчої експертизи, яка покладена на ПАТ Страхова компанія "Соверен".

На адресу Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та сторін по справі був направлений лист про те, що питання стосовно оплати вищезазначеної експертизи буде розглянуто після виходу головуючого судді Тищенко А.І. з відпустки (15.08.2016р.- 12.09.2016р.).

Листом від 12.09.2016р. Київський апеляційний господарський суд повідомив ПАТ СК "Соверен" про необхідність оплати автотоварознавчої експертизи по справі № 910/4873/16.

23.09.2016р. на адресу Київського апеляційного господарського суду з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи № 910/4873/16 разом з супровідним листом, згідно якого матеріали справи повертаються, у зв'язку з відмовою ПАТ СК "Соверен" оплати автотоварознавчої експертизи через відсутність фінансової можливості.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2016 поновлено апеляційне провадження у справі № 910/4873/16, справу призначено до розгляду на 11.10.2016р. на 11:00 год.

В судове засідання представник позивача не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомлено.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Вислухавши думку представника відповідача, який вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника позивача, оскільки він не скористався своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони.

19.09.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Соверен" надійшла заява про відвід головуючого судді Тищенко А.І.

Заява про відвід мотивована тим, що судом свідомо затягується розгляд справи, оскільки 11.05.2016р. було порушено апеляційне провадження у справі № 910/4873/16, а 11.07.2016 сплинув встановлений строк розгляду справи апеляційним судом, однак 26.07.2016р. ухвалою апеляційного суду справа була направлена до КНДІСЕ для вирішення питання строку експлуатації автомобіля Suzuki Grand Vitara, відповідь на яке міститься у матеріалах справи та доведено належними доказами.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 року заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Соверен" про відвід головуючого судді Тищенко А.І. залишено без задоволення у зв'язку з відсутністю підстав, передбачених ст.20 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та надавши їм юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, колегія встановила наступне.

06.06.2014р. між ПрАТ "СК "Соверен" (надалі - страховик), як страховиком та ОСОБА_3 (надалі - страхувальник), як страхувальником, укладено договір № 1-260-005/14 страхування транспортного засобу, згідно якого страхувальник взяв на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу марки/моделі Suzuki Grand Vitara, державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок настання страхового випадку.

Відповідно до відомостей МВС України № 57520670 про дорожньо-транспортну пригоду 09.02.2015р. на бульв. Дружби Народів, м. Києва відбулась дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки/моделі Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4 та транспортним засобом марки марки/моделі Suzuki Grand Vitara, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6, внаслідок чого транспортний засіб останньої отримав механічні пошкодження задньої лівої частини.

Дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 дорожнього руху України, якого постановою Печерського районного суду м. Києва від 12.03.2015р. у справі №757/6135/15-п визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, 11.02.2015р. страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та виплату страхового відшкодування за договором № 1-206-005/14 від 06.06.2014р., в якій просив виплату здійснити згідно наданих рахунків.

Згідно розділу 3 страхового акту № 04/15-19 Т від 15.04.2015р. підставою для визначення розміру вартості матеріального збитку, спричиненому транспортному засобу страхувальника є рахунок-фактура № ФОП-001197 від 14.04.2015р. ФОП ОСОБА_5, а також тим розділом встановлено, що до виплати страхового відшкодування підлягає сума 42 768,00 грн.

Позивач, на виконання умов договору 1-206-005/14 від 06.06.2014р. перерахував на рахунок ФОП ОСОБА_5 суму страхового відшкодування у розмірі 42 768,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1152 від 15.04.2015р.

Статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до наявної у матеріалах справи інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу марки/моделі Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_3, згідно полісу № АС9704238, на момент скоєння ДТП застрахована ПрАТ "СК "Талісман Страхування" - відповідачем у справі.

Згідно до банківської виписки по рахунку ПрАТ "СК "Соверен" 21.08.2015р. відповідач частково сплатив на рахунок позивача понесені збитки у розмірі 26 983,99 грн.,

Враховуючи лише часткову сплату зі сторони відповідача на користь позивача понесених витрат, останній був вимушений звернутися до Господарського суду міста Києва про стягнення страхового відшкодування у розмірі 15 784,01 грн. (42 768,00 грн. - 26 983,99 грн. = 15 784,01 грн.).

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, судова колегія апеляційного господарського суду погоджується із висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У відповідності до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з постановою Печерського районного суду м. Києва від 12.03.2015 у справі № 757/6135/15-п (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 правил дорожнього руху. Останнього визнано винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Як свідчать матеріали справи цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Daewoo Lanos, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах, відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 1-206-005/14 від 06.06.2014 року застрахована відповідачем.

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Таким чином, відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати завдану шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу автомобіля Daewoo Lanos ", державний реєстраційний номер НОМЕР_3.

Отже, страховик, виплативши страхове відшкодування, набуває право зворотної вимоги до страховика (винної особи) в сумі страхового відшкодування у межах суми фактичних витрат страхувальника за вирахуванням франшизи (постанова Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 910/7163/14).

Щодо посилань апелянта на застосування коефіцієнту фізичного зносу при виплаті страхового відшкодування у порядку регресу, у зв'язку зі спливом 7 річного строку експлуатації, судова колегія, дослідивши матеріали справи, а саме аркуш справи 28, встановила наступне.

Відповідно до звіту №1813 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Suzuki Grand Vitara, державний номер НОМЕР_1, від 13.02.2015 року строк вказаного КТЗ складає 6,67 років.

За таких обставин справи, доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, фактичні обставини справи судом першої інстанції встановлені повно та об'єктивно, доказам по справі надана належна юридична оцінка, відтак, підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення Господарського суду міста Києва немає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта (відповідача).

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.-

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Талісман страхування" на рішення Господарського суду м. Києва від 06.04.2016р. у справі № 910/4873/16 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду м. Києва від 06.04.2016р. у справі № 910/4873/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/4873/16 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх