РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2016Справа №910/14522/16

За позовом Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Людмила-Фарм", м. Київ

про стягнення штрафних санкцій в сумі 64 619,87 грн.

Суддя Комарова О.С.

Представники сторін:

від позивача: Щербина М.В. (представник за довіреністю)

від відповідача: Саласіна О.В. (представник за довіреністю)

В судовому засіданні 11 жовтня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Департамент охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), 08 серпня 2016 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 296/10 від 18.07.2016 року до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Людмила-Фарм", про стягнення штрафних санкцій в сумі 64 619,87 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 20 від 29.05.2015 року в частині строків своєчасної поставки товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2016 року порушено провадження у справі № 910/14522/16 та призначено розгляд справи на 23.08.2016 року.

Через відділ діловодства суду від 17.08.2016 року від представника позивача надійшли пояснення б/н від 17.08.2016 року разом з документами на виконання вимог ухвали суду, які було долучено судом до матеріалів справи.

Через відділ діловодства суду 19.08.2016 року від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи № 1475 від 18.08.2016 року, яку було долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2016 року розгляд справи відкладено на 20.09.2016 року.

Через відділ діловодства суду 19.09.2016 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що відповідно до п. 5.1. договору № 20 від 29.05.2015 pоку строк поставки товарів: 10 днів від дати письмової заявки позивача, проте відповідачем було здійснено поставку товару без отримання відповідної письмової заявки від позивача, у зв'язку з чим відповідачем не було порушено строк поставки товару визначений п. 5.1. договором № 20 від 29.05.2015 pоку, тому відповідач не повинен нести відповідальність, яка передбачена у відповідному договорі за порушення строків постачання PKU-2 prima. Крім того, відповідач зазначає, що представники Компанії «NutriciaSia» та відповідача усно інформували тендерний відділ та керівництво позивача про терміни виробництва та поставки товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 року судом, за клопотанням представників сторін, у відповідності до положень ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк вирішення спору на 15 (п'ятнадцять) днів, в судовому засіданні оголошено перерву до 11.10.2016 року.

В судове засідання 11.10.2016 року представники сторін з'явились. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та дав пояснення по суті спору. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог та дав пояснення по суті спору.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2015 року між Департаментом охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Людмила-Фарм" (надалі - відповідач, учасник) було укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти № 20 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, учасник зобов'язується у 2015 році поставити замовнику, а замовник - прийняти та оплатити 10.86.1. Продукти харчові готові гомогенізовані для дитячого та дієтичного/харчування (продукти лікувального харчування для дітей та вагітних, хворих на фенілкетонупло (10.86.10- 70.00)). зазначені в специфікації (додаток 1) (далі - товари), а саме:

лот 1 - PKU-2 prima або еквівалент - 210 000 гр. білку в продуктах лікувального харчування для дітей та вагітних, хворих на фенілкетонурію;

лот 2 - PKU-2 secunda або еквівалент - 240 450 гр. білку в продуктах лікувального харчування для дітей та вагітних, хворих на фенілкетонурію.

В пункті 1.2. договору визначено, що найменування, кількість, ціна за одиницю та загальна сума товарів зазначені в специфікації (додаток 1).

Відповідно до п. 3.1. договору, сума договору становить 4 482 828,00 грн., у тому числі ПДВ: 747 138.00 грн. (ціна договору визначається з урахуванням розділу V «Податок на додану вартість» Податкового кодексу України).

Пунктами 4.1., 4.2. договору визначено, що розрахунки проводяться відповідно до статті 49 Бюджетного кодексу України шляхом оплати замовником вартості товарів, зазначених в специфікації до цього договору, після їх отримання та згідно пред'явленої учасником видаткової накладної. У разі затримки бюджетного фінансування, розрахунки проводяться протягом 5 банківських днів з дати отримання замовником на свій реєстраційний рахунок бюджетного призначення на фінансування закупівлі за вказаним напрямом.

Умовами п. 5.1. договору сторони встановили, що строк поставки товарів 10 днів від дати письмової заявки замовника.

У відповідності до п. 7.2. договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань учасник сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару за кожний день затримки.

Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2015 року та до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за ним (п. 10.1. договору).

У відповідності до специфікації до договору про закупівлю товарів за державні кошти № 20 від 29.05.2015 року відповідач мав поставити позивачу наступний асортимент та кількість товару, загальна сума якого становить 4 482 828,00 грн., у тому числі ПДВ: 747 138.00 грн.:

- PKU-2 prima або еквівалент 210000 гр. білку в продуктах лікувального харчування для дітей та вагітних, хворих на фенілкетонурію, торгівельна назва товару - PKU 2 prima/ФКУ 2 прима, порошкоподібна суміш у банці, масою 500г. - спеціальний продукт харчування для дітей від одного року, хворих на фенілкетонурію (ФКУ) та персистентну гіперфенілаланінемію (ГФА), у кількості 210 000 гр. білку;

- PKU-2 secunda або еквівалент - 240 450 гр. білку в продуктах лікувального харчування для дітей та вагітних, хворих на фенілкетонурію, торгівельна назва товару - PKU 2 secunda/ФКУ 2 секунда, порошкоподібна суміш у банці, масою 500г. - спеціальний продукт харчування для дітей від 8 років та підлітків, хворих на фенілкетонурію (ФКУ) та персистентну гіперфенілаланінемію (ГФА), у кількості 240 450 гр. білку.

Додатковою угодою № 2 від 13.01.2016 року до договору про закупівлю товарів за державні кошти від 29.05.2015 року № 20 дію договору про закупівлю товарів за державні кошти від « 29 » травня 2015 року № 20 продовжено на строк, достатній для проведення процедури закупівлі, в обсязі 812 700,00 грн., у тому числі ПДВ - 135 450,00 грн., що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у вищезазначеному договорі, згідно специфікації (додаток № 1 до цієї додаткової угоди).

Так, у відповідності до специфікації, яка є додатком № 1 до додаткової угоди № 2 від 13.01.2016 року до договору про закупівлю товарів за державні кошти № 20 від 29.05.2015 року відповідач мав поставити позивачу наступний асортимент та кількість товару: PKU-2 prima або еквівалент - 210 000 гр. білку в продуктах лікувального харчування для дітей та вагітних, хворих на фенілкетонурію, PKU 2 prima/ФКУ 2 прима, порошкоподібна суміш у банці, масою 500г. Спеціальний продукт харчування, для дітей від одного року, хворих на фенілкетонурію (ФКУ) та персистентну гіперфенілаланінемію (ГФА), у кількості 90 000 гр. білку, загальна сума якої становить 812 700,00 грн., у тому числі ПДВ - 135 450,00 грн.

Позивач вказує, що 18.01.2016 року звернувся до відповідача із заявкою на постачання № 061-20/ккт від 18.01.2016 року, в якій просив здійснити в повному обсязі поставку продуктів лікувального харчування для дітей та вагітних, хворих на фенілкетонурію відповідно до умов договору про закупівлю товарів за державні кошти № 20 від 29.05.2015 року.

Як зазначає позивач, на виконання умов договору про закупівлю товарів за державні кошти № 20 від 29.05.2015 року відповідач поставив позивачу обумовлений договором товар, що підтверджується видатковими накладними: №№ ЛФН-000219 від 11.03.2016 року на суму 89 397,00 грн., ЛФН-000375 від 06.04.2016 року на суму 723 303,00 грн. (копії містяться в матеріалах справи), проте, товар за зазначеними видатковими накладними був поставлений відповідачем з порушенням, встановлених в п. 5.1. договору, строків.

Як вказує позивач, він звертався до відповідача з претензією про стягнення штрафних санкцій № 061-6687/10 від 26.05.2016 року за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 20 від 29.05.2015 року в сумі 64 619,87 грн. за несвоєчасну поставку обумовленого вказаним договором товару. Вказана претензія була отримана уповноваженою особою відповідача 26.05.2016 року, про що свідчить відмітка на зазначеній претензії (копія претензії наявна в матеріалах справи).

Втім, відповідач залишив претензію позивача без відповіді та задоволення, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що відповідно до п. 5.1. договору № 20 від 29.05.2015 pоку строк поставки товарів: 10 днів від дати письмової заявки позивача, проте відповідачем було здійснено поставку товару без отримання відповідної письмової заявки від позивача, у зв'язку з чим відповідачем не було порушено строк поставки товару визначений п. 5.1. договором № 20 від 29.05.2015 pоку, тому відповідач не повинен нести відповідальність, яка передбачена у відповідному договорі за порушення строків постачання PKU-2 prima. Крім того, відповідач зазначає, що представники Компанії «NutriciaSia» та відповідача усно інформували тендерний відділ та керівництво позивача про терміни виробництва та поставки товару.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, як встановлено нормами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України.

Приписами ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ст. 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З положень п.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Нормами ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності з п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

В п. 7.2. договору передбачено, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань учасник сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару за кожний день затримки.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Нормами ст. 3 Закону визначено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього

Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, розмір пені, що обчислюється від суми простроченого платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" визначено, що пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Пунктом 1.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" визначено, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Як вже було встановлено судом, 29.05.2015 року між позивачем, як замовником, та відповідачем, як учасником, було укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти № 20, відповідно до п. 1.1. якого, учасник зобов'язується у 2015 році поставити замовнику, а замовник - прийняти та оплатити 10.86.1. Продукти харчові готові гомогенізовані для дитячого та дієтичного/харчування (продукти лікувального харчування для дітей та вагітних, хворих на фенілкетонупло (10.86.10- 70.00)). зазначені в специфікації (додаток 1) (далі - товари), а саме: лот 1 - PKU-2 prima або еквівалент - 210 000 гр. білку в продуктах лікувального харчування для дітей та вагітних, хворих на фенілкетонурію; лот 2 - PKU-2 secunda або еквівалент - 240 450 гр. білку в продуктах лікувального харчування для дітей та вагітних, хворих на фенілкетонурію.

У відповідності до специфікації до договору про закупівлю товарів за державні кошти № 20 від 29.05.2015 року відповідач мав поставити позивачу наступний асортимент та кількість товару, загальна сума якого становить 4 482 828,00 грн., у тому числі ПДВ: 747 138.00 грн.:

- PKU-2 prima або еквівалент 210000 гр. білку в продуктах лікувального харчування для дітей та вагітних, хворих на фенілкетонурію, торгівельна назва товару - PKU 2 prima/ФКУ 2 прима, порошкоподібна суміш у банці, масою 500г. - спеціальний продукт харчування для дітей від одного року, хворих на фенілкетонурію (ФКУ) та персистентну гіперфенілаланінемію (ГФА), у кількості 210 000 гр. білку;

- PKU-2 secunda або еквівалент - 240 450 гр. білку в продуктах лікувального харчування для дітей та вагітних, хворих на фенілкетонурію, торгівельна назва товару - PKU 2 secunda/ФКУ 2 секунда, порошкоподібна суміш у банці, масою 500г. - спеціальний продукт харчування для дітей від 8 років та підлітків, хворих на фенілкетонурію (ФКУ) та персистентну гіперфенілаланінемію (ГФА), у кількості 240 450 гр. білку.

Додатковою угодою № 2 від 13.01.2016 року до договору про закупівлю товарів за державні кошти від 29.05.2015 року № 20 дію договору про закупівлю товарів за державні кошти від « 29 » травня 2015 року № 20 продовжено на строк, достатній для проведення процедури закупівлі, в обсязі 812 700,00 грн., у тому числі ПДВ - 135 450,00 грн., що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у вищезазначеному договорі, згідно специфікації (додаток № 1 до цієї додаткової угоди).

У відповідності до специфікації, яка є додатком № 1 до додаткової угоди № 2 від 13.01.2016 року до договору про закупівлю товарів за державні кошти № 20 від 29.05.2015 року відповідач мав поставити позивачу наступний асортимент та кількість товару: PKU-2 prima або еквівалент - 210 000 гр. білку в продуктах лікувального харчування для дітей та вагітних, хворих на фенілкетонурію, PKU 2 prima/ФКУ 2 прима, порошкоподібна суміш у банці, масою 500г. Спеціальний продукт харчування, для дітей від одного року, хворих на фенілкетонурію (ФКУ) та персистентну гіперфенілаланінемію (ГФА), у кількості 90 000 гр. білку, загальна сума якої становить 812 700,00 грн., у тому числі ПДВ - 135 450,00 грн.

Позивач зазначає, що 18.01.2016 року звернувся до відповідача із заявкою на постачання № 061-20/ккт від 18.01.2016 року, в якій просив здійснити в повному обсязі поставку продуктів лікувального харчування для дітей та вагітних, хворих на фенілкетонурію відповідно до умов договору про закупівлю товарів за державні кошти № 20 від 29.05.2015 року.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору про закупівлю товарів за державні кошти № 20 від 29.05.2015 року відповідач поставив позивачу обумовлений договором товар, що підтверджується видатковими накладними: №№ ЛФН-000219 від 11.03.2016 року на суму 89 397,00 грн., ЛФН-000375 від 06.04.2016 року на суму 723 303,00 грн.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності зі статтею 664 Цивільного кодексу України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

В свою чергу, відповідач у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що відповідно до п. 5.1. договору № 20 від 29.05.2015 pоку строк поставки товарів: 10 днів від дати письмової заявки позивача, проте відповідачем було здійснено поставку товару без отримання відповідної письмової заявки від позивача, у зв'язку з чим відповідачем не було порушено строк поставки товару, визначений п. 5.1. договором № 20 від 29.05.2015 pоку, тому відповідач не повинен нести відповідальність, яка передбачена у відповідному договорі за порушення строків постачання PKU-2 prima та зазначив, що представники Компанії «NutriciaSia» та відповідача усно інформували тендерний відділ та керівництво позивача про терміни виробництва та поставки товару.

Так, умовами п. 5.1. договору про закупівлю товарів за державні кошти № 20 від 29.05.2015 року визначено, що строк поставки товарів 10 днів від дати письмової заявки замовника.

Отже, умовами спірного договору визначено, що строк поставки товару обліковується з моменту виставлення (направлення) відповідної заявки. Таким чином, порушенням зобов'язання щодо строків поставки товару є порушення 10-денного строку саме з моменту виставлення (направлення) відповідної заявки.

Суд зазначає, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 року судом було зобов'язано позивача надати суду оригінал заявки на постачання № 061-20/ккт від 18.01.2016 року для огляду в судовому засіданні та докази її отримання відповідачем.

Втім, позивач доказів направлення заявки на постачання № 061-20/ккт від 18.01.2016 року, а рівно і доказів її отримання відповідачем не надав, що є порушенням п. 5.1. договору про закупівлю товарів за державні кошти № 20 від 29.05.2015 року, в якому визначено, що строк поставки товарів 10 днів від дати письмової заявки замовника.

При цьому, суд звертає увагу, що матеріалами справи підтверджується факт вчинення відповідачем всіх можливих дій щодо належного виконання зобов'язань за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 20 від 29.05.2015 року, що свідчить про відсутність вини відповідача у порушенні строків виконання зобов'язань з поставки товару за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 20 від 29.05.2015 року, а отже і відсутність правових підстав для стягнення з відповідача заявлених до стягнення штрафних санкцій, оскільки матеріали справи зворотного не містять.

У відповідності зі ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд не знаходить підстав для задоволення даного позову.

При цьому, позивач при зверненні до суду із заявленими позовними вимогами повинен був сплатити судовий збір в розмірі 1378,00 грн., а сплатив в розмірі 1450,00 грн. про що свідчить наявне в матеріалах справи платіжне доручення № 4382 від 01.07.2016 року.

Приписами ч. 2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Таким чином, позивачу підлягає поверненню зайво сплачений судовий збір в розмірі 72,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 34, 43, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Повернути Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Прорізна, 19) з Державного бюджету України зайво сплачений судовий збір в розмірі 72,00 грн. (сімдесят дві гривні), перерахований платіжним дорученням № 4382 від 01.07.2016 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 910/14522/16. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 13.10.2016 року.

Суддя О.С. Комарова