ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.10.16р. Справа № 904/9244/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско ресурси", м. Дніпропетровськ

про стягнення 3 507 689, 00 доларів США та 7 528 374 грн. 27 коп. та 2 836 948,71 доларів США та 6 116 785 грн.33 коп.

Суддя Рудь І.А.

.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 252 від 06.06.2016р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" звернулося до господарського суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 24.02.2016р., просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско ресурси" заборгованість:

1) за кредитним договором №10-0604/245к-07 від 22.06.2007р., укладеним між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю „Трансмаш, в редакції додаткових угод, в сумі 3 507 689,90 доларів США, що еквівалентно 84 657 788 грн. 90 коп., та 7 528 374 грн. 27 коп., з яких:

- строкова заборгованість по кредиту станом на 03.09.2015р. в сумі 3 000 000,00 доларів США, що еквівалентно 65 965 992 грн. 00 коп.;

- строкова заборгованість по сплаті процентів, нарахованих за період з 25.03.2014р. по 24.05.2015р. та за період з 25.07.2015р. по 02.09.2015р., станом на 03.09.2015р. в сумі 441 083,35 доларів США, що еквівалентно 9 698 833 грн. 58 коп.;

- прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015р. в сумі 49 916,67 доларів США, що еквівалентно 1 097 600 грн. 88 коп.;

- пеня за несвоєчасну сплату процентів, що нарахована за період з 07.07.2015р. по 03.09.2015р. (включно) в сумі 79 735 грн. 20 коп.;

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту, що нарахована за період з 22.04.2015р. по 26.06.2015р. (включно) в сумі 7 351 139 грн. 07 коп.;

- 3% річних за прострочення повернення кредиту з 22.04.2015р. по 26.06.2015р. (включно) в сумі 16 500,00 доларів США, що еквівалентно 362 812 грн. 96 коп.;

- 3% річних за прострочення сплати процентів за період з 07.07.2015р. по 03.09.2015р. (включно) в сумі 189,88 доларів США, що еквівалентно 4 175 грн. 25 коп.;

- штрафи в сумі 97 500 грн. 00 коп.

2) за кредитним договором № 10-0604/246к-07 від 22.06.2007р., укладеним між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю „Трансмаш, в редакції додаткових угод, в сумі 2 836 948,71 доларів США, що еквівалентно 68 497 497 грн. 30 коп. та 6 116 785 грн. 33 коп., з яких:

- строкова заборгованість по кредиту станом на 03.09.2015р. в сумі 2 437 500,00 доларів США, що еквівалентно 53 597 368 грн. 50 коп.;

- строкова заборгованість по сплаті процентів, нарахованих за період з 25.03.2014р. по 24.05.2015р. (включно) та з 25.07.2015р. по 02.09.2015р. (включно), в сумі 345 330,89 доларів США, що еквівалентно 7 593 364 грн. 91 коп.;

- прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015р. в сумі 40 557,29 доларів США, що еквівалентно 891 800 грн. 62 коп.;

- пеня за несвоєчасну сплату процентів, що нарахована за період з 07.07.2015р. по 03.09.2015р. (включно) в сумі 64 784 грн. 84 коп.;

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту, що нарахована за період з 22.04.2015р. по 26.06.2015р. (включно) в сумі 5 972 800 грн. 49 коп.;

- 3% річних за прострочення повернення кредиту з 22.04.2015р. по 03.09.2015р. (включно) в сумі 13 406,25 доларів США, що еквівалентно 294 785 грн. 53 коп.;

- 3% річних за прострочення сплати процентів за період з 07.07.2015р. по 03.09.2015р. (включно) в сумі 154,28 доларів США, що еквівалентно 3 392 грн. 39 коп.;

- штрафи в сумі 79 200 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує порушенням відповідачем умов договору поруки № 245-П-4, укладеного 25.05.2009р. між ПАТ "ВТБ Банк" (банк), ТОВ "Проско ресурси"(поручитель) та ТОВ „Трансмаш (позичальник) в забезпечення виконання позичальник зобовязань за кредитними договорами №10-0604/245к-07 від 22.06.2007р. та № 10-0604/246ком-07 від 22.06.2007р., в редакції додаткових угод.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у відзиві на позов від 09.03.2016р. № 09/03-16/01 зазначив, що позовні вимоги необґрунтовані, а суми, заявлені банком до стягнення є завищеними та такими, що не відповідають дійсності. Так, визначаючи заявлені до стягнення пеню та 3% річних, позивач розраховує подвійну облікову ставку НБУ та 3% річних за один день, приймаючи за основу 360 днів у році, що згідно з умовами кредитного договору має відношення тільки до розрахунку процентів. Крім того, уточнивши позовні вимоги щодо валюти, в якій нарахована пеня, позивач залишає розрахунок 3% річних у валюті кредитування - доларах США, що суперечить правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 01.04.2015р. по справі № 3-29гс15. За вказаних підстав, відповідачем виконано власний контррозрахунок суми позовних вимог, який долучено до матеріалів справи. До того ж, відповідач зауважує, що стягнення штрафів у сумах 97 500 грн. 00 коп. та 79 200 грн. 00 коп. позивач вмотивовує порушенням ТОВ Трансмаш п.п. 4.3.9. Кредитних договорів, однак не додає жодних доказів порушення цього підпункту Кредитних договорів як ТОВ „Трансмаш, так і відповідачем, а саме: доказів відсутності кредитового обороту по поточних рахунках підприємств, в т.ч. рахунках відповідача, доказів ненадходження коштів на відкриті поточні рахунки в банку позивача та інших банках, в т.ч. рахунках відповідача тощо. Також зазначає, що позивачем порушено п. 2.8. договору поруки № 245-П-4 від 25.05.2009р., оскільки відповідач не отримував вимогу позивача, таким чином не був повідомлений у спосіб, передбачений умовами договору, про порушення ТОВ Трансмаш зобов'язань за кредитними договорами. Просив в позові відмовити.

Ухвалою господарського суду від 24.12.2015р. за клопотанням відповідача провадження у справі № 904/9244/15 зупинене до розгляду господарським судом Дніпропетровської області справи № 904/8321/15.

Ухвалою господарського суду від 08.02.2016р. провадження у справі поновлене для розгляду спору по суті.

Ухвалою господарського суду від 10.03.2016р. за клопотанням відповідача призначено судову експертизу, проведення якої доручене Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз, та провадження у справі зупинене.

Ухвалою господарського суду від 19.09.2016р. провадження у справі поновлене та призначене судове засідання для розгляду справи по суті.

У судове засідання 06.10.2016р. представник відповідача не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, долучене до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, у судовому засіданні оголошувалася перерва з 03.03.2016р. по 10.03.2016р.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.06.2007р. між позивачем (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансмаш" (позичальник) укладений договір про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/245к-07 (надалі Договір1).

Протягом дії зазначеного кредитного договору, його умови змінювалися сторонами шляхом укладення додаткових угод та договорів до кредитного договору № 10-0604/245к-07, а саме: додаткова угода від 16.04.2008р., додаткова угода № 1 від 01.10.2008р.; додаткова угода №2 від 19.12.2008р.; додаткова угода №3 від 27.02.2009р.; додаткова угода №4 від 31.03.2009р.; додаткова угода №5 від 08.04.2009р.; додаткова угода №6 від 27.05.2009р.; додаткова угода №7 від 29.05.2009р.; додаткова угода №8 від 17.09.2009р.; додаткова угода № 8 від 30.09.2009р.; договір №9 від 29.03.2010р.; договір №10 від 28.07.2010р.; договір №11 від 11.11.2010р.; договір №12 від 26.04.2011р.; договір №13 від 30.06.2011р.; договір №14 від 21.09.2011р.; договір №15 від 27.12.2011р.; договір №16 від 21.01.2013р.; договір №17 від 16.04.2013р.; договір №18 від 17.07.2013р.; договір № 19 від 23.08.2013р.; договір № 20 від 27.09.2013р.; договір № 21 від 30.12.2013р.; договір № 22 від 30.04.2014р.; договір № 23 від 28.07.2014р.; договір № 24 від 29.10.2014р.; договір № 25 від 26.06.2015р.

Зокрема, договором про внесення змін № 24 від 29.10.2014р. всі розділи кредитного договору викладено в новій редакції.

Так, згідно п. 1.1. ОСОБА_2 1, в редакції договору про внесення змін № 24 від 29.10.2014р., банк на умовах ОСОБА_2 зобов'язується надати позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 3 000 000, 00 доларів США, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути банку кредит на умовах та в строки/терміни, визначені ОСОБА_2, але не пізніше 28 серпня 2015 року, а також сплатити плату за кредит та виконати інші зобов'язання у повному обсязі на умовах та в строки, визначені ОСОБА_2.

За умовами п. 1.2 ОСОБА_2 1 цільове використання кредиту поповнення оборотних коштів та рефінансування заборгованості за кредитом за ОСОБА_2 з доларів США в гривню.

Відповідно до п. 2.1 ОСОБА_2 1 надання кредиту здійснюється окремими траншами в безготівковій формі на підставі письмової заявки позичальника про надання кредиту (траншу) за формою додатку 1 до ОСОБА_2 (заявка) в межах невикористаного ліміту кредитування, шляхом перерахування кредиту (траншу) на поточний рахунок позичальника та в розмірі, зазначеному в заявці, за умови виконання позичальником своїх зобовязань належним чином та додержання всіх умов надання кредиту (траншу), визначених ОСОБА_2.

Відповідно до п. п. 3.1.1, 3.1.2 ОСОБА_2 1, в редакції договору про внесення змін № 24 від 29.10.2014р. та договору про внесення змін № 25 від 26.06.2015р., плата за користування кредитом визначається у вигляді процентів, розмір яких є фіксованим та становить 11% річних.

У разі відсутності заборгованості за простроченою платою за користування кредитом, термін сплати якої (згідно умов ОСОБА_2) настав у кожному місяці, що передує попередньому (минулому) місяцю, з першого банківського дня поточного місяця та протягом поточного місяця розмір плати за користування кредитом становить 8% річних.

Перегляд розміру плати за користування кредитом відбувається протягом строку дії цього ОСОБА_2, щомісячно в перший банківський день поточного місяця. Перша дата перегляду розміру плати за користування кредитом 01.07.2015р.

Нарахування плати за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту на суму заборгованості за кредитом за весь строк користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту по день, що передує дню повного його повернення, із розрахунку факт/360. Плата за користування кредитом нараховується банком 24 числа кожного місяця, в останній день кожного місяця та в термін, зазначений в п. 1.1 ОСОБА_2 або у разі розірвання ОСОБА_2 в день повернення кредиту в повному обсязі.

За умовами п. 3.1.3 в редакції договору про внесення змін № 25 від 26.06.2015р., сплата плати за користування кредитом здійснюється позичальником в валюті кредиту на рахунок обліку/сплати за користування кредитом, зазначений в п. 10.1 ОСОБА_2, в такому порядку:

3.1.3.1 плата за користування кредитом, нарахована за період з 25.03.2014р. по 24.05.2015р. (включно) та не сплачена позичальником, сплачується не пізніше терміну, зазначеного в п. 1.1 ОСОБА_2;

3.1.3.2 плата за користування кредитом, нарахована за період з 25 числа попереднього місяця по 24 число поточного місяця (включно), починаючи з 25.05.2015р. сплачується щомісяця з 25 числа кожного місяця, але не пізніше останнього банківського дня того ж місяця (включно);

3.1.3.3 незважаючи на положення попереднього пункту ОСОБА_2, в термін, зазначений в п. 1.1 ОСОБА_2, або у разі розірвання ОСОБА_2 в день повернення кредиту в повному обсязі, позичальник зобовязаний сплатити суму нарахованої плати за користування кредитом. При несплаті плати за користування кредитом у визначені в цьому пункті ОСОБА_2 строки, з наступного банківського дня вона вважається простроченою.

Відповідно до п. 9.9 ОСОБА_2 1 в редакції договору про внесення змін № 24 від 29.10.2014р., Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та закінчується (в тому числі внаслідок його розірвання) в момент остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань за ОСОБА_2 в повному обсязі.

На виконання умов ОСОБА_2 1 та заявок позичальника, позивач надав ТОВ «Трансмаш» кредит у розмірі 4 450 000, 00 доларів США, що підтверджується долученим до матеріалів справи меморіальними валютними ордерами, розпорядженнями відділу фінансового обліку та звітності та банківськими виписками по рахунку відповідача (т. 1 а.с. 48-59, 60-63).

Позивач зазначає, що позичальником були порушені умови ОСОБА_2 1 та не виконано своїх зобовязань по своєчасному поверненню кредиту, сплаті нарахованих процентів у повному обсязі.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, строкова заборгованість по кредиту станом на 03.09.2015р. становить 3 000 000,00 доларів США, що еквівалентно 65 965 992 грн. 00 коп.; строкова заборгованість по сплаті процентів, нарахованих за період з 25.03.2014р. по 24.05.2015р. та за період з 25.07.2015р. по 02.09.2015р., станом на 03.09.2015р. - 441 083,35 доларів США, що еквівалентно 9 698 833 грн. 58 коп.; прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015р. - 49 916,67 доларів США, що еквівалентно 1 097 600 грн. 88 коп.

На підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та вимагає стягнути з відповідача 3% річних за прострочення повернення кредиту з 22.04.2015р. по 26.06.2015р. (включно) в сумі 16 500,00 доларів США, що еквівалентно 362 812 грн. 96 коп. та 3% річних за прострочення сплати процентів за період з 07.07.2015р. по 03.09.2015р. (включно) в сумі 189,88 доларів США, що еквівалентно 4 175 грн. 25 коп.

На підставі п. 7.1 ОСОБА_2 1, в редакції договору про внесення змін № 24 від 29.10.2014р., яким передбачено, що у разі порушення позичальником строків виконання будь-якого з боргових зобовязань (крім договірних санкцій, пені та штрафів), банк має право застосувати до позичальника пеню, а позичальник зобовязаний сплатити її банку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми несвоєчасно виконаного боргового зобовязання, за кожен календарний день прострочення виконання, включаючи день такого погашення, з розрахунку факт/360, позивач нарахував пеню за несвоєчасну сплату процентів, за період з 07.07.2015р. по 03.09.2015р. (включно) в сумі 79 735 грн. 20 коп. та пеню за несвоєчасне повернення кредиту, за період з 22.04.2015р. по 26.06.2015р. (включно) в сумі 7 351 139 грн. 07 коп.

За умовами п. 7.2.2 п. 7.2 ОСОБА_2 1 в редакції договору про внесення змін № 25 від 26.06.2015р банк має право застосувати до позичальника, а позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у разі порушення будь-якого з зобовязань, визначених п. 4.3.9, п. 4.3.10-4.3.10.5, п. 4.3.11.1, п. 4.3.11.2 ОСОБА_2 в розмірі 97 500,00 грн. за кожний факт порушення кожного з зазначених обовязків.

Як зазначає позивач, в порушення п. 4.3.9 ОСОБА_2 1 позичальник з 01.01.2015р. не забезпечив протягом кожного розрахункового періоду проведення кредитових оборотів по поточним рахункам позичальника, відкритих в ПАТ «ВТБ Банк», у визначеному умовами вказаного пункту ОСОБА_2 розмірі, у звязку із чим банком нарахований позичальнику штраф в сумі 97 500 грн. 00 коп. за період невиконання зобовязань з 01.04.2015р. по 30.06.2015р. за результатами моніторингу зобовязання банком 15.07.2015р.

У п.п. 7.3, 7.4 ОСОБА_2 1 в редакції договору про внесення змін № 24 від 29.10.2014р. сторони погодили, що позичальник зобовязаний сплатити банку договірні санкції, пеню та штрафи, зазначені в ОСОБА_2, протягом 10 банківських днів з моменту направлення банком відповідної письмової вимоги позичальнику, але не пізніше терміну, зазначеного в п. 1.1 ОСОБА_2, національній валюті України за офіційним валютним курсом НБУ, встановленим на дату здійснення оплати, на відповідні рахунки обліку/сплати договірних санкцій, пені та штрафів, зазначені в п. 10.1 ОСОБА_2.

Нарахування зазначених в ОСОБА_2 договірних санкцій, пені та штрафів припиняється банком через 36 місяців від дня, коли зобовязання, за порушення якого стягується договірна санкція та/або пеня, та/або штраф, мало бути виконано належним чином. Сторони погоджують, що строк позовної даності вимог банку щодо сплати договірних санкцій, пені та штрафів, визначених ОСОБА_2, становить 3 роки.

Крім того, 22.06.2007р. між позивачем (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансмаш" (позичальник) укладений договір про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії № 10-0604/246к-07 (надалі Договір2).

Протягом дії зазначеного кредитного договору, його умови змінювалися сторонами шляхом укладення додаткових угод та договорів до кредитного договору № 10-0604/246к-07, а саме: додаткова угода від 16.04.2008р., додаткова угода № 1 від 01.10.2008р.; додаткова угода №2 від 27.02.2009р.; додаткова угода №3 від 27.05.2009р.; додаткова угода №4 від 29.05.2009р.; додатковий договір №5 від 17.08.2009р.; додаткова угода № 5 від 30.09.2009р.; договір № 6 від 29.03.2010р., договір №7 від 28.07.2010р.; договір №8 від 11.11.2010р.; договір № 9 від 26.04.2011р.; договір №10 від 30.06.2011р.; договір №11 від 21.09.2011р.; договір №12 від 27.12.2011р.; договір №13 від 21.01.2013р.; договір №14 від 16.04.2013р.; договір №15 від 17.07.2013р.; договір №16 від 23.08.2013р.; договір №17 від 27.09.2013р.; договір №18 від 30.12.2013р.; договір № 19 від 30.04.2014р.; договір № 20 від 28.07.2014р.; договір № 21 від 29.10.2014р.; договір № 22 від 26.06.2015р.

Зокрема, договором про внесення змін № 21 від 29.10.2014р. всі розділи кредитного договору викладено в новій редакції.

Так, згідно п. 1.1. Договору2, в редакції договору про внесення змін № 21 від 29.10.2014р., банк на умовах ОСОБА_2 зобов'язується надати позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в сумі 2 437 500, 00 доларів США, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути банку кредит на умовах та в строки/терміни, визначені ОСОБА_2, але не пізніше 28 серпня 2015 року, а також сплатити плату за кредит та виконати інші зобов'язання у повному обсязі на умовах та в строки, визначені ОСОБА_2.

За умовами п. 1.2 ОСОБА_2 2 в редакції договору про внесення змін № 21 від 29.10.2014р. цільове використання кредиту ремонт, будівельні роботи, придбання будматеріалів, модернізація, ремонт та придбання обладнання; рефінансування заборгованості за кредитом за ОСОБА_2 з доларів США в гривню.

Відповідно до п. 2.1 ОСОБА_2 2 в редакції договору про внесення змін № 21 від 29.10.2014р. надання кредиту здійснюється окремими траншами в безготівковій формі на підставі письмової заявки позичальника про надання кредиту (траншу) за формою додатку 1 до ОСОБА_2 (заявка) в межах невикористаного ліміту кредитування, шляхом перерахування кредиту (траншу) на поточний рахунок позичальника та в розмірі, зазначеному в заявці, за умови виконання позичальником своїх зобовязань належним чином та додержання всіх умов надання кредиту (траншу), визначених ОСОБА_2.

Відповідно до п. п. 3.1.1, 3.1.2 ОСОБА_2 2, в редакції договору про внесення змін № 21 від 29.10.2014р.та договору про внесення змін № 22 від 26.06.2015р., плата за користування кредитом визначається у вигляді процентів, розмір яких є фіксованим та становить 11% річних.

У разі відсутності заборгованості за простроченою платою за користування кредитом, термін сплати якої (згідно умов ОСОБА_2) настав у кожному місяці, що передує попередньому (минулому) місяцю, з першого банківського дня поточного місяц3я та протягом поточного місяця розмір плати за користування кредитом становить 8% річних.

Перегляд розміру плати за користування кредитом відбувається протягом строку дії цього ОСОБА_2, щомісячно в перший банківський день поточного місяця. Перша дата перегляду розміру плати за користування кредитом 01.07.2015р.

Нарахування плати за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту на суму заборгованості за кредитом за весь строк користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту по день, що передує дню повного його повернення, із розрахунку факт/360. Плата за користування кредитом нараховується банком 24 числа кожного місяця, в останній день кожного місяця та в термін, зазначений в п. 1.1 ОСОБА_2 або у разі розірвання ОСОБА_2 в день повернення кредиту в повному обсязі.

За умовами п. 3.1.3 ОСОБА_2 2 в редакції договору про внесення змін № 22 від 26.06.2015р., сплата плати за користування кредитом здійснюється позичальником в валюті кредиту на рахунок обліку/сплати за користування кредитом, зазначений в п. 10.1 ОСОБА_2, в такому порядку:

3.1.3.1 плата за користування кредитом, нарахована за період з 25.03.2014р. по 24.05.2015р. (включно) та не сплачена позичальником, сплачується не пізніше терміну, зазначеного в п. 1.1 ОСОБА_2;

3.1.3.2 плата за користування кредитом, нарахована за період з 25 числа попереднього місяця по 24 число поточного місяця (включно), починаючи з 25.05.2015р. сплачується щомісяця з 25 числа кожного місяця, але не пізніше останнього банківського дня того ж місяця (включно);

3.1.3.3 незважаючи на положення попереднього пункту ОСОБА_2, в термін, зазначений в п. 1.1 ОСОБА_2, або у разі розірвання ОСОБА_2 в день повернення кредиту в повному обсязі, позичальник зобовязаний сплатити суму нарахованої плати за користування кредитом. При несплаті плати за користування кредитом у визначені в цьому пункті ОСОБА_2 строки, з наступного банківського дня вона вважається простроченою.

Відповідно до п. 9.9 ОСОБА_2 2 в редакції договору про внесення змін № 21 від 29.10.2014р., Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та закінчується (в тому числі внаслідок його розірвання) в момент остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань за ОСОБА_2 в повному обсязі.

На виконання умов ОСОБА_2 2 та заявок позичальника, позивач надав ТОВ «Трансмаш» кредит у розмірі 3 000 000, 00 доларів США, що підтверджується долученим до матеріалів справи меморіальними валютними ордерами, розпорядженнями відділу фінансового обліку та звітності та банківськими виписками по рахунку відповідача (т. 1 а.с. 40-47, 60-63).

Позивач зазначає, що позичальником були порушені умови ОСОБА_2 2 та не виконано своїх зобовязань по своєчасному поверненню кредиту, сплаті нарахованих процентів у повному обсязі.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, строкова заборгованість по кредиту станом на 03.09.2015р. в сумі 2 437 500,00 доларів США, що еквівалентно 53 597 368 грн. 50 коп.; строкова заборгованість по сплаті процентів, нарахованих за період з 25.03.2014р. по 24.05.2015р. (включно) та з 25.07.2015р. по 02.09.2015р. (включно) - 345 330,89 доларів США, що еквівалентно 7 593 364 грн. 91 коп.; прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 03.09.2015р. - 40 557,29 доларів США, що еквівалентно 891 800 грн. 62 коп.

На підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та вимагає стягнути з відповідача 3% річних за прострочення повернення кредиту з 22.04.2015р. по 03.09.2015р. (включно) в сумі 13 406,25 доларів США, що еквівалентно 294 785 грн. 53 коп. та 3% річних за прострочення сплати процентів за період з 07.07.2015р. по 03.09.2015р. (включно) в сумі 154,28 доларів США, що еквівалентно 3 392 грн. 39 коп.;

На підставі п. 7.1 ОСОБА_2 2, в редакції договору про внесення змін № 21 від 29.10.2014р., яким передбачено, що у разі порушення позичальником строків виконання будь-якого з боргових зобовязань (крім договірних санкцій, пені та штрафів), банк має право застосувати до позичальника пеню, а позичальник зобовязаний сплатити її банку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми несвоєчасно виконаного боргового зобовязання, за кожен календарний день прострочення виконання, включаючи день такого погашення, з розрахунку факт/360, позивач нарахував пеню за несвоєчасну сплату процентів, за період з 07.07.2015р. по 03.09.2015р. (включно) в сумі 64 784 грн. 84 коп. та пеню за несвоєчасне повернення кредиту, за період з 22.04.2015р. по 26.06.2015р. (включно) в сумі 5 972 800 грн. 49 коп.

За умовами п. 7.2.2 п. 7.2 ОСОБА_2 2 в редакції договору про внесення змін № 22 від 26.06.2015р банк має право застосувати до позичальника, а позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у разі порушення будь-якого з зобовязань, визначених п. 4.3.9, п. 4.3.10-4.3.10.5, п. 4.3.11.1, п. 4.3.11.2 ОСОБА_2 в розмірі 79 200,00 грн. за кожний факт порушення кожного з зазначених обовязків.

Як зазначає позивач, в порушення п. 4.3.9 ОСОБА_2 1 позичальник з 01.01.2015р. не забезпечив протягом кожного розрахункового періоду проведення кредитових оборотів по поточним рахункам позичальника, відкритих в ПАТ «ВТБ Банк», у визначеному умовами вказаного пункту ОСОБА_2 розмірі, у звязку із чим банком нарахований позичальнику штраф в сумі 79 200 грн. 00 коп. за період невиконання зобовязань з 01.04.2015р. по 30.06.2015р. за результатами моніторингу зобовязання банком 15.07.2015р.

У п.п. 7.3, 7.4 ОСОБА_2 2 в редакції договору про внесення змін № 21 від 29.10.2014р. сторони погодили, що позичальник зобовязаний сплатити банку договірні санкції, пеню та штрафи, зазначені в ОСОБА_2, протягом 10 банківських днів з моменту направлення банком відповідної письмової вимоги позичальнику, але не пізніше терміну, зазначеного в п. 1.1 ОСОБА_2, національній валюті України за офіційним валютним курсом НБУ, встановленим на дату здійснення оплати, на відповідні рахунки обліку/сплати договірних санкцій, пені та штрафів, зазначені в п. 10.1 ОСОБА_2.

Нарахування зазначених в ОСОБА_2 договірних санкцій, пені та штрафів припиняється банком через 36 місяців від дня, коли зобовязання, за порушення якого стягується договірна санкція та/або пеня, та/або штраф, мало бути виконано належним чином. Сторони погоджують, що строк позовної даності вимог банку щодо сплати договірних санкцій, пені та штрафів, визначених ОСОБА_2, становить 3 роки.

З метою забезпечення виконання зобовязань позичальником за вищевказаними кредитними договорами, 25.05.2009р. між позивачем (банк), Товариством з обмеженою відповідальністю "Проско ресурси" (поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансмаш" (позичальник) укладений договір поруки № 245-П-4 (надалі Договір поруки), відповідно до умов якого поручитель поручається перед банком за виконання позичальником зобовязань щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, терміни та умови повернення та сплати яких встановлюються кредитними договорами:

- № 10-0604/245к-07 від 22.06.2007р.;

- № 10-0604/246к-07 від 22.06.2007р.

та будь-якими додатковими угодами до нього (втому числі збільшуючи ми основне зобовязання), надалі все разом кредитний договір.

Згідно п. 4 ОСОБА_2 поруки у разі невиконання зобовязань за кредитним договором поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники.

Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, пені, інших платежів, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків (п. 5 ОСОБА_2 поруки).

Протягом дії ОСОБА_2 поруки, сторони вносили зміни до його умов шляхом укладення договорів про внесення змін до договору поруки № 245-П-4 від 25.05.2009р., а саме: договір № 1 від 30.09.2009р.; договір №2 від 28.07.2010р.; договір № 3 від 11.11.2010р.; договір № 4 від 30.06.2011р.; договір № 5 від 06.10.2011р.; договір № 6 від 27.12.2011р., договір №7 від 16.04.2013р.; договір № 8 від 17.07.2013р.; договір № 9 від 30.12.2013р.; договір №10 від 28.07.2014р.; договір №11 від 29.10.2014р.; договір №12 від 26.06.2015р.

Зокрема, в п. 2.5 ОСОБА_2 поруки в редакції договору про внесення змін № 1 від 30.09.2009р. сторони узгодили, що у випадку порушення позичальником зобовязань (будь-якого із зобовязань) за кредитним договором банк має право звернутися до поручителя з письмовою вимогою про виконання зобовязань за кредитним договором у повному обсязі чи частково.

Додатковим договором № 8 від 17.07.2013р. сторони доповнили умови ОСОБА_2 поруки п. 3.3, згідно якого поручитель надає згоду, що розмір зобовязань за кредитним договором, що підлягає виконанню поручителем, зазначений в письмовій вимозі банку, може бути змінений. Остаточний розмір зобовязань за кредитним договором, що підлягає виконанню визначається банком в день виконання поручителем такого зобовязання.

За умовами п. 5.1 ОСОБА_2 поруки в редакції договору про внесення змін № 11 від 29.10.2014р., цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення печатками банку та поручителя і діє до 28.08.2018р. включно або до припинення забезпечених цим ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором-1 та кредитним договором-2.

У звязку із порушенням позичальником умов Кредитних договорів в частині своєчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, пені та штрафів, банк звернувся до господарського суду із даним позовом про стягнення з поручителя ТОВ «Проско ресурси» заборгованості ТОВ «Трансмаш» за кредитним договором №10-0604/245к-07 від 22.06.2007р. - в сумі 3 507 689,90 доларів США, що еквівалентно 84 657 788 грн. 90 коп. та 7 528 374 грн. 27 коп.; за кредитним договором № 10-0604/246к-07 від 22.06.2007р. - в сумі 2 836 948,71 доларів США, що еквівалентно 68 497 497 грн. 30 коп. та 6 116 785 грн. 33 коп., проти чого заперечує відповідач, що і є предметом спору.

На час розгляду справи доказів сплати заборгованості відповідачем не надано.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, укладені між позивачем та ТОВ «Трансмаш» договори за своїм змістом та правовою природою є кредитними договорами, а тому права та обов'язки сторін, що виникають при одержанні та поверненні кредиту, регулюються умови ОСОБА_2 та відповідними положеннями статей параграфів 1, 2 глави 71 підрозділу І розділу III Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 цієї глави і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу положень статей 525 та 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно норм ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобовязань на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з рахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно зі ст. ст. 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно із п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань від 17.12.13р. № 14 з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Враховуючи викладене, та перевіривши розрахунки позивача, судом встановлено, що розрахунок пені та 3% річних відповідає вимогам чинного законодавства та умовам Кредитних договорів.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Умовами укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 поруки встановлено, що поручитель за порушення позичальником зобов'язань за Кредитними договорами несе солідарну відповідальність з позичальником та відповідає перед позивачем в тому ж обсязі, що і позичальник.

Статтею 541 Цивільного кодексу України передбачені солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 Цивільного кодексу України).

Оскільки позичальником порушені умов Кредитних договорів в частині своєчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, пені та штрафів, банк набув право вимоги до відповідача щодо погашення заборгованості за Кредитними договорами у сумі заявлених до нього позовних вимог на підставі укладеного ОСОБА_2 поруки.

За приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої, встановлені ОСОБА_2 поруки зобов'язання щодо своєчасного повернення суми кредиту, сплати відсотків та договірних санкцій, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача щодо неналежного повідомлення поручителя про порушення ТОВ Трансмаш зобов'язань за кредитними договорами та не направлення банком вимоги, передбаченої п. 2.8 ОСОБА_2 поруки, судом до уваги не приймаються, оскільки вказаним пунктом ОСОБА_2 поруки визначене право, а не обовязок банку щодо надсилання відповідної вимоги поручителю.

Водночас, заперечення відповідача щодо неналежного порядку розрахунку банком пені та 3% річних спростовуються умовами п. 7.1 ОСОБА_2, в редакції договорів про внесення змін від 29.10.2014р.

Решта заперечень відповідача спростовуються матеріалами справи або не впливають та не спростовують вищенаведеної правової оцінки матеріалів, обставин справи згідно з вимогами закону, тому не можуть бути прийняті господарським судом.

Крім того, позивачем разом з позовною заявою подано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову від 09.09.2015р., в якій просив суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ «Проско Ресурси» на будь-яких рахунках відкритих, в будь-яких фінансових установах, які будуть виявлені в ході виконавчого провадження при виконання ухвали про забезпечення позову, на користь позивача в межах ціни позову в сумі 6 949 541, 27 доларів США та 195 000 грн. 00 коп..

Вказана заява позивача мотивована тим, що існує очевидна небезпека невиконання рішення у цій справі, у зв'язку з погіршенням фінансового стану відповідача та наявністю можливості відчуження ним своїх активів, що свідчить про ймовірне порушення майнових інтересів позивача.

Так, відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі статтею 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Про забезпечення позову виноситься ухвала.

Як зазначено у постанові пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати її. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Разом з тим, позивачем не наведено обставин, які б свідчили про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, суду не надано жодних доказів того, що вказані заходи до забезпечення позову можуть забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява позивача ґрунтується лише на припущеннях та не підтверджена жодним належним доказом.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско ресурси" (49044, м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, б. 21а, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" (01004, м. Київ, б-р. ОСОБА_3/вул. Пушкінська, б. 8/26, )

- строкову заборгованість по кредиту за кредитним договором №10-0604/245к-07 від 22.06.2007р. в сумі 3 000 000,00 доларів США (три мільйони доларів США), що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 03.09.2015р., еквівалентно 65 965 992 грн. 00 коп.; строкову заборгованість по сплаті процентів за кредитним договором №10-0604/245к-07 від 22.06.2007р. в сумі 441 083,35 доларів США (чотириста сорок одну тисячу вісімдесят три долари 35 центів), що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 03.09.2015р., еквівалентно 9 698 833 грн. 58 коп.; прострочену заборгованість по сплаті процентів за кредитним договором №10-0604/245к-07 від 22.06.2007р. в сумі 49 916,67 доларів США (сорок девять тисяч девятсот шістнадцять доларів США 67 центів), що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 03.09.2015р., еквівалентно 1 097 600 грн. 88 коп.; пеню за несвоєчасну сплату процентів в сумі 79 735 грн. 20 коп. (сімдесят девять тисяч сімсот тридцять пять грн.. 20 коп.); пеню за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 7 351 139 грн. 07 коп. (сім мільйонів триста пятдесят одну тисячу сто тридцять девять грн.. 07 коп.); 3% річних за прострочення повернення кредиту в сумі 16 500,00 доларів США (шістнадцять тисяч пятсот доларів США), що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 03.09.2015р., еквівалентно 362 812 грн. 96 коп.; 3% річних за прострочення сплати процентів в сумі 189,88 доларів США (сто вісімдесят девять доларів США 88 центів), що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 03.09.2015р., еквівалентно 4 175 грн. 25 коп.; штраф в сумі 97 500 грн. 00 коп. (девяносто сім тисяч пятсот грн.. 00 коп.);

- строкову заборгованість по кредиту за кредитним договором № 10-0604/246к-07 від 22.06.2007р. в сумі 2 437 500,00 доларів США (два мільйони чотириста тридцять сім тисяч пятсот доларів США), що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 03.09.2015р., еквівалентно 53 597 368 грн. 50 коп.; строкову заборгованість по сплаті процентів за кредитним договором № 10-0604/246к-07 від 22.06.2007р. в сумі 345 330,89 доларів США (триста сорок пять тисяч триста тридцять доларів США 89 центів), що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 03.09.2015р., еквівалентно 7 593 364 грн. 91 коп.; прострочену заборгованість по сплаті процентів за кредитним договором № 10-0604/246к-07 від 22.06.2007р. в сумі 40 557,29 доларів США (сорок тисяч пятсот пятдесят сім доларів США 29 центів), що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 03.09.2015р., еквівалентно 891 800 грн. 62 коп.; пеню за несвоєчасну сплату процентів в сумі 64 784 грн. 84 коп. (шістдесят чотири тисячі сімсот вісімдесят чотири грн.. 84 коп.); пеню за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 5 972 800 грн. 49 коп. (пять мільйонів девятсот сімдесят дві тисячі вісімсот грн.. 49 коп.); 3% річних за прострочення повернення кредиту в сумі 13 406,25 доларів США (тринадцять тисяч чотириста шість доларів США 25 центів), що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 03.09.2015р., еквівалентно 294 785 грн. 53 коп.; 3% річних за прострочення сплати процентів в сумі 154,28 доларів США (сто пятдесят чотири долари США 28 центів), що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 03.09.2015р., еквівалентно 3 392 грн. 39 коп.; штраф в сумі 79 200 грн. 00 коп. (сімдесят девять тисяч двісті грн.. 00 коп.); витрати по сплаті судового збору в сумі 182 700 грн. 00 коп. (сто вісімдесят дві тисячі сімсот грн.. 00 коп.).

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено -11.10.16р.