ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

07 жовтня 2016 року Справа № 6/129-62/179

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий (доповідач), судді Палій В.В. і Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги заступника прокурора міста Києва, м. Київ (далі - Прокурор),

на рішення господарського суду міста Києва від 05.11.2015 та

постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.02.2016

зі справи № 6/129-62/179

за позовом прокурора Шевченківського району міста Києва, м. Київ, в інтересах держави в особі: Міністерства аграрної політики та продовольства України, м. Київ;

регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, м. Київ,

до: державного комплексного торговельного підприємства "Хрещатик",

м. Київ;

товариства з обмеженою відповідальністю "Берчиллз Бортничі", м. Київ,

про визнання недійсним з моменту укладання договору купівлі-продажу від 03.07.2006 та витребування майна,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: державне підприємство "Агроспецсервіс", м. Київ;

ОСОБА_2, м. Київ,

третя особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - виробничий кооператив "ЖБК "Орбіта", м. Київ,

про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 19.04.2016 касаційну скаргу Прокурора було повернуто на підставі пунктів 3, 4 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвалою Вищого господарського суду України від 01.08.2016 вдруге подану касаційну скаргу було повернуто скаржникові на підставі пункту 4 частини першої статті 1113 ГПК України.

Прокурор втретє звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 10.08.2016 № 08-10460-12, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 05.11.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.02.2016 зі справи № 6/129-62/179 скасувати в частині відмови в позові про витребування майна і прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до частини четвертої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

До касаційної скарги додано платіжне доручення від 05.05.2016 № 563, в якому у рядку "призначення платежу" зазначено "у справі № 910/18350/15" замість "у справі № 6/129-62/179", а тому дане платіжне доручення не може вважатися належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку.

Крім того, судовий збір у сумі 15 869,76 грн. сплачено за платіжним дорученням від 05.05.2016 № 563 за подання касаційної скарги заступника прокурора м. Києва на "рішення господарського суду" від 02.02.2016 у справі № 910/18350/15, за результатами розгляду якої вже було прийнято постанову Вищого господарського суду України від 27.07.2016.

Зарахування коштів судового збору за вказаним платіжним дорученням по іншій справі (№ 910/18350/15) підтверджується й довідкою управління фінансового забезпечення та бюджетного планування Вищого господарського суду України від 07.10.2016 № 09.03-02/3687/16.

Пунктом 4 частини першої статті 1113 ГПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Керуючись пунктом 4 частини першої і частиною другою статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 05.11.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.02.2016 у справі № 6/129-62/179 повернути заступнику прокурора міста Києва.

Суддя В. Селіваненко

Суддя В. Палій

Суддя В. Студенець