ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ
"06" жовтня 2016 р. Справа № 924/681/16

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., розглянувши справу

за позовом заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах

1. Міністерства оборони України, м. Київ

2. Квартирно - експлуатаційного відділу, м. Хмельницький

до Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області, м. Старокостянтинів, Хмельницька обл.

про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 20.09.2004р. №244/2004-р.

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- ОСОБА_1 ,

- ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3 ,

- ОСОБА_4 ,

- ОСОБА_5 ,

- ОСОБА_6 .

Представники сторін:
від позивача 1: Літвін С.М. за довіреністю

від позивача 2: Довгацький А.І. за довіреністю

від відповідача: не з`явився

за участю представника прокуратури: Кучерук А.М. згідно посвідчення

від третіх осіб: Грицай Л.М. за договорами.

встановив:

Прокурор у позовній заяві просить суд визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області від 20 вересня 2004 року № 244/2004-р.

Обгрунтовуючи позов прокурор доводить, що внаслідок прийняття спірного розпорядження відбулось незаконне відчуження земельної ділянки, розташованої в межах військового містечка №20 в с. Веснянка Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Зокрема, відповідно до директиви Міністра оборони України № 322/1/10 від 10 січня 2005 року Хмельницькій Квартирно-експлуатаційній частині району, правонаступникам якого є КЕВ м. Хмельницький, згідно Державного акту на право користування землею серії Б №041660 від 1979 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради було надано земельну ділянку площею 512,9 га. військового №20 с. Веснянка Старокостянтинівського району в постійне користування для державних потреб.

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький звернувся до господарського суду Хмельницької області з позовом про визнання права користування земельною ділянкою, площею 32,2 га. за квартирно-експлуатаційним відділом м. Хмельницький, яка належить на підставі акту на право користування землею Б № 041660 від 1979 року, що була передана відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки від 17.12.2003 в запас сільської ради села Веснянка.

У ході розгляду справи КЕВ м. Хмельницький стало відомо про те, що Старокостянтинівська районна державна адміністрація своїм розпорядженням від 20.09.2004 №244/2004-р. передала у власність спірну земельну ділянку 32,2 га. членам фермерського господарства „Веснянка.

В подальшому було встановлено, що командир військової частини НОМЕР_1 звернувся до голови Хмельницької обласної державної адміністрації про необхідність прискорення вирішення питання про відчуження будівель та земельних ділянок військової частини НОМЕР_1 , які не використовуються, серед яких була і земельна ділянка військового містечка № НОМЕР_2 площею 38,1 га.

Поряд з цим, Старокостянтинівська районна державна адміністрація надіслала пропозицію Міністру оборони України надати погодження на передачу зі складу земель Міністерства оборони України земельної ділянки площею 33,0 га. до земель запасу Веснянської сільської ради.

Генерал-лейтинант Скалько ЯЛ, листом від 21.02.2003 № 153/1/330/КС, направив на адресу Міністра оборони України доповідь, у якій зазначив, що потреба у використанні земельної ділянки площею 33,0 га військової частини НОМЕР_1 (м. Старокостянтинів, Хмельницької області) відсутня, а тому, пропонує погодити пропозицію керівництва органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки до земель запасу Веснянської сільської ради.

Однак, з зазначеної доповіді не встановлено чи дані пропозиції погоджені Міністром оборони. Вказана доповідь має лише підготовчий характер, щодо прийняття рішення Міністром оборони України у формі наказу або директиви, про що свідчить визначення на самій доповіді „Передачу здійснити згідно з вимогами законодавства та „Прошу організувати роботу встановленим порядком згідно рішення Міністра оборони України.

Як вбачається із поданих документів рішення Міністра оборони України прийнято не було.

24 березня 2003 року ТВО начальника тилу Головного командування ВПС ЗС України направлено на адресу голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації лист №153/145/1/323, яким повідомив, що Міністром оборони України погоджена пропозиція Старокостянтинівської райдержадміністрації щодо передачі земельної ділянки площею 33,0 га (об`єкт «Веснянка») згідно з вимогами чинного законодавства. А також повідомляється про те, що розпорядження про організацію документального оформлення передачі, спільно із органом місцевого самоврядування, надано заступнику командира військової частини НОМЕР_1 з тилу.

Однак, надання таких повноважень суперечить законодавству діючому на час передачі земельної ділянки. Відповідно до Державного акту на право користування землею серії Б №041660 від 1979 року безпосереднім користувачем земельної ділянки є КЕВ м. Хмельницький.

КЕВ м. Хмельницький, як користувач земельної ділянки, відмови від земельної ділянкою не надавав (відповідно до ст. 141 ЗК України в редакції 12.05.2004р.). Як вже зазначено вище, Міністр оборони України аналогічної згоди на відмову від права користування земельною ділянкою також не надавав, оскільки, такі рішення приймаються у формі наказів або директив.

Отже, Старокостянтинівська районна державна адміністрація рішенням у формі розпорядження від 20.09.2004 № 244/2004-р. передала у власність спірну земельну ділянку площею 32,2 га членам фермерського господарства „Веснянка без відповідної на те згоди користувача земельної ділянки, що порушило право позивача.

За вимогами ж ст. 141 ЗК, підставою для припинення права користування землею є зокрема добровільна відмова від права користування. Припинення права користування у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою.

Жодного рішення про вилучення спірної землі Міністерством не приймалось, тому земельна ділянка є власністю держави, а спірне рішення прийнято з порушенням законодавства.

Представник прокуратури в судовому засіданні позов підтримав.

Представник Міністерства оборони в судовому засіданні та даний позивач у письмовому поясненні вказують - видача спірного розпорядження проведена з порушенням тогочасного законодавства та з перевищенням компетенції, оскільки рішення землекористувача про відмову від права постійного користування відсутнє.

Аналіз ЗУ „Про правовий режим майна у Збройних Силах України, ЗУ „Про Збройні Сили України дає підстави стверджувати, що майно, закріплене за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами, організаціями Збройних сил є державною власністю, належить їм на праві оперативного управління. Міністерству оборони як центральному органу надано повноваження управляти військовим майном, у тому числі закріплювати майно за військовими частинами. В структурі Міноборони та ЗСУ правом прийняття рішення про відчуження земельних ділянок чи припинення права користування володіє лише міністр оборони, а в окремих випадках рішення приймає Президент та КМУ. Інші посадові особи командири військових частин позбавлені права прийняття рішень стосовно земель та стосовно майна ЗС.

Відповідно до директиви міністра оборони від 20 квітня 2005 року КЕВ м. Хмельницького (бувша Хмельницька КЕЧ) виконкомом Старокостянтинівської районної ради надано земельну ділянку площею 512, 9 га військового містечка №20 біля с. Веснянка в постійне користування для державних потреб.

Спірним рішенням Старокостянтинівська РДА передала земельну ділянку в межах військового містечка № 20 с. Веснянка у власність ФГ „Веснянка.

Згода на припинення права користування землею від Міністерства оборони в даному випадку відсутня. КЕВ м. Хмельницького у часті у передачі землі не приймала.

Земельна ділянка передавалася по акту від 17 грудня 2003 року, підписаного в.о. командира військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_7 , який повноваженнями здійснювати передачу не наділений.

Представник позивача КЕВ м. Хмельницький в судовому засіданні та вказаний позивач у письмових поясненнях стверджують, що КЕВ про існування спірного розпорядження стало відомо в ході розгляду справи № 924/1920/14. Саме з цього часу починається перебіг позовної давності, оскільки КЕВ стало відомо про особу (Старокостянтинівську РДА), що порушила його право.

Отже, строк позовної давності у цьому випадку не пропущено.

Представник відповідача в судовому засіданні та відповідач у письмовому відзиві позов не визнають, вказують на пропуск позивачем строку позовної давності та просять застосувати відповідні наслідки. Спірне розпорядження прийнято в межах норм законодавства, підстав для його скасування немає. Спірним розпорядженням передано у власність землю представникам ФГ „Веснянка , про що видано держакти.

Представник третіх осіб в судовому засіданні та треті особи в письмових поясненнях вказують, що спір по даній справі не підлягає вирішенню в господарських судах, належить до юрисдикції адміністративних судів. Крім того, обставини даної справи вже були предметом розгляду у справі № 924/1920/14. Крім того, зазначено про пропуск строку позовної давності, а відтак необхідність застосування відповідних наслідків.

Розгляд справи, як вказано у поясненнях, треті особи просять проводити за відсутності представника.

Матеріалами справи встановлено.
Згідно акту на право користування землею Б №041660 від 1979 року Хмельницькій КЕЧ (правонаступником якої є КЕВ м. Хмельницький) виконкомом Старокостянтинівської райради передано в безстрокове користування земельну ділянку площею 512, 9 га для державних потреб.

В силу положення про КЕВ м. Хмельницький, останнє є державною установою, юридичною особою та утримується за рахунок державного бюджету України. Майно установи є державною власністю і закріплюється за нею на праві оперативного управління.

Згідно інформації щодо інвентаризації земель, які знаходяться у користуванні Міністерства оборони у Хмельницькій області Старокостянтинівського району, до складу цих земель відносяться, в тому числі земельні ділянки в с. Веснянка, площею 38, 1, 1, 4 га.

У справу додано викопіювання з земель Міністерства оборони об`єкту „Веснянка Хмельницької області, Старокостянтинівсткого району, що пропонується вилучити з земель міністерства оборони та передати до земель запасу сільської ради.

Відповідно листа Старокостянтинівської РДА від 27 січня 2003 року, адресованого Міністерству оборони, РДА просить надати погодження на передачу із складу земель МОУ земельну ділянку площею 33,0 га. (об`єкт „Веснянка) до земель запасу Веснянської сільської ради.

На зазначений лист надано відповідь від 24.03.03 т.в.о. начальника тилу головного командування ВПС ЗС України, де вказано, що Міністром оборони погоджена пропозиція Старокостянтинівської РДА про передачу зі складу земель Міністерства оборони земельної ділянки, площею 33. 0 га. (об`єкт Веснянка) до земель запасу Веснянської сільської ради.

У проміжку між зазначеними листом запитом та відповіддю здійснювалась наступна переписка:

- лист т.в.о. начальника тилу ГК ВПС ЗС України від 13 лютого 2003 року з вимогою до 18 лютого 2003 року надати пропозиції до штабу тилу щодо передачі землі (про яку йдеться у вищевказаних литах);

- доповідь генерал лейтенанта Сокальського Я.І. від 6 лютого 2003 року Міністру оборони, де вказано, що у зв`язку з відсутністю потреби у використанні для ЗСУ земельна ділянка підлягає передачі місцевим органам влади;

- документ (без назви), заголовок Міністерство оборони України, за підписом Генерала армії України від 17 березня 2003 року з відміткою „Пропозиції затверджую, „ передачу здійснити згідно з вимогами законодавства.

3 квітня 2003 року представником військової частини НОМЕР_1 та представником Деснянської сільської ради складено акт прийому передачі, яким представником сільської ради прийнято земельну ділянку міністерства оборони, площею 33 га. Ділянка передана для подальшого використання в народному господарстві за згодою користувача.

17 грудня 2003 року комісія у складі представника військової частини НОМЕР_1 , сільського голови Деснянської сільської ради, начальника інспекції екологічної безпеки, представника відділу земельних ресурсів склала акт про те, що військова частина НОМЕР_1 передає, а сільська рада приймає до складу земель запасу під фермерські господарства територію колишніх складів АЗУ (с. Веснянка) площею 32, 2 га.

20 вересня 2004 року Старокостянтинівською РДА видано розпорядження № 244/1004 р, яким затверджено проект землеустрою по відведенню земельних ділянок у розмірі земельної частки (пай) для передачі у власність членам фермерського господарства „Веснянка. Передано у власність земельні ділянки членам ФГ „Веснянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до проекту землеустрою та протоколу розподілу загальною площею 33. 47 га.

Додатком до розпорядження визначено список членів ФГ „Веснянка, яким передають у приватну власність земельні ділянки, якими є треті особи.

06.09.05 командир військової частини НОМЕР_3 направив на адресу начальника КЕЧ лист де просить порушити клопотання перед командуванням ЗСУ на вилучення в запас місцевих органів влади непотрібні для постійної діяльності військової частини земель військових містечок № 19, 20.

16 жовтня 2006 року розпорядженням Старокостянтинівської РДА № 339/2006 р внесено зміни до розпорядження від 20 вересня 2004 року № 244/2004р. слова „товарного сільськогосподарського виробництва замінено словами „особистого селянського господарства.

25 грудня 2006 року районним відділом земельних ресурсів направлено на адресу КЕВ інформацію про наявність земель міноборони, де відмічено, що земельна ділянка. Площею 38. 1 га в с. Веснянка вилучена за актом від 17.12.03.

За аудиторським звітом від 11.02.13 № 234/3/17а виявлено, що діяльність КЕВ м. Хмельницького в цілому оцінено умовно позитивно, внаслідок відсутності первинних облікових документів, що були підставою для виведення зі складу земель оборони земельних ділянок та зняття їх з обліку КЕВ. У свою чергу вказане не дає достовірної та неупередженої інформації щодо законності вилучення земель за 2005 2012 роки.

Листом від 14 лютого 2013 року Міноборони, адресованого Старокостянтинівській РДА зазначено, що внаслідок аудиту виявлено ряд порушень, у тому числі розпоряджень від 2003 2004 років про припинення права користування земельною ділянкою площею 32. 2 га військового містечка № 20. Фактично право користування земельною ділянкою не припинено і вона підлягає поверненню у склад земель оборони містечка № 20.

РДА надала відповідь на цей лист і вказала, що розпорядження голови РДА про припинення права користування земельною ділянкою площею 32. 2 га військового містечка за номером 20, розташованою на землях Веснянської сільради не приймалося.

У справу додано постанову рівненського апеляційного господарського суду у справі № 924/1920/14 за позовом КЕВ до Деснянської сільради, військової частини № НОМЕР_1 , управління Держземагенства, Старокостянтинівської РДА про визнання права користування земельною ділянкою, площею 32. 2 га за КЕВ, яким залишено без змін рішення першої інстанції; державні акти на право власності на земельну ділянку, видані громадянам (третім особам).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу та надавши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позову виходячи з наступного.

Прийняттю спірного розпорядження передувала передача спірної земельної ділянки площею 32,2 га., яка знаходилась у віданні Міністерства оборони до складу земель запасу Веснянської сільської ради. Ця передача підтверджується наявними у справі актами від 03.04.2003р. та 17.12.2003р. (а.с. 44 та 45).

Постановю Рівненського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 року у справі № 924/1920/14 (а.с. 104) встановлено, що 14.04.2004 року Міністерству оборони України відповідно до рішення 14 сесії Старокостянтинівської міської ради від 06.04.2004 року видано державний акт №000490 на право постійного користування землею площею 470,9499 га, яка виділена для потреб Міністерства оборони України.

Як пояснили прокурор та представники позивачів звертаючись з даним позовом прокурор переслідує мету захисту права Міністерства оборони на користування земельною ділянкою площею 32.2 га., яка знаходиться в межах земельної ділянки визначеної в державному акті на право користування землею Б № 041660 від 1979 року.

Спірним розпорядженням Хмельницька районна державна адміністрація затвердила проект землеустрою по відведенню земельних ділянок між членами фермерського господарства „Веснянка та передала у власність земельні ділянки членам фермерського господарства „Веснянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Загальною площею 33,47 га.

Звертаючись з даним позовом прокурор доводить, що саме з прийняттям спірного розпорядження відбулось порушення права землекористувача. Суд не погоджується з такою правовою позицією з огляду на те, що приймаючи спірне розпорядження Хмельницька районна державна адміністрація не вирішувала питання вилучення земельної ділянки належної до відання Міністерства оборони. Даним розпорядженням райдержадміністрація, в межах своєї компетенції, вирішувала земельні питання щодо передачі земельної ділянки із земель запасу Веснянської сільської ради. Тобто порушення права землекористування відбулось не в момент винесення оскаржуваного розпорядження, а в момент передачі земельної ділянки до складу земель запасу Веснянської сільської ради. Таку ж позицію займала і сама військова прокуратура в 2007 році. Це вбачається з наданих представником третіх осіб матеріалів справи № 8/485-НА з яких слідує, що військова прокуратура Хмельницького гарнізону в липні 2007 року зверталась з адміністративним позовом до Веснянської сільської ради про визнання недійсним рішення Веснянської сільської ради щодо передачі до земель запасу земельної ділянки площею 32,2 га. по акту від 17.12.2003 року належної Хмельницькій КЕЧ району по акту № 041660 від 1979 року. Ухвалою суду від 10.10.2007 року позов залишено без розгляду.

Надаючи пояснення суду щодо можливості поновлення порушеного права за даним позовом прокурор пояснив суду, що фактично метою цього позову є встановлення факту незаконності спірного розпорядження з тим, щоб на підставі встановленого даним рішенням факту звернутись з іншим позовом, спрямованим на реальне поновлення порушеного права.

За змістом ст.12 Господарського процесуального кодексу України позови про встановлення фактів не підвідомчі господарському суду.

При вирішенні спору судом враховується, що спірне розпорядження прийняте Хмельницькою районною державною адміністрацією, як суб`єктом владних повноважень, про передачу у власність земельної ділянки є ненормативним актом, який застосовується одноразово і з прийняттям якого виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів конкретних осіб, це рішення вичерпало свою дію внаслідок його виконання, у таких осіб виникло право власності на земельну ділянку і зазначене право ґрунтується на правовстановлюючих документах. Скасування спірного розпорядження не породжує наслідків для власника земельної ділянки, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку або укладання договору оренди юридичною чи фізичною особою має вирішуватися згідно з нормами цивільного законодавства.

Вирішуючи заяву відповідача про застосування строку позовної давності судом враховується таке.

Відповідно до п.2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 року Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів, за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи висновки суду про щодо відсутності за спірним розпорядженням порушення права позивача за захистом якого він звернувся до суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування позовної давності до спірних правовідносин, з огляду на відмову в задоволенні позову з підстав його необґрунтованості.

Судові витрати покладаються на позивача (платника) КЕВ м. Хмельницький.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Повний текст рішення складений 10.10.2016.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук 2 прим:
1 - до справи
2 - відповідачу (31100, Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. К. Острозького, 70).