РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2016Справа №910/17043/16

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські новітні технології»

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Київський державний університет технології та дизайну

Про розірвання договору оренди, зобов'язання повернути приміщення,

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Черних Я.С. - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився,

від третьої особи: Хомічов І.О. - за довіреністю;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські новітні технології» про розірвання договору оренди, зобов'язання повернути приміщення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2016 порушено провадження у справі № 910/17043/16 та призначено розгляд справи на 30.09.2016, відстрочено позивачу сплату судового збору за подачу до суду позовної заяви та залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Київський державний університет технології та дизайну.

Представник позивача 30.09.2016 через канцелярію суду подав документи на виконання вимоги ухвали суду, а в судовому засіданні 30.09.2016 надав усні пояснення, відповідно до яких позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник третьої особи в судовому засіданні 30.09.2016 подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а також надав усні пояснення, відповідно до яких просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 30.09.2016 не з'явився, вимоги ухвали про порушення провадження у справі не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 30.09.2016 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.03.2005 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські новітні технології» (орендар, відповідач) був укладений договір оренди № 1560 нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, загальною площею 12 кв.м (9 кв.м на технічному поверсі та 3 кв.м на даху для розміщення антенно-фідерних устроїв) розміщене за адресою: м. Київ, вул. Немировича-Данченка, 2 на технічному поверсі навчального корпусу №4, що знаходиться на балансі Київського державного університету технології та дизайну.

Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (грудень 2014) - 881,40 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначному чинним законодавством.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.2).

Згідно п. 3.3 договору перерахування здійснюються орендарем самостійно до 10 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції таким чином: 50% орендної плати перераховується орендарем до державного бюджету; 50% орендної плати перераховуються орендарем на розрахунковий рахунок балансоутримувача.

Строк дії цього договору становить 11 місяців і обчислюється з моменту підписання його сторонами (п. 10.1); у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору (п.10.5).

За актом приймання-передачі від 21.03.2005 орендодавець, згідно з договором оренди нерухомого майна від 21.03.2005 №1560 передає, а орендар приймає в користування нерухоме загальною площею 12 кв.м (9 кв.м на технічному поверсі та 3 кв.м на даху для розміщення антенно-фідерних устроїв), яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Немировича-Данченка, 2.

Додатковим договором №1 від 23.04.2007 про внесення змін до договору оренди №1560 від 21.03.2005:

пункт 3.1 договору викладено в наступній редакції: «орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України і становить без ПДВ за перший/базовий/ місяць розрахунку - січень 2007 - 2 849,85 грн»;

пункт 3.2 договору викладено наступній редакції: «орендна плата за січень 2007 визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за січень 2007».

Договором №1560/02 від 28.04.2009 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна №1560 від 21.03.2005:

пункт 3.1 договору оренди викладено в наступній редакції: «орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України і становить за базовий місяць розрахунку - лютий 2009 - 3 509,95 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за перший місяць оренди квітень 2009 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за березень, квітень місяці 2009 року»;

пункт 3.2 договору оренди викладено в наступній редакції: «орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць».

Договором №1560/03 від 01.03.2010 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна №1560 від 21.03.2005 пункт 3.3 договору оренди викладено в наступній редакції: «орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж».

Договором №1560/04 від 25.10.2010 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна №1560 від 21.03.2005:

абзац 1 пункт 3.1 договору викладено в наступній редакції: «орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди серпень 2010 - 4 479,08 грн без ПДВ»;

абзац 3 пункту 3.1 договору викладено в наступній редакції: «орендна плата за перший місяць оренди - жовтень 2010 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за вересень, жовтень місяці 2010».

Відповідно до п. 3 договору №1560/04 від 25.10.2010 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна №1560 від 21.03.2005, договорі оренди продовжено на 11 місяців, що діє з 21.09.2010 до 21.08.2011 включно.

Договором №1560/05 від 29.02.2012 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна №1560 від 21.03.2005:

абзац 1 пункту 3.1 викладено в наступній редакції: «орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) в становить без ПДВ за базовий місяць серпень 2011: 6 502,83 грн»;

абзац 3 пункту 3.1 договору викладено в наступній редакції: «орендна плата за перший місяць оренди вересень 2011 встановлюється шляхом корегування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за вересень місяць 2011 року».

Відповідно до п. 8 договору №1560/05 від 29.02.2012 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна №1560 від 21.03.2005, договір оренди продовжено на 11 місяців, що діє з 21.08.2011 до 21.07.2012 включно.

Проте, як зазначав позивач, відповідач не в повному обсязі та несвоєчасно виконував свої зобов'язання за договором оренди №1560 від 21.03.2005, щодо сплати орендних платежів, а починаючи з квітня 2016, взагалі не сплачує орендну плату.

В зв'язку з чим у відповідача станом на 22.07.2016 наявна заборгованість з орендної плати за договором №1560 від 21.03.2005.

Пунктом 10.8 договору сторони погодили, що договір може бути достроково розірваний на вимогу орендодавця, якщо, зокрема, орендар систематично /більше трьох раз/ порушує терміни здійснення будь-яких платежів, у т.ч. пені за цим договором та не надав платіжні доручення до регіонального відділення.

13.07.2016 позивач надіслав відповідачу пропозицію (№30-06/7507 від 13.07.2016) про дострокове розірвання договору оренди №1560 від 21.03.2005.

Зазначена вимога отримана відповідачем 21.07.2016, що підтверджується відміткою останнього на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, проте, залишена останнім без належного реагування.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Статтею 783 ЦК України передбачено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: 1) наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; 2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; 3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; 4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

При цьому, вказаною нормою, не визначено вичерпний перелік договірних зобов'язань, порушення та невиконання яких тягне за собою розірвання договору оренди комунального майна на вимогу орендодавця.

Таким чином, істотне порушення орендарем умови договору оренди державного майна, як систематичне, несвоєчасне та не в повному обсязі внесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання вказаного договору оренди в судовому порядку

Статтею 188 ЦК України передбачено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно п. 5.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» від 29.05.2013 № 12 у вирішенні спорів про розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) належних платежів господарським судам слід встановлювати, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково. При цьому погашення орендарем заборгованості до або після подання позову не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки законодавець пов'язує виникнення права відмовитися від договору оренди саме з фактом не внесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не в повному обсязі та несвоєчасно виконував свої зобов'язання за договором оренди №1560 від 21.03.2005, щодо сплати орендних платежів, а починаючи з квітня 2016, взагалі не сплачує орендну плату.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем порушено умови договору оренди №1560 від 21.03.2005, щодо своєчасного та не в повному обсязі внесення орендної плати, що є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання вказаного договору оренди.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та належних доказів на заперечення обставин повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання договору оренди №1560 нерухомого майна, що належить до державної власності від 21.03.2005 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Пунктом 5.7 договору сторони погодили, що у разі припинення або розірвання договору орендар зобов'язаний повернути орендодавцю орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

З огляду на викладене, враховуючи те, що судом задоволено позовні вимоги про розірвання договору оренди №1560 нерухомого майна, що належить до державної власності від 21.03.2005, господарський суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача повернути позивачу орендоване приміщення підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход Державного бюджету України.

Враховуючи те, що ухвалою суду від 16.09.2016 позивачу було відстрочено сплату судового збору, який останнім до прийняття рішення зі справи сплачено не було, судовий спір підлягає стягненню з відповідача у доход Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82 - 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 21.03.2015 №1560, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (01032, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, 50-г, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські новітні технології» (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 5/1-а, ).

3.Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські новітні технології» (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 5/1-а, ) повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по м. Києву (01032, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, 50-г, ) державне нерухоме майно загальною площею 12 кв.м (9 кв.м на технічному поверсі та 3 кв.м на даху для розміщення антенно-фідерних устроїв) розміщене за адресою: м. Київ, вул. Немировича-Данченка, 2, на технічному поверсі навчального корпусу №4, що знаходиться на балансі Київського державного університету технології та дизайну.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські новітні технології» (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 5/1-а, ) у доход Державного бюджету України судовий збір в розмірі 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом

Дата підписання рішення

05.10.2016

Суддя О.М. Спичак