РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2016Справа №910/12960/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Космос»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрус-Алко»

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1.Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕНЕС-ВВ»

2. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1

про стягнення 15 000 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Приймак В.С.- по дов.

від відповідача: Демяненко Д.О. - по дов.

від третьої особи 1: не з'явився

від третьої особи 2: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Космос» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрус - Алко» про стягнення 15 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2016р. (суддя Пригунова А.Б.) порушено провадження у справі № 910/12960/16 та призначено розгляд справи на 05.09.2016р.

05.08.2016р. розпорядженням № 04-23/1560 справу № 910/12960/16 було передано на повторний автоматизований розподіл справ, у зв'язку із неможливістю здійснення правосуддя суддею Пригуновою А.Б.

Згідно автоматичного розподілу справ від 05.08.2016, справу № 910/12960/16 було передано на розгляд судді Спичаку О.М.

Ухвалою суду від 08.08.2016р. суддя Спичак О.М. прийняв до свого провадження справу № 910/12960/16, розгляд справи призначив на 02.09.2016.

01.09.2016р. до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «Космос» про стягнення збитків, завданих нестачею вантажу в розмірі 14 577,44 грн.

02.09.2016р. до Господарського суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

В судовому засіданні 02.09.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні 02.09.2016р. проти задоволення позову заперечував.

Ухвалою від 02.09.2016р. було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕНЕС-ВВ», Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 та відкладено розгляд справи на 16.09.2016р.

Ухвалою від 05.09.2016р. було повернуто зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрус - Алко» з доданими до неї документами.

13.09.2016р. третьою особою 1 подано через канцелярію суду пояснення по суті справи.

Представником позивача 16.09.2016р. через відділ діловодства суду було подано відзив на зустрічну позовну заяву.

16.09.2016р. відповідачем подано через канцелярію суду відзив на позов, відповідно до змісту якого останній проти задоволення позовних вимог надав заперечення.

Треті особи у судове засідання 16.09.2016р. не з'явились, представників не направили, правами, що передбачені Господарським процесуальним кодексом України, не скористались, проте, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

За приписами ст.77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, в тому числі, є: нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; неподання витребуваних доказів; необхідність витребування нових доказів.

Про відкладення розгляду справи виноситься ухвала, в якій вказуються час і місце проведення наступного засідання.

У зв'язку з неявкою у судове засідання представників третіх осіб, ненаданням в повному обсязі витребуваних документів та необхідністю витребування нових доказів, ухвалою від 16.09.2016р. розгляд справи було відкладено на 03.10.2016р.

Представником позивача 26.09.2016р. через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі, крім того, у судовому засіданні подано детальний розрахунок позовних вимог, на виконання вимог ухвали суду, клопотання про стягнення судових витрат, а також клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Представники третіх осіб 1 та 2 в судове засідання не з'явились, вимоги ухвали суду не виконали, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні 03.10.2016р. надав усні пояснення по суті спору, відповідно до змісту яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача під час розгляду спору у судовому засіданні 03.10.2016р. проти задоволення позовних вимог надав заперечення.

За висновками суду, незважаючи на те, що треті особи не з'явились у судове засідання, справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка вказаних учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

В судовому засіданні 03.10.2016р. року на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Космос» (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Петрус-Алко» (клієнт) було укладено договір транспортного експедирування №124ПА/тэ, відповідно до п.1.1 якого експедитор зобов'язується за плату та за рахунок клієнта виконувати та організовувати виконання послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу автомобільним транспортом по всій території України та за її межами, а саме: організовувати перевезення та доставку вантажів автомобільним транспортом за маршрутами, обраними клієнтом; укладати від свого імені договори на перевезення вантажів автомобільним транспортом; здійснювати охорону вантажів під час їх перевезення, зберігання на стоянках; здійснювати оформлення товарно-транспортної документації у відповідності до вимог діючого законодавства та вимог клієнта, її своєчасну розсилку за належністю засобами кур'єрського зв'язку; за свій рахунок здійснювати страхування своєї відповідальності; надавати підготовлений транспорт для перевезення та зберігання даного виду вантажу.

Відповідно до п.1.2 договору №124ПА/тэ від 16.07.2015р. вид вантажу: алкогольна, слабоалкогольна, безалкогольна продукція, продукти харчування та комплектуючі для їх виробництва. Найменування вантажу вказується у заявках та товарно-супровідних документах, що надаються клієнтом.

Згідно п.2.1 договору №124ПА/тэ від 16.07.2015р. експедитор зобов'язаний прийняти від вантажовідправника вантаж, доставити його в пункт призначення та здати вантажоодержувачу. Вантажовідправниками та вантажоодержувачами є особи, що уповноважені клієнтом.

Відповідальність за наявність відповідних документів, передбачених чинним законодавством, необхідних для здійснення перевезення, покладається на експедитора (п.2.2 договору №124ПА/тэ від 16.07.2015р.).

За умовами п.2.3 укладеного між сторонами правочину підставою для виконання експедитором зобов'язання по організації перевезення вантажу є заявка клієнта на перевезення вантажів автомобільним транспортом. Заявка повинна містити наступні дані: номер заявки; дата подачі заявки; найменування вантажу; маса (вага брутто) та об'єм вантажу; кількість та типи транспортних засобів, необхідних для перевезення; найменування вантажовідправника; пункт завантаження (місцезнаходження вантажу); дата та час завантаження; найменування вантажоодержувача; пункт призначення (кінцевий пункт доставки); строк виконання перевезення; вартість послуг експедитора; інші умови надання транспортних засобів і передання вантажу для перевезення та можливі додаткові умови.

Пунктом 2.5 договору №124ПА/тэ від 16.07.2015р. передбачено, що належне виконання умов перевезень, визначених даним правочином, оформлюється актом виконаних робіт, що підписується представниками експедитора та клієнта. Підписання акта клієнтом є доказом відсутності претензій до якості наданих послуг та експедируванню вантажу.

У п.3.1.12 договору №124ПА/тэ від 16.07.2015р. передбачено, що експедитор зобов'язаний протягом десяти днів з моменту виконання зобов'язання по перевезенню вантажу направити клієнту кур'єрською поштою належним чином оформлену товарно-транспортну документацію відповідно до додатку №4 до правочину. Під моментом виконаного зобов'язання по перевезенню вантажу сторони розуміють завершення приймання-передачі вантажу від експедитора вантажоодержувачу.

До обов'язків клієнта у відповідності до п.3.2.6 договору №124ПА/тэ від 16.07.2015р. належить проведення розрахунків за надані послуги по транспортному експедируванню вантажу та оплату послуг третіх осіб (перевізника) у відповідності з умовами, передбаченими договором.

Ціна договору складається з сукупності цін на кожну надану послугу по транспортному експедируванню вантажу, наведену в заявках. Ціна кожної послуги по транспортному експедируванню та перевезенню вантажу визначається і погоджується сторонами у відповідній заявці. Витрати експедитора на оплату послуг (робіт) третіх осіб, які були залучені експедитором до виконання даного договору, а також вартість послуг експедитора, виставляються у рахунку. Розрахунок за надані послуги здійснюється клієнтом на підставі акту виконаних робіт, що підписаний обома сторонами. До акту в обов'язковому порядку додаються товарно-транспортні накладні, податкова накладна та рахунок експедитора. Строк підписання акту становить п'ять банківських днів з моменту належного виконання зобов'язання по перевезенню. Оплата наданих послуг проводиться протягом двадцяти банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт обома сторонами, за умови дотримання експедитором п.п.4.2, 4.3, 9.1, 3.1.12 даного правочину (п.п.4.2, 4.3, 4.4 договору №124ПА/тэ від 16.07.2015р.).

За умовами п.4.5 укладеного між сторонами правочину у випадку виникнення між сторонами спору по факту виявленого бою чи недостачі продукції, оплата послуг експедитора проводиться протягом п'яти банківських днів з моменту врегулювання спору в досудовому порядку у відповідності до п.5.2, 5.4 договору.

Договір вступає в силу з моменту його укладення та діє до 31.12.2015р. Закінчення строку дії договору (або його розірвання) не звільняє сторін від проведення взаєморозрахунків за заборгованостями, що виникли з договору. У випадку якщо за чотирнадцять календарних днів до моменту закінчення строку дії договору жодна зі сторін у письмовій формі не підтвердить свого наміру його розірвати, даний правочин автоматично пролонгується на строк в один рік (п.п.12.1 ,12.2 договору №124ПА/тэ від 16.07.2015р.).

У додатку №2 до договору №124ПА/тэ від 16.07.2015р. сторонами погоджено норми бою при транспортуванні товару автомобільним транспортом на рівні 25 грн.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір №124ПА/тэ від 16.07.2015р. як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків з надання транспортно-експедиторських послуг.

З матеріалів справи вбачається, що в межах договору №124ПА/тэ від 16.07.2015р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Петрус-Алко» було виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Космос», зокрема, наступні заявки на надання експедиторських послуг: на перевезення за маршрутом ЗЛВС - Запоріжжя - Маріуполь вантажу вагою 20 тонни, об'ємом 86 м.куб, дата завантаження 22.07.2015р., дата розвантаження 23.07.2015р., вартість фрахту 12 500 грн.; на перевезення за маршрутом ЗЛВЗ - Луцьк - Львів вантажу вагою 22 тонни, дата завантаження 30.09.2015р., дата розвантаження 01.10.2015р., вартість фрахту 10 500 грн.; на перевезення за маршрутом ЗЛВЗ - Кривий Ріг - Дніпропетровськ вантажу вагою 22 тонни, дата завантаження 28.10.2015р., дата розвантаження 29.10.2015р., вартість фрахту 7000 грн.

Представленими суду документами підтверджується, що означені заявки були підтверджені та прийняті до виконання експедитором.

В якості підтвердження виконання своїх обов'язків за договором №124ПА/тэ від 16.07.2015р. заявником представлено суду акти наданих послуг №3887 від 24.07.2015р. на суму 12 500 грн., №5445 від 02.10.2015р. на суму 10500 грн. та №5752 від 29.10.2015р. на суму 7000 грн. До кожного з означених актів позивачем додано рахунок-фактуру, а також відповідні товарно-транспортні накладні, що були оформлені за кожним перевезенням.

За твердженнями позивача, вказані акти, рахунки-фактури та товарно-транспортні накладні було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Петрус-Алко», на підтвердження чого представлено до матеріалів справи накладну №R0175003 від 07.08.2015р., поштове повідомлення №408 (дата подання 20.10.2015р.), реєстр рекомендованих відправлень від 20.10.2015р., фіскальний чек №4402 від 20.10.2015р., поштове повідомлення №041 (дата подання 06.11.2015р.), реєстр поштових відправлень від 09.11.2015р. та фіскальний чек №4834 від 09.11.2015р. Одночасно, господарським судом прийнято до уваги, що представником відповідача обставини стосовно отримання від заявника вказаних вище документів протягом розгляду спору заперечено не було.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, акти №5445 від 02.10.2015р. на суму 10500 грн. та №5752 від 29.10.2015р. на суму 7000 грн. було залишено Товариством з обмеженою відповідальністю «Петрус-Алко» без підпису.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Петрус-Алко» було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Космос» претензію б/н від 07.11.2015р., в якій зазначено, що за жовтень 2015р. під час приймання на пунктах доставки товару переданого клієнтом для перевезення вантажу (лікеро-горілчані вироби) був виявлений бій та недостача, загальна вартість якого складає 14275,04 грн., а саме за наслідками перевезенні за маршрутом ЗЛВЗ - Кривий Ріг - Дніпропетровськ.

Зокрема, в обґрунтування недостачі товару Товариством з обмеженою відповідальністю «Петрус-Алко» було додано акти №ПА/Б-ЛТ008253 від 28.10.2015р. та №ПА/Б-ЛТ008256 від 28.10.2015р., що скріплені печатками Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрус-Алко» (вантажовідправник), Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренес-ВВ» (вантажоодержувачі). Одночасно, на вказаних актах також міститься підпис водія транспортного засобу, яким здійснювалось перевезення.

За твердженнями позивача, відповідачем наведені вище акти наданих послуг за договором №124ПА/тэ від 16.07.2015р. в повному обсязі оплачено не було, в результаті чого у Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрус-Алко» утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Космос» в розмірі 15 000 грн., що і стало підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилався на те, з огляду на визначені у вказаних вище актах бій та недостачу товару, останнім не було підписано акти №5445 від 02.10.2015р. та №5752 від 29.10.2015р., оскільки у даному випадку вартість послуг експедитора підлягає зменшенню на розмір завданих клієнту битків.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За змістом ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

За змістом ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу (ч.1 ст.926 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами зі ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.931 Цивільного кодексу України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Відповідно до п.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, які затверджено Наказом №363 від 14.10.1997р. Міністерства транспорту України, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.02.1998р. за №128/2568, товарно-транспортна документація - це комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу. Товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб'єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім'я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора. Залежно від виду вантажу та його специфічних властивостей до основних документів додаються інші (ветеринарні, санітарні та якісні - сертифікати, свідоцтва, довідки, паспорти тощо), що визначається правилами перевезень зазначених вантажів (п.11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні).

Пунктами 10.13, 10.16 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні визначено, що тарні та штучні вантажі приймаються Перевізником із зазначенням в товарно-транспортній накладній маси вантажу та кількості вантажних місць. Маса тарних і штучних вантажів визначається Замовником перед поданням їх Перевізнику та зазначається на вантажних місцях. Порядок визначення маси вантажів наведений у розділі 6 цих Правил. Запис у товарно-транспортній накладній маси вантажу та способу її визначення виконується Замовником. Замовник відповідає за всі наслідки неправильного пакування вантажів (бій, поломка, деформація, теча тощо), а також застосування тари й упаковки, що не відповідають властивостям вантажу, його масі або встановленим стандартам і технічним умовам.

У п.п.25.10.2-25.10.5 вказаних Правил зазначено, що вино, лікеро-горілчані вироби, пиво та безалкогольні напої перевозяться безтарним способом спеціалізованими автомобілями-цистернами і тарним способом - автомобілями-фургонами, автомобілями з бортовою платформою (при необхідності - з укриттям брезентом), а також у контейнерах. Скляні і керамічні пляшки, банки тощо вантажовідправник повинен укладати в дерев'яні ящики, дротяні та поліетиленові ящики або картонну тару. Вантажовідправник повинен розміщувати ящики та бочки в кузові автомобіля щільно, без проміжків. При неповністю заповненому кузові ящики та бочки слід фіксувати упорами, щоб запобігти їх пересуванню. При розміщенні бочок декількома рядами кожний наступний ряд укладають на прокладки із дошок з підклинюванням усіх крайніх рядів. Використання замість клинів інших пристроїв забороняється. Вантажовідправник повинен ув'язувати вантаж, якщо він розташований вище, ніж борти кузова. Вантажовідправник повинен на вантажних майданчиках забезпечити подачу продукції на борт автомобіля. Перевізник приймає для перевезення від вантажовідправника і здає вантажоодержувачу вино, лікеро-горілчані вироби, пиво та безалкогольні напої в тарі за кількістю бочок, стандартно-заповнених ящиків; при перевезенні безтарним способом або автомобілями-фургонами на адресу одного вантажоодержувача і в контейнерах - за пломбою вантажовідправника.

Згідно п.п.13.1, 13.2, 13.3 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні перевізник здає вантажі у пункті призначення вантажоодержувачу згідно з товарно-транспортною накладною. Здача вантажів вантажоодержувачу у пункті призначення по масі і кількості місць провадиться у порядку і способом, за якими вантажі були прийняті від вантажовідправника (зважуванням на вагах, обмірюванням, підрахунком місць та ін.). Вантажі, які прибули у непошкоджених кузовах автомобілів (причепах, окремих секціях автомобіля, контейнерах і цистернах) та з непошкодженими пломбами вантажовідправника, видаються вантажоодержувачу без перевірки маси, стану вантажів і кількості вантажних місць.

У розділі 5 договору №124ПА/тэ від 16.07.2015р. передбачено відповідальність експедитора за втрату, недостачу чи пошкодження вантажу.

Зокрема, відповідно до п.5.1 договору №124ПА/тэ від 16.07.2015р. експедитор несе відповідальність за збереження вантажу від повної чи часткової втрати, пошкодження чи зіпсування вантажу.

Збитки, спричинені при перевезенні вантажу, відшкодовуються експедитором в наступному порядку: у випадку втрати чи недостачі вантажу - в розмірі вартості втраченого чи недостачі товару; у випадку пошкодження вантажу понад встановлених правочином нормативів - у розмірі суми, на яку понизилась вартість, а у разі неможливості відновлення пошкодженого вантажу - в розмірі його вартості. Вартість вантажу визначається виходячи з його вартості, зазначеної у товарно-транспортній накладній (п.5.2 договору №124ПА/тэ від 16.07.2015р.).

У п.п.5.3, 5.4 укладеного між сторонами правочину вказано, що у випадку невиконання експедитором своїх зобов'язань у відповідності з заявкою, отримана попередня оплата повинна бути повернута клієнту протягом трьох банківських днів з моменту строку виконання зобов'язання. У випадках завдання клієнтку збитків, розмір плати, що підлягає сплаті експедитору, за надання послуг, передбачених договором, підлягає зменшенню на суму збитків, завданих клієнту. У випадку перевищення суми збитків понад суми, що підлягає сплаті експедитору, протягом семи банківських днів з моменту направлення клієнтом експедитору вимоги про відшкодування збитків. Підставою для вимоги клієнтом відшкодування спричинених збитків є акт форми 1 (додаток №3 до договору №124ПА/тэ від 16.07.2015р.).

Тобто, з наведеного вбачається, що чинним законодавством України та умовами укладеного між сторонами правочину передбачено певний алгоритм дій експедитора та клієнта у разі виявлення недостачі чи псування товару.

При цьому, суд зазначає, що погодження контрагентами у договорі окремого порядку та підстав відшкодування збитків в повному обсязі відповідає принципу свободи договору, який передбачено ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України.

Слід також зауважити, що Конституційним Судом України у рішенні від 11.07.2014р. №7-рп/2013 по справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» наголошено, що свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства.

Проте, наразі, в матеріалах справи, відсутні належні та допустимі у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України докази, врегулювання контрагентами за договором спору щодо належного виконання експедитором своїх обов'язків. Зокрема, відповідачем не представлено суду доказів втрати експедитором під час здійснення перевезення товару та складення відповідного акту у формі, що погодження контрагентами у спірному правочині.

Представленими суду документами підтверджується, що з метою оформлення перевезень у вересні - жовтні 2015р. сторонами було складено та підписано товарно-транспортні накладні №7429 від 30.09.2015р., №7428 від 30.09.2015р., №7421 від 30.09.2015р., №8258 від 28.10.2015р., №8257 від 38.10.2015р., №8260 від 28.10.2015р., №8253 від 28.10.2015р. та №8652 від 28.10.2015р.

Одночасно, жодних відомостей щодо втрати (недостачі) товару під час здійснення перевезення означені товарно-транспортні накладні не містять.

У товарно-транспортних накладних №7429 від 30.09.2015р. та №7428 від 30.09.2015р. контрагентами зафіксовано бій товару, а саме пляшок з лікеро-горілчаними виробами, зокрема, у накладній №7429 від 30.09.2015р. вказано бій у кількості 1 пляшки, а у накладній №7428 від 30.09.2015р. - у кількості трьох.

При цьому, виходячи з вартості товарів, вказаних у товарно-транспортних накладних, суд зауважує, що вартість вказаного бою становить 83,67 грн., а отже, перевищує норми бою, які погоджено контрагентами у додатку №2 до договору №124ПА/тэ від 16.07.2015р.

Отже, виходячи з умов укладеного між сторонами правочину та фактичних обставин справи, з огляду на ціну товару, вказану у товарно-транспортних накладних, суд дійшов висновку, що розмір плати експедитора підлягає зменшенню на вартість товару, що визначений сторонами як бій, на суму 83,67 грн.

Як зазначалось вище, в обґрунтування недостачі товару Товариством з обмеженою відповідальністю «Петрус-Алко» було представно акти №ПА/Б-ЛТ008253 від 28.10.2015р. та №ПА/Б-ЛТ008256 від 28.10.2015р.

Проте, суд вказані документи в якості належних та допустимих у розмінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказів втрати Товариством з обмеженою відповідальністю «Космос» під час виконання своїх обов'язків за договором не приймає.

При цьому, суд звертає увагу відповідача на те, що у пункті 15 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні визначено порядок складання актів.

Зокрема, відповідно до п.15.1 Правил у разі зіпсуття або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між перевізником і вантажовідправником (вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом за формою, що наведена в додатку 4.

Згідно п.п.15.2-15.3 перевізник, вантажовідправник і вантажоодержувач засвідчують в акті такі обставини: а) невідповідність між найменуванням, масою і кількістю місць вантажу в натурі і тими даними, які зазначені у товарно-транспортній накладній; б) порушення або відсутність пломб на кузові автомобіля або контейнері; в) простій автомобіля у пунктах вантаження і розвантаження понад встановлені норми часу; г) інші обставини (пошкодження упаковки, вантажу), які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності сторін. Записи в акті засвідчуються підписами вантажовідправника (вантажоодержувача) і водія. Односторонні записи в акті як вантажовідправника (вантажоодержувача), так і водія вважаються недійсними.

Жодна із сторін не має права відмовитись від підписання акта. У разі незгоди зі змістом акта кожна із сторін має право викласти в ньому свою думку в рядку «Особливі відмітки» і засвідчити її підписом. При відмові від складання акта або від внесення записів у товарно-транспортну накладну у випадках недостачі, псування або ушкодження вантажу акт складається за участю представника незацікавленої сторони. Для засвідчення складання акта на вільному місці зворотного боку товарно-транспортної накладної записується дата складання і про що складений акт (п.п.15.4-15.6 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні).

Проте, представлені до матеріалів справи акти наведеним вимогам не відповідають.

До того ж, судом також зазначалось, що п.13.3 Правил передбачено, що вантажі, які прибули у непошкоджених кузовах автомобілів (причепах, окремих секціях автомобіля, контейнерах і цистернах) та з непошкодженими пломбами вантажовідправника, видаються вантажоодержувачу без перевірки маси, стану вантажів і кількості вантажних місць. У даному випадку, за твердженнями представників обох сторін, пломби вантажовідправника під час здійснення спірних перевезень пошкоджено не було.

Крім того, судом також прийнято до уваги пояснення позивача про те, що фактично за товарно-транспортною накладною №8253 від 28.10.2015р. мало місце недовантаження, оскільки при розкритті транспортного засобу та розвантаженні було виявлено, що один з піддонів є пустим.

При цьому, у листі №1106/16 від 21.06.2016р. вантажоодержувачем за вказаною товарно-транспортною накладною - Товариством з обмеженою відповідальністю «Ренес-ВВ» було вказано, що між останнім та відповідачем існують правовідносини з поставки товару, 28.10.2015р. при прийнятті продукції було виявлено недопостачання товару.

До того ж, у товарно-транспортних накладних у розділі «Бій, нестача, некондиція» жодних відомостей щодо недостачі товару та його кількості не зазначено.

Отже, приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, у суду відсутні підстави вважати, що вартість послуг експедитора за договором №124ПА/тэ від 16.07.2015р. та спірними актами наданих послуг, підлягає зменшенню на суму недостачі, вказану в актах №ПА/Б-ЛТ008253 від 28.10.2015р. та №ПА/Б-ЛТ008256 від 28.10.2015р.

За таких обставин, враховуючи наведе вище у сукупності, приймаючи до уваги наявність підстав для зменшення вартості послуг експедитора на вартість бою в сумі 83,67 грн., господарський суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Космос» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрус-Алко» на суму 14 916,33 грн.

Всі інші заяви, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

З приводу розподілення судового збору та клопотання №397/16-ю від 03.10.2016р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Космос» про покладення на відповідача витрат на проїзд представника позивача у судові засідання суд зазначає наступне.

Відповідно до розділу VI Господарського процесуального кодексу України судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи (п.1 Постанови №7 від 21.02.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Обґрунтовуючи транспортні витрати на забезпечення явки представника у судові засідання позивачем представлено до матеріалів справи посадочні документи на проїзд залізничним транспортом за маршрутом Дніпропетровськ - Київ, Київ - Дніпропетровськ загальною вартістю 1527,52 грн.

До того ж, судом також прийнято до уваги, що у відповідності до наявного в матеріалах справи свідоцтва про державну реєстрацію та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців місцем знаходження заявника є місто Дніпро.

Наразі, судом враховано, що кожний проїзний документ та дати прибуття засвідчують саме забезпечення заявником присутність свого представника у судових засіданнях.

Керуючись приписами ст.49 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що судові витрати (судовий збір та транспортні витрати) покладаються на сторін пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Частково задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрус-Алко» (03115, м.Київ, Святошинський район, вул.Святошинська, буд.32, 5) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Космос» (49055, Дніпропетровська область, м.Дніпро, Кіровський район, проспект Кірова, буд.129-Р, ) заборгованість в розмірі 14 916,33 грн. та судові витрати в розмірі 2889,31 грн.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

10.10.2016р.

Суддя О.М. Спичак