ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 р. Справа № 917/1247/16

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до Комунального підприємства теплового господарства Гадячтеплоенерго, м.Гадяч

про стягнення 111557,07 грн.

Суддя: Ціленко В.А.

Представники:

від позивача ОСОБА_1, довіреність №14-182 від 15.07.2014р.

від відповідача ОСОБА_2, доручення № 01-05/32 від 05.01.2016р.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення 32 787,97грн. пені за порушення грошових зобов"язань, 3 614,62грн.3% річних та 75 154,48грн. інфляційних витрат.

Відповідач факт порушення грошових зобов'язань не заперечує, але просить врахувати допущені позивачем помилки при нарахуванні розміру штрафних санкцій та зменшити пеню на 50%, у зв'язку з незадовільним фінансовим станом підприємства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін суд, встановив.

Відповідно до договору №1939/14-БО-24 від 22.01.2014 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" зобов"язалося передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, а Комунальне підприємство теплового господарства Гадячтеплоенерго прийняти та оплатити його вартість на умовах договору.

Позивач у справі посилаючись на неналежне виконання боржником договірних зобов"язань просить суд стягнути 111 557,07грн. додаткових нарахувань за порушення грошових зобов"язань.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються договором купівлі-продажу, за яким одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

На виконання договору №1939/14-БО-24 від 22.01.2014року Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" протягом січня-грудня 2014 року передано покупцю газу на суму 2 820 007,77грн., що підтверджується актами приймання-передачі та не заперечується відповідачем.

За умовами п.6.1 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу, з остаточним розрахунком до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу. Позивач вважає, що в наслідок порушення відповідачем умов договору щодо повної та вчасної оплати за переданий природний газ, боржник має сплатити 111 557,07 грн. штрафних санкцій, разом із річними, інфляційними та пенею.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, так як одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Як свідчать надані позивачем докази (акти приймання-передачі природного газу, довідка щодо кінцевого сальдо відповідача за період з 01.01.2014 року по 31.10.2015 року, довідка щодо розрахункових операцій з боржником) з січня по грудень 2011 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" передало, а Комунальне підприємство теплового господарства Гадячтеплоенерго прийняло природний газ на загальну суму 2 820 007,77 грн., яку відповідач сплатив позивачу в повному обсязі, проте із порушенням порядку оплати, передбаченого пунктом 6.1. договору купівлі-продажу природного газу №1939/14-БО-24 від 22.01.2014 року.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.546 Цивільного кодексу України договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов"язання, ніж неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. Ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідальність щодо сплати інфляційних, 3 % річних та пені обумовлені сторонами у пункті 7.2. Договору № 1939/14- БО-24 від 22.01.2014 року.

Разом з тим при прийнятті рішення судом враховано те, що відповідно до п. 1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. за № 14 " Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені. Таким чином, при розрахунку пені позивач безпідставно в період нарахування включив дні проведення відповідачем слати боргу, та не врахував, що в день оплати платежу прострочення виконання зобов'язання було вже відсутнє.

З матеріалів справи вбачається, що відшкодування вартості поставленого природного газу здійснювалося наступним чином:

- за січень 2014р. в сумі 385 927,02 грн. відбулося шляхом оплати грошовими коштами 12.03.2014р. Тому , з урахуванням вимог п. 1.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду від 17.12.2013 року № 14, розмір нарахованої пені становить 2136,34 грн.;

- у лютому 2014 року у сумі 297 587,51грн. відбулося 31.03.2014року. За зобов'язаннями лютого 2014 року нарахування пені є правомірним за період з 15.03.2014 року по 30.03.2014 року ( включно) на суму 1223,86 грн.;

- у березні 2014 року у сумі 236 174,47 грн. відбулося 10.04.2014 року. Станом на 14.04.2014 року прострочення не було. Отже, пеня не нараховується;

- у квітні 2014 року у сумі 137602,90 грн. відбулося 17.04.2014 року. Станом на 14.05.2014 року прострочення оплати не було. Отже, пеня не нараховується;

- за жовтень 2014 р. в сумі 198605,92 грн. відбулося шляхом оплати суми 62147,12 грн. грошовими коштами до 15.11.2014 року, а суми 136458,80 грн. - шляхом проведення взаємозаліку на підставі Договору про організацію взаємозаліку від 04.12.2014 р. № 1033/30. Отже, за зобов'язаннями жовтня 2014 року пеня не нараховується;

- за листопад 2014р. в сумі 604834,32 грн. відбулося шляхом оплати суми 547199,32грн. грошовими коштами до 29.12.2014 року, а суми 57635,00 грн. - шляхом проведення взаємозаліку на підставі Договору про організацію взаємозаліку від 04.12.2014 р. № 1031/30.

Крім того, закінчення терміну оплати за забов'язаннями листопада 2014р. припадає на 14.12.2014р., який є неділею вихідним днем, отже за правилами ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України останнім днем для оплати буде 15.12.2014р. (понеділок), а прострочення платежу починається з 16.12.2014р. Отже, за зобов'язаннями листопада 2014р. правомірним є нарахування пені за період з 16.12.2014 року по 28.12.2014 року включно у сумі 2426,57 грн.;

- у грудні 2015 року у сумі 959 275,63 грн. відбулося 02.03.2015року. За зобов'язаннями грудня 2014 року нарахування пені є правомірним за період з 15.01.2015 року по 01.03.2015 року (включно) на суму 23 538,16 грн.

Враховуючи вищевикладене, до стягнення підлягає пеня в сумі 29324,93грн. за період з 14.02.2014р. по 01.03.2015 р.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України за прострочення оплати природного газу, поставленого протягом січня-грудня 2014р. позивачем нараховано відповідачу 3% річних у розмірі - 3614,62 грн. з безпідставним включенням у розрахунок днів фактичної сплати відповідачем суми боргу у порядку, встановленому Договорами про взаємозалік та без врахування положень ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України. У звязку з чим до стягнення підлягає сума 3 % річних у розмірі - 3216,30 грн.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення інфляційних втрат за період з лютого 2014 року по лютий 2015 рік у сумі 75154,48 грн.

В п. 3.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 " Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань роз'яснено, що Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці ( тобто мала місце дефляція.)

Відповідно до п.6.1 Договору остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу. Тобто, прострочення виконання зобов'язання щодо оплати газу поставленого відповідачу в січні 2014 року розпочинається з 15 лютого 2014 року.

Позивач безпідставно нарахував інфляційні на суму основного боргу за зобов'язаннями січня 2014 року та за лютий 2014 року у сумі 2315,56 грн.; за зобов'язаннями лютого 2014 року за період березня 2014 року; за зобов'язаннями жовтня 2014 року за період листопада 2014 року, оскільки заборгованість за зобов'язаннями існувала менше місяця, а отже підстави для нарахування інфляційних відсутні.

Прострочення оплати за зобов'язаннями грудня 2014 року існувало з 15.01.2015 року по 01.03.2015 року (включно). Так, за даний період, враховуючи борг, що існував на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, розмір інфляційних становить - 36 954,55 грн.

З врахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що сума пені у розмірі 29324,93 грн., 3 % річних - 3216,30 грн. та інфляційних втрат - 36 954,55 грн., є обгрунтованою та такою, що заявлено правомірно.

Відповідач просить суд зменшити розмір пені на 50%, оскільки КПТГ " Гадячтеплоенерго" знаходиться вкрай тяжкому фінансовому становищі і є єдиним постійно діючим підприємством міста, що постачає теплову енергію в школи, лікарні, дитячі дошкільні заклади, житлові будинки, а для ремонту тепломереж та обладнання необхідно кошти, яких і так не має у підприємства.

Несвоєчасне виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за Договором є наслідком обставин, які виникли з об'єктивних причин: політика у сфері теплоенергетики, невідповідність тарифів на послуги теплопостачання їх собівартості; особливий порядок оплати за природний газ; відсутність постійного правового механізму щодо надання субвенцій з державного бюджету України на погашення заборгованості в різниці у тарифах та несвоєчасність надання таких субвенцій; несвоєчасна оплата населенням та бюджетними установами заборгованості за теплопостачання. Додаткове стягнення пені, інфляційних та 3% річних потягне за собою ще більше погіршення фінансового стану підприємства та може призвести до банкрутства підприємства та зупинки котелень, які обслуговують населення та соціальну інфраструктуру міста Гадяч, а також завадить підприємству вчасно проводити поточні розрахунки у поточному році та призведе до нових боргів.

Суд розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру пені, зазначає наступне.

Пункт 3 ст. 83 ГПК України надає суду право у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 233 Господарського кодексу України також встановлює, що у разі, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

У пункті 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 р. № 18, передбачено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Враховуючи повне виконання боржником грошових зобов"язань за Договором, скрутне фінансове становище підприємства, а також те, що дії відповідача щодо несвоєчасного виконання прийнятих на себе зобов"язань за Договором не мали негативних наслідків для позивача , виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме - справедливості, добросовісності та розумності - суд зменшує розмір пені на 20%, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню у розмірі 23 459,94 грн.

З урахуванням викладеного позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з віднесенням судових витрат на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства теплового господарства Гадячтеплоенерго, м. Гадяч ( 37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул.50 років Жовтня, 19А, код 34401528) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 36 954,55 грн. інфляційних втрат, 3216,30 грн. 3% річних, 23 459,94 грн. пені та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1042,40 грн.

3.В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.10.2016 року.

Суддя В.А. Ціленко