ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" жовтня 2016 р. Справа № 5019/1356/12

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кліносол Трейдінг Компані"

до відповідача: Дочірнє підприємство "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "ДАК "Автомобільні дороги України"

про стягнення в сумі 84 997 грн. 54 коп.

Суддя Марач В.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліносол Трейдінг Компані" про видачу дублікату виконавчого документа та відновлення пропущеного строку для пред'явлення його до виконання

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 02 жовтня 2012 року затверджено мирову угоду у справі №5019/1356/12, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кліносол Трейдінг Компані" та Дочірнім підприємством "Рівненський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України, провадження у справі припинено.

19 серпня 2016 року до господарського суду Рівненської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Кліносол Трейдінг Компані" із заявою про видачу дублікату виконавчого документа в якій просить видати дублікат ухвали господарського суду Рівненської області від 02 жовтня 2012 року у справі №5019/1356/12 та поновити строк пред'явлення його (дублікату ухвали) до виконання.

Подану заяву Товариство обгрунтовує наступним.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 02.10.2012 року у справі №5019/1356/12 було затверджено мирову угоду між Заявником (Стягувачем) та Боржником, згідно з якою Боржник мав сплатити кошти в сумі 59 639,92 грн..

У звязку з невиконанням Боржником умов мирової угоди, Заявником (Стягувачем) був направлений виконавчий документ - Ухвала №5019/1356/12 від 02.10.2012 року до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області для відкриття виконавчого провадження.

25.02.2013 року начальником відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП №36827791) та Боржнику був наданий строк на добровільне виконання виконавчого документа.

03.06.2016 року представником Заявника (Стягувача) до відділу примусового виконання

рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області був направлений запит про надання копій постанови про повернення виконавчого документу та повідомлення про його вручення Стягувачу.

Згідно відповіді від 14.06.2016 року на вказаний запит було повідомлено, що постанова про повернення виконавчого документу та виконавчий документ було направлено на адресу Заявника (Стягувача) рекомендованим листом. З приводу отримання підтверджуючих документів про вручення поштового відправлення було рекомендовано звернутися до центру надання поштового звязку - поштамту «Укрпошти». До вказаної відповіді додавалися копії постанов про повернення виконавчого документа.

На запит представника Заявника (Стягувача) до УДППЗ «Укрпошта» щодо надання відомостей про отримання поштового відправлення стягувачем було повідомлено, що заяви про внутрішні реєстровані поштові відправлення, поштові перекази приймаються протягом шести місяців з дня прийняття їх для пересилання.

Таким чином, заявник стверджує, що на даний момент не можливо встановити факт направлення працівниками відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області поштового відправлення на адресу Заявника (Стягувача).

10.10.2016 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від представника Заявника надійшла заява, в якій останній відмовляється від вимоги про видачу дублікату вищевказаної ухвали та просить задовольнити заяву тільки в частині поновлення строку пред"явлення її до виконання.

В судовому засіданні 10.10.2016 року представник Заявника підтримав свою заяву та просив суд задовольнити заяву від 19.08.2016 року тільки в частині поновлення строку пред"явлення ухвали суду від 02.10.2016 року до виконання.

Представник Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" у задоволенні заяви просив відмовити, оскільки, за його твердженням, підстави для поновлення строку пред"явлення ухвали суду від 02.10.2016 року до виконання відсутні.

Представник органу ДВС проти заяви заперечив з тих же мотивів, що й відповідач, зазначив, що заявник сам був зобов"язаний контролювати хід виконання ухвали, так як мав доступ до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Розглянувши матеріали заяви та дослідивши докази, подані сторонами, суд дійшов висновку, що заява від 19.08.2016 року в частині поновлення строку пред"явлення ухвали суду від 02.10.2016 року до виконання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно положень частини 1 ст. 115 ГПК України - рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення) (ст.1 Закону України "Про виконавче провадження").

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом (частина 1 ст. 17 Закону).

Згідно п. 2 частини 2 ст. 17 Закону, ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом є виконавчими документами, які підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник просить суд поновити пропущений строк пред'явлення ухвали господарського суду Рівненської області від 02.10.2012р. "про затвердження мирової угоди" до виконання. Вказана ухвала є виконавчим документом в розумінні Закону України "Про виконавче провадження", набрала законної сили з дня її винесення судом - 02.10.2012р., зі строком предявлення до виконання протягом року.

Як вбачається із матеріалів заяви, Заявником (Стягувачем) був направлений виконавчий документ - Ухвала №5019/1356/12 від 02.10.2012 року до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області для відкриття виконавчого провадження.

25.02.2013 року начальником відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП №36827791) та Боржнику був наданий строк на добровільне виконання виконавчого документу.

Постановою від 25.02.2013 р., винесеною начальником відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1, виконавчий документ - Ухвала №5019/1356/12 від 02.10.2012 року повернута стягувачу на підставі п.1, п.9 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження". Дана постанова направлена стягувачу разом з виконавчим документом рекомендованим листом про що свідчить список №266 поштових відправлень рекомендованих листів від 22.01.2014 року.

Відповідно до ч. 1 статті 50 Господарського процесуального кодексу України процесуальні дії вчиняються у строки, встановлені цим Кодексом. У тих випадках, коли процесуальні строки не встановлено, вони призначаються господарським судом.

Згідно положень частини 1 ст. 53 ГПК України, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, наведена норма пов'язує можливість відновлення процесуального строку з обов'язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V ГПК.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до п.1 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент повернення органом ДВС стягувачу виконавчого документа) сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (п.7 зазначеної статті).

Крім того суд зазначає, що відповідно до статті 4 зазначеного Закону з метою забезпечення електронного документообігу в органах державної виконавчої служби, ведення обліку виконавчих проваджень, контролю за дотриманням державними виконавцями вимог законодавства під час здійснення виконавчих дій, надання оперативного доступу сторонам виконавчого провадження до його матеріалів Міністерство юстиції України забезпечує функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Порядок ведення такого реєстру, умови доступу до нього та отримання інформації встановлюються Міністерством юстиції України.

У постанові Відділу ПВР від 25.02.2013 про відкриття виконавчого провадження зазначено адресу в мережі Інтернет за якою сторони мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, унесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Тобто заявник мав повне право самостійно знайомитися з матеріалами виконавчого провадження по виконанню ухвали господарського суду Рівненської області від 02.10.2012 року №5019/1356/12 починаючи з моменту отримання постанови про відкриття виконачого провадження.

У заяві про поновлення строку на пред"явлення ухвали суду від 02.10.2012 року до виконання позивачем не вказано, чому майже три роки останній не здійснював процесуальних дій для захисту своїх законних прав та інтересів, а саме не контролював зі своєї сторони хід виконавчого провадження з виконання зазначеної ухвали. Також інших обставин, наявність яких унеможливила здійснити зазначений контроль позивачем близько трьох років після відкриття виконавчого провадження, заявником не надано.

Відтак, з урахуванням зазначеного, суд не встановив об'єктивних обставин, які перешкоджали б заявнику реалізувати своє право на здійснення контролю за ходом виконавчого провадження протягом законодавчо визначеного терміну. Можливість вчасного реагування на дії державного виконавця залежала виключно від волевиявлення самого заявника, тобто мала суб'єктивний характер.

Суд не може прийняти до уваги недоречні посилання заявника на пропуск строку через неотримання поштою постанови про повернення виконавчого документа та обізнаність з її наявністю лише 14.06.2016 р. з відповіді органу ДВС з огляду на таке.

Згідно з п. п. 116, 117 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою КМ України від 05.03.2009 N 270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв'язку виконати обов'язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

Водночас з матеріалів справи не вбачається та заявником не доведено повернення поштою копії постанови відправнику (Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області) у зв'язку з відсутністю адресата (одержувача) за зазначеною адресою чи закінченням встановленого терміну зберігання, чим спростовуються бездоказові твердження заявника про неотримання ним постанови, надісланої органом ДВС.

Крім того, заявник, на вимогу суду, не надав доказів того, що виконавчий документ - ухвала господарського суду Рівненської області від 02.10.2012 року №5019/1356/12, втрачена об"єктом поштового зв"язку чи органом ДВС.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Жодних доказів на підтвердження вини працівників установи зв'язку у неврученні вказаної поштової кореспонденції заявнику останній не надав.

Натомість до заяви заявником не додано довідки, виданої установою зв'язку, яка б підтверджувала відсутність надсилання органом ДВС постанови про повернення виконавчого документа від 26.12.2013 чи її ненадходження на адресу ТзОВ "Кліносол Трейдінг Компані" в період з 26.12.2013 р. по 19.08.2016 р.

Отже, заявник не довів існування істотних перешкод, які б могли позбавити його реальної можливості здійснювати контроль зі своєї сторони за ходом виконавчого провадження з виконання ухвали господарського суду Рівненської області від 02.10.2012 року №5019/1356/12 та своєчасно пред"являти її до виконання.

Керуючись ст.ст.80, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліносол Трейдінг Компані" від заяви про видачу дубліката ухвали господарського суду Рівненської області від 02.10.2012 року про затвердження мирової угоди у справі № 5019/1356/12. Провадження в даній частині припинити.

2. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліносол Трейдінг Компані" про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання ухвали господарського суду Рівненської області від 02.10.2012 року № 5019/1356/12 відмовити.

3. Ухвалу направити сторонам у справі.

Суддя Марач В.В.