РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14843/16 04.10.16 р.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАВА-ПРОДУКТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙТ ФІШ"

про стягнення 294 324,35 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Стельникович В.А. за довіреністю №б/н від 05.07.2016 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТАВА-ПРОДУКТ" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙТ ФІШ" про стягнення 294 324,35 грн.

Ухвалою суду від 19.08.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 21.09.2016 р.

У судове засідання 21.09.2016 р. представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 21.09.2016 р. розгляд справи відкладено на 04.10.2016 р.

Представник позивача у судовому засіданні 04.10.2016 р. позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання 04.10.2016 р. повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву та інших витребуваних судом матеріалів не надав; про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Жодних заяв, клопотань через відділ діловодства суду від відповідача не надходило.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій (п. 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році", п. 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 № 01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році", п. 3.6. роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 04.10.2016 р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

22.10.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІТАВА-ПРОДУКТ" (позивач, Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАЙТ ФІШ" (відповідач, Покупець) укладено договір поставки №55 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1.,1.2. Договору, Продавець зобов'язується відповідно до умов даного Договору поставляти Покупцеві продукцію (надалі - товар), а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар на умовах даного договору. Асортимент, кількість, ціна за одиницю й загальна вартість кожної партії товару, що поставляється узгоджується сторонами на умовах, зазначених у даному договорі й вказується в товарних накладних на відповідну партію товару.

Пунктами 3.1., 3.2. сторони погодили, що Продавець зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти товар за ціною, визначеною умовами даного Договору. Ціна товару, що передається у власність Покупцеві вказується у видаткових накладних, які надаються Продавцем для проведення оплати. Загальну суму Договору складає сума товару, отриманого по всім видатковим накладним.

Пунктом 10.1 Договору передбачено, що Договір вступає в силу з моменту підписання повноважними представниками сторін та діє 1 рік. Закінчення строку дії даного Договору не звільняє сторони від зобов'язань, що виникли протягом його дії.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав умови Договору в частині поставки товару, що підтверджується копіями видаткових накладних № 326 від 03.11.2015 р. на суму 1 800,00 грн., № 407 від 17.11.2015 р. на суму 136 272,00грн., № 423 від 30.11.2015 р. на суму 78 657,00 грн., № 446 від 11.12.2015 р. на суму 29 571,00 грн. наявними в матеріалах справи.

Проте, відповідач належним чином і у встановлений строк зобов'язання по оплаті поставленого товару не виконав, у зв'язку з чим допустив наявність заборгованості перед позивачем у загальному розмірі 226 400,00 грн.

Крім суми заборгованості у розмірі 226 400,00 грн., позивач просить стягнути з відповідача до стягнення з відповідача 24 450,00 грн. штрафу, 39 381,41 грн. пені та 4 092,94 грн. 3 % річних.

Відповідно до п. п. 6.2,6.3 Договору, за відмову від оплати або несвоєчасну оплату за товар, переданий Покупцю, Покупець сплачує Продавцю пеню за кожен день прострочки від несплаченої суми у розмірі подвійної ставки НБУ. Сплата пені не звільняє Покупця від виконання зобов'язання за цим Договором. У разі прострочення оплати товару більше ніж на один день переданого Покупцеві, останній сплачує штраф у розмірі 10% від вартості товару від якої Покупець відмовився або ухилився від оплати та компенсує суми інших штрафних санкцій, передбачених чинним законодавством.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом та не спростованим у встановленому порядку відповідачем, останній за порушення зобов'язань за Договором має сплатити 24 450,00 грн. штрафу, 39 381,41 грн. пені та 4 092,94 грн. 3 % річних.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач відзиву на позовну заяву та будь-яких заперечень по суті спору не надав, тверджень позивача у встановленому законом порядку не спростував.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином і у встановленому порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙТ ФІШ" (02002, м. Київ, вул. Степана Сагайдака, буд. 114-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАВА-ПРОДУКТ" (04210, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, буд. 18, кв. 373; ) 226 400 (двісті двадцять шість тисяч чотириста) грн. 00 коп. заборгованості, 24 450 (двадцять чотири тисячі чотириста п'ятдесят) грн. коп. штрафу, 39 381 (тридцять дев'ять тисяч триста вісімдесят одну) грн. 41 коп. пені, 4 092 (чотири тисячі дев'яносто дві) грн. 94 коп. 3 % річних та 4 415 (чотири тисячі чотириста п'ятнадцять) грн. 86 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 07.10.2016 р.

Суддя Н.І. Зеленіна