ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"07" жовтня 2016 р.Справа № 921/724/15-г/6
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі головуючого судді Шумського І.П. , судді Хоми С.О. , судді Стопника С.Г.

розглянув заяву №б/н від 12.09.2016р. ОСОБА_1 акціонерного товариства "Галіція Дистилері" про розстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 22.10.2015р.

у справі за позовом Прокурора Бучацького району (вул. Міцкевича, 10, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область, 48400), в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області (вул. Танцорова, 11, м. Тернопіль, 46008)

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Галіція Дистилері" (вул. Бариська, 8В, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область, 48400)

про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 1 004 278,46 грн.

За участю від:

прокуратури не з'явився

позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4

Суть справи:

У липні 2015 року прокурор Бучацького району звернувся в господарський суд Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Галіція Дистилері" про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 1 004 278,46 грн.

22.10.2015 р. господарським судом Тернопільської області у складі головуючого судді Шумського І.П., судді Стадник М.С., судді Хоми С.О. винесено рішення у справі №921/724/15-г/6, яким позов задоволено та постановлено стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Галіція Дистилері" 1 004 278 (один мільйон чотири тисячі двісті сімдесят вісім) грн. 46 коп. в дохід Державного бюджету України для зарахування коштів зі сплати орендної плати та 20 085 (двадцять тисяч вісімдесят п'ять) грн. 57 коп. судового збору в дохід бюджету.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.03.2016р. у справі №921/724/15-г/6 рішення Господарського суду Тернопільської області від 22.10.2015р. скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.08.2016р. скасовано Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 р. та залишено в силі рішення господарського суду Тернопільської області від 22.10.2015р. у даній справі.

05.09.2016 р. на виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 22.10.2015 р. та постанови Вищого господарського суду України від 17.08.2016 р., які набрали законної сили 17.08.2016 р., на підставі ст. 116 ГПК України, місцевим господарським судом видано відповідні накази про стягнення з боржника на користь стягувача присудженої суми заборгованості.

19.09.2016 р. Приватне акціонерне товариство "Галіція Дистилері" звернулось до господарського суду Тернопільської області із заявою №б/н від 12.09.2016р., в якій просить розстрочити виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 22.10.2015р. у справі №921/724/15-г/6 та встановити наступний графік виконання (з урахуванням поданого 07.10.2016 р. уточненого графіку погашення заборгованості):

- до 11 жовтня 2016 р. 89 380,79 грн.;

- до 11 листопада 2016 р. 85 363,67 грн.;

- до 11 грудня 2016 р. 85 363,67 грн.;

- до 11 січня 2017 р. 85 363,67 грн.;

- до 11 лютого 2017 р. 85 363,67 грн.;

- до 11 березня 2017 р. 85 363,67 грн.;

- до 11 квітня 2017 р. 85 363,67 грн.;

- до 11 травня 2017 р. 85 363,67 грн.;

- до 11 червня 2017 р. 85 363,67 грн.;

- до 11 липня 2017 р. 85 363,67 грн.;

- до 11 серпня 2017 р. 85 363,67 грн.

- до 11 вересня 2017 р. 85 363,66 грн.

Всього на суму: 1 028 381,14 грн.

Розгляд заяви боржника, призначений до слухання на 29.09.2016 р., було відкладено на 07.10.2016 р. у зв'язку із зміною складу суду.

В засіданні учасникам процесу розяснено належні їм права та обовязки, передбачені ст.ст. 20,22,81-1 ГПК України.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось, за відсутності відповідних клопотань учасників спору.

Боржник (його представники) з урахуванням поданого 07.10.2016 р. уточненого графіку погашення заборгованості заяву про розстрочку підтримав. Недобхідність надання розстрочки заявник мотивує скрутним фінансовим становищем, у якому перебуває ПрАТ "Галіція Дистилері", що ускладнює виконання рішення суду. У поданих письмових обгрнтуваннях боржник зазначає, що дане становище зумовлене економічною кризою, інфляційними процесами у економіці держави, коливанням курсів валют, суттєвим зменшенням товарообігу, наявністю у боржника триваючих кредитних відносин із ПАТ "БАНК ВОСТОК" на невигідних умовах. Зокрема, на погашення кредитної заборгованості та сплату відсотків боржник сплачує щомісячно більше півтора мільйона гривень.

Крім того, боржник наголошує, що примусове виконання рішення суду шляхом накладення арешту на майно та рахунки підприємства може призвести до зупинки фінансово-господарської діяльності підприємства чи навіть його банкрутства. На підставі викладеного заявник просить суд розстрочити виконання рішення згідно уточненого графіку.

Стягувач (його представник) згідно письмових заперечень від 28.09.2016 р., 06.10.2016 р. та наданих під час засідань усних пояснень проти надання боржнику розстрочки категорично заперечив, посилаючись на недоведення боржником обставин, з якими закон пов'язує надання розстрочки.

Прокурор у судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 29.09.2016р., в якому прокурор приймав участь.

Оцінивши надані сторонами докази, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення звернення боржника.

Так, на підставі ч. 1 ст. 121 ГПК України та ст. 33 Закону України Про виконавче провадження за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Аналіз вищенаведених правових норм свідчить про те, що питання про відстрочку або розстрочку, зміну способу та порядку виконання рішення, на виконання якого компетентним судом видано наказ, вирішується судом, який видав виконавчий документ.

Згідно з зазначеною нормою ст. 121 ГПК України, надання заявникові розстрочки виконання рішення є правом господарського суду.

Як вбачається з цієї статті, питання задоволення заяви сторони у справі про розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

За змістом пункту 7.1.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012р. №9 розстрочка виконання рішення суду - це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події (п. 7.2 згаданої постанови).

Розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників (рішення Конституційного суду України від 26.06.2013 р. №5-рп/2013 ).

Задоволення заяви про розстрочку можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 р.)

Така позиція грунтується зокрема на тому, що, згідно з ст. 124 Конституції України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Про це ж йдеться і в ст. 115 ГПК України.

Згідно із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Невиконання судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням права на мирне володіння майном (п.1 ст. 1 Протоколу №1 Конвенції, рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2004 р. у справі "Войтенко проти України" та від 20.10.2011 р./20.01.2012 р. у справі "Рисовський проти України").

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Виходячи з вищевикладених критеріїв оцінки, наведені боржником обставини суд не може визнати винятковими в розумінні ст. 121 ГПК України.

Зокрема, не є такою обставиною важкий фінансовий стан, на який посилається ПрАТ "Галіція Дистилері".

Слід зазначити, що основною складовою стягуваної суми, про розстрочення якої йдеться (1 004 278,46 грн. із загальних 1 028 381,14 грн.) є заборгованість товариства по сплаті орендної плати за користування державним майном.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

При вирішенні питання про надання розстрочки заслуговує на увагу ступінь вини боржника, який тривалий час в добровільному порядку за умовами договору не сплачував орендної плати, та інтереси стягувача, котрий ці кошти своєчасно не отримував та змушений був звернутися за їх стягненням до суду.

З огляду на викладене, обставини, на які посилається боржник, суд не вважає виключними за ст. 121 ГПК України, а лише такими, що вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у даний час та на можливість настання для нього негативних наслідків у зв'язку з цим, а не на обставини, що унеможливлюють або утруднюють виконання рішення суду у даній справі.

З наведеного в сукупності, обставини викладені боржником в заяві про розстрочку виконання рішення суду по справі № 921/724/15-г/6, суд не розглядає як достатньо обґрунтовані та належно підтверджені.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 86, 121 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви ОСОБА_1 акціонерного товариства "Галіція Дистилері" про розстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 22.10.2015р. по справі № 921/724/15-г/6 відмовити.

2. Ухвалу направити сторонам у справі.

Сторони мають право подати апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду протягом пяти днів з дня її прийняття , через місцевий господарський суд.

Головуючий суддя І.П. Шумський

Суддя С.О.Хома

Суддя С.Г.Стопник