ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2016 р. Справа №914/1512/16

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Бойко С.М., Марко Р.І.,

при секретарі судового засідання Федорів Н.В.,

за участю представників:

від прокуратури ОСОБА_1

від позивача ОСОБА_2

від відповідача (скаржника) не зявився

від третьої особи ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Ваша аптека», б/н від 15.08.2016 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 01.08.2016 року (підписане 04.08.2016 року), суддя Блавацька-Калінська О.М.

у справі №914/1512/16

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів

до відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Ваша аптека», м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 підприємство Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій», м. Львів

за участю Військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України, м. Львів

про виселення з орендованого державного майна вбудованих нежитлових приміщень та зобовязання їх передачі балансоутримувачу

в с т а н о в и в :

У травні 2016 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Ваша аптека» про виселення останнього з орендованого державного майна вбудованих нежитлових приміщень та зобовязання їх передачі балансоутримувачу.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.08.2016 року по справі №914/1512/16 позов задоволено повністю. Суд вирішив виселити ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Ваша аптека» з орендованого державного майна - вбудованих нежитлових приміщень загальною площею 85,7 м кв., які знаходяться на першому поверсі пятиповерхової будівлі гуртожитку за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 216 та зобовязати повернути іх балансоутримувачу Державному підприємству Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій». Крім того, суд присудив до стягнення з відповідача в дохід Державного бюджету України 1378 грн. судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що укладений між сторонами договір оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності №15 від 27 березня 2009 року припинив свою дію 17 березня 2016 року, у звязку з чим, враховуючи умови п.10.8 Договору, та належне повідомлення орендаря протягом одного місяця про припинення договору, відповідач зобовязаний повернути орендоване майно балансоутримувачу ДП МОУ «Львівський завод збірних конструкцій».

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Ваша аптека» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 01.08.2016 року по справі №914/1512/16 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Зокрема, зазначає, що ТзОВ «Ваша аптека» протягом всього часу користування орендованим майном належним чином виконує свої обовязки, зокрема, підтримує орендоване приміщення в належному стані та своєчасно сплачує орендну плату. Крім того, зазначає, що орендар вклав значні інвестиції в орендоване приміщення, у звязку з необхідністю проведення його ремонту, оскільки обєкт оренди був непридатний для експлуатації без здійснення відповідних інвестицій. Одночасно наголошує, що у відповідності до ч.1 ст.77 ЦК України ТзОВ «Ваша аптека» має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Прокурор та представники позивача і третьої особи в судовому засіданні проти вимог, викладених в апеляційній скарзі заперечили, просили рішення Господарського суду Львівської області від 01.08.2016 року по справі №914/1512/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з тих підстав, що договір оренди припинив свою дію та не поновився на новий строк у звязку з повідомленням орендаря протягом місяця з дня припинення договору про таке припинення.

Крім того, у письмових поясненнях (вих.№666 від 05 вересня 2016 року) ДП МОУ «Львівський завод збірних конструкцій» додатково зазначило, що орендар до закінчення дії договору оренди письмово повідомлявся про намір балансоутримувача майна використовувати таке майно для власних потреб (листи №225/1/2277 від 15 липня 2015 року та №225/1/275 від 24 листопада 2015 року).

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги (арк. справи 175).

Оскільки явка представника відповідача не визнавалась обовязковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення прокурора, представників позивача та третьої особи, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 27 березня 2009 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (в тексті договору орендодавець) та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Ваша аптека» (в тексті договору орендар) укладено договір оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності №15, відповідно до умов якого, а саме: п.1.1 орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 85,7 м кв., які знаходяться на першому поверсі пятиповерхової будівлі гуртожитку за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 216, що перебувають на балансі ДП МОУ «Львівський завод збірних конструкцій» (в тексті договору балансоутримувач).

Майно передається в оренду з метою розміщення аптеки, що реалізує готові ліки (п.1.2 Договору).

27 березня 2009 року сторони підписали акт №15/2009 приймання-передачі орендованого майна.

Згідно з п.10.1 Договору останній укладено строком на 364 дні, що діє з 27 березня 2009 року по 25 березня 2010 року включно.

У п.10.4 Договору сторони погодили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невідємною частиною договору.

Строк чинності договору неодноразово продовжувався сторонами, шляхом укладення відповідних договорів про внесення змін до договору оренди, зокрема: договорами про внесення змін від 31 березня 2010 року, від 29 березня 2011 року, від 06 квітня 2012 року, від 29 березня 2013 року, від 28 березня 2014 року.

30 березня 2015 року між сторонами підписано черговий договір про внесення змін до договору оренди №15 від 27.03.2009 року, за умовами якого, серед іншого, продовжено термін дії договору оренди до 17 березня 2016 року включно.

22 березня 2016 року позивач надіслав відповідачу заяву вих.№11-03-01639 від 22.03.2016 року про припинення договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №15 від 27.03.2009 року.

Відповідно до п.10.6 Договору оренди чинність останнього припиняється, серед іншого, внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно з п.10.8 Договору у разі припинення або розірвання договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу.

27 квітня 2016 року позивач надіслав відповідачу вимогу про повернення орендованого майна протягом двадцяти днів з моменту отримання претензії.

У звязку з невиконанням вимог претензії, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області звернулось до суду з позовом про виселення ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Ваша аптека» з орендованого державного майна вбудованих нежитлових приміщень та зобовязання їх передачі балансоутримувачу.

Орендні відносини регулюються Цивільним та Господарським кодексами України, а щодо оренди державного майна та майна, що перебуває у комунальній власності, регулюються також ЗУ «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до ст.1 вказаного Закону орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Поряд з тим, у відповідності до ч.1.ст.759 ЦК України та ч.1 ст.283 ГК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ст.764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що договір оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності №15 від 27 березня 2009 року, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Ваша аптека», строк якого згідно з договором про внесення змін від 30.03.2015 року встановлений по 17 березня 2016 року включно, не був продовжений у звязку з наявністю заперечень орендодавця щодо його продовження (заява вих.№11-03-01639 від 22.03.2016 року про припинення договору), та припинив свою дію 17 березня 2016 року, у звязку з закінченням строку, на який його було укладено (п.10.6 Договору).

Частиною 1 ст.785 ЦК України та частиною 1 ст.27 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Разом з тим, у п.10.8 Договору сторони погодили, що у разі припинення або розірвання договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу.

Відтак, в силу закону та умов договору відповідач зобовязаний повернути майно, що було предметом оренди за договором оренди №15 від 27 березня 2009 року балансоутримувачу, котрим, у відповідності до п.1.1 Договору, є ДП МОУ «Львівський завод збірних конструкцій».

Поряд з тим, колегія суддів не бере до уваги посилання скаржника на належне виконання останнім своїх обовязків за договором, оскільки, вказане не може слугувати підставою для продовження користування відповідачем спірним приміщенням на законних підстава, оскільки договір оренди припинив свою дію.

Так само безпідставними є посилання апелянта на те, що орендарем вкладено значні інвестиції в орендоване приміщення, оскільки вказане не спростовує висновків, викладених вище, а лише може бути підставою для відшкодування орендарю вартості необхідних витрат, понесених останнім на такі поліпшення.

Щодо посилань скаржника на переважне право останнього перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк, що передбачено частиною 1 ст.777 ЦК України, колегія суддів звертає увагу на докази, що знаходяться у матеріалах справи щодо наміру балансоутримувача ДП МОУ «Львівський завод збірних конструкцій» використання приміщення, виселення з якого є предметом даного спору, для власних потреб. Зокрема, вказане підтверджується листами Департаменту економічної діяльності Міністерства оборони України (вих.№225/1/2277 від 15 липня 2015 року) та Департаменту державної власності Міністерства оборони України (вих.№225/1/275 від 24 листопада 2015 року), а також листом Концерну «Військессетменеджмент» (вих.№184 від 15.03.2016 року), копії яких знаходяться у матеріалах справи. Докази, які б свідчили про намір орендодавця передати спірне приміщення в оренду іншим особам у матеріалах справи відсутні.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст.33 ГПК України кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем протилежне не доведено.

Враховуючи все наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області про виселення ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Ваша аптека» з орендованого державного майна вбудованих нежитлових приміщень загальною площею 85,7 м кв., які знаходяться на першому поверсі пятиповерхової будівлі гуртожитку за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 216 та зобовязання повернути іх балансоутримувачу Державному підприємству Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій».

При прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд повно і всебічно перевірив всі обставини справи, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги на рішення господарського суду, в порядку ст.49 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.101, 102, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Львівської області від 01.08.2016 року по справі №914/1512/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Ваша аптека» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи №914/1512/16 повернути до Господарського суду Львівської області.

Головуючий-суддя: Якімець Г.Г.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_6