ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2016 р. Справа № 911/2346/16

За позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Чубинецький Колос»

про стягнення 1 830 099,40 грн

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_3 (дог. № 59016 від 11.11.2015);

ОСОБА_4 (дов. № 205 від 08.02.2015);

від відповідача ОСОБА_5 (дов. б/н від 06.07.2016).

Обставини справи:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Чубинецький Колос» (далі - відповідач) про стягнення 1 830 099,40 грн заборгованості, з яких: 1 661 465 грн інфляційних втрат та 169 529 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням господарського суду Київської області від 24.12.2015, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 25.05.2016 у справі № 911/847/15 присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 1 880 200 грн вартості частки майна ТОВ «Чубинецький Колос». Враховуючи, що позивач не виплатив відповідачу вартість частки майна, позивачем нараховано інфляційні втрати та 3 % річних, які останній просить суд стягнути з відповідача на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.07.2016 порушено провадження у справі № 911/2346/16, справу призначено до розгляду на 19.08.2016.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.08.2016 розгляд справи відкладено на 23.09.2016.

23.09.2016 та 10.10.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від відповідача надійшли клопотання про витребування доказів від 23.09.2016 та 10.10.2016 (вх. № 19591/16 від 23.09.2016 та вх. № 20787/16 від 10.10.2016), згідно яких останній просив суд витребувати у позивача належний розрахунок 3 % річних та інфляційного збільшення, з урахуванням стягнутої з ТОВ «Чубинецький колос» суми грошових коштів, які відхилено судом з огляду на те, що позивачем у позовній заяві подано розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних, арифметична вірність якого має бути перевірена судом. Крім того, суд звертає увагу відповідача на закінчення двомісячного строку розгляду спору, продовженого на п'ятнадцять днів на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України ухвалою суду від 23.09.2016, що унеможливлює вчинення вказаних процесуальних дій судом.

23.09.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про припинення провадження у справі (вх. № 19593/16 від 23.09.2016), згідно якого останній просив припинити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, яке відхилено судом з огляду на те, що вказаний спір підвідомчий господарському суду як такий, що виник з корпоративних відносин у порядку ст. 12 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.09.2016 на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 10.10.2016.

У судовому засіданні 10.10.2016 представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Чубинецький Колос" зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 12.05.2006 року згідно з рішенням загальних зборів засновників, про що свідчить запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за № 1 000355.

Судом встановлено, що згідно п.п. 2.1., 2.3. статуту ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Чубинецький колос", затвердженого протоколом загальних зборів учасників від 10.11.2010 року № 2 та зареєстрованого державним реєстратором Сквирської районної державної адміністрації від 24.11.2010 року за №7000355, засновниками (учасниками) товариства були:

- ОСОБА_1, частка якого у статутному капіталі складала 34 000,00 грн, що становило 34 % у статутному капіталі товариства;

- ОСОБА_6, частка якого у статутному капіталі складала 33 000,00 грн, що становило 33 % у статутному капіталі товариства;

- ОСОБА_7, частка якого у статутному капіталі складала 33 000,00 грн, що становило 33% у статутному капіталі товариства.

02.03.2012 ОСОБА_1 звернувся до загальних зборів ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Чубинецький Колос» із заявою, у якій просив товариство вивести його зі складу учасників ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Чубинецький колос» за власним бажанням; виплатити частку з товариства грошовими коштами в термін, визначений законодавством України. Справжність підпису ОСОБА_1 на вказаній заяві засвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 та зареєстровано заяву в реєстрі за № 573.

Згідно рішення зборів учасників ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Чубинецький колос», оформленого протоколом зборів учасників ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Чубинецький колос» № 4 від 02.03.2012 ухвалено: виключити ОСОБА_1 як учасника товариства з обмеженою відповідальністю "ЧУБИНЕЦЬКИЙ КОЛОС" у зв'язку з виходом зі складу учасників товариства на підставі поданої заяви.

02.03.2012 позивачу відповідачем сплачено грошові кошти у сумі 34 000 грн в рахунок виплати вартості частки в статутному фонді.

На момент виходу позивача зі складу учасників товариства (02.03.2012) баланс відповідача складав 5 630 000 грн, що підтверджується фінансовим звітом № б/н від 02.03.2012 (а.с. 142-143), у звязку з чим вартість належної до виплати позивачу частки у статутному капіталі ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Чубинецький Колос» складає 1 880 200 грн (5 630 000 грн, (за інформацією з балансу відповідача станом на 02.03.2012, дата подання заяви про вихід з товариства) * 34 % (частка позивача у статутному капіталі відповідача) 34 000 грн (кошти сплачені товариством позивачу).

Згідно ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Київської області від 24.12.2015, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 25.05.2016 у справі № 911/847/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Чубинецький Колос» про стягнення 3 337 712,00 грн, позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 1 880 200 (один мільйон вісімсот вісімдесят тисяч двісті гривень) 00 коп. вартості частки майна ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Чубинецький Колос» та 37 604 (тридцять сім тисяч шістсот чотири гривні) 00 коп. судового збору, у задоволенні решти позову відмовлено та встановлено існування вищевказаних обставин.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до листа відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області № 11770 від 23.10.2015 (а.с. 47) з відповідача на користь позивача перераховано 24 304,58 грн згідно розпорядження № 4800005/4 від 21.08.2015 та розпорядження № 48000005 від 02.09.2015; з платіжного доручення № 14 від 18.07.2016 (а.с. 71) вбачається про сплату 18.07.2016 відповідачем позивачу 272,30 грн.

Предметом позову є вимоги про стягнення з відповідача 1 661 465 грн інфляційних втрат та 169 529 грн 3 % річних, нарахованих за період з 19.07.2013 по 20.07.2016 на невиплачену відповідачем позивачу вартість частки майна товариства у розмірі 1 880 220 грн.

Статтею 54 Закону України «Про господарські товариства» визначено, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

Згідно п. 4.21. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» № 4 від 25.02.2016 з моменту виходу учасника з ТОВ або ТДВ з виплатою належної йому частини вартості майна у товариства настає обов'язок сплатити суму в строки, визначені статтею 54 Закону України "Про господарські товариства", невиконання якого тягне наслідки, передбачені за прострочення виконання грошового зобов'язання, зокрема визначені статтею 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, періоди нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, що вказані позивачем в поданому ним розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних (а.с. 9) та сплату позивачем відповідачу 21.08.2015 та 02.09.2015 - 24 304,58 грн, а також 18.07.2016 - 272,30 грн, арифметично вірний розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих за період з 19.07.2013 по 20.07.2016 складає 1 539 062,03 грн інфляційних втрат та 169 036,30 грн 3 % річних. Відтак, вимоги про стягнення з відповідача 1 661 465 грн інфляційних втрат та 169 529 грн 3 % річних підлягають частковому задоволенню у розмірі 1 539 062,03 грн інфляційних втрат та 169 036,30 грн 3 % річних.

Суд критично оцінюються посилання відповідача на те, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про те, що ТОВ «Чубинецький колос» утримувало грошові кошти або відмовляло ОСОБА_1 в виплаті вартості частки майна товариства, що стало єдиною і достатньою причиною, що позбавила його можливості отримати вартість частки майна товариства в повному обсязі, у звязку з чим вимоги про стягнення з ТОВ «Чубинецький колос» втрат від інфляційних процесів та 3 % річних є безпідставними та не підлягають задоволенню. В підтвердження зазначеного надано суду копію постанови Верховного Суду України від 13.05.2015 у справі № 3-68гс15, де зазначено позивач при виході з товариства, з урахуванням поданої ним заяви, протягом тривалого часу до моменту звернення до суду з позовом не заявляв до відповідача будь-яких матеріальних претензій, а відтак, не мало місця прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання.

Згідно ч. 1 ст. 11128 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зі змісту ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю у товариства виникає обовязок сплатити йому вартість частини майна товариства, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства, або здійснити такий розрахунок на вимогу учасника та за згодою товариства у натуральній формі.

Суд встановив, що 02.03.2012 ОСОБА_1 звернувся до загальних зборів ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Чубинецький Колос» із заявою, у якій просив товариство вивести його зі складу учасників ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Чубинецький колос» за власним бажанням; виплатити частку з товариства грошовими коштами в термін, визначений законодавством України, у звязку з чим правомірним є застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин.

Вказана правова позиція підтверджується постановою Верховного Суду України від 14.02.2012 у справі № 14/214 (10).

Доводи відповідача на те, що позивач не звертався до відповідача з вимогою про доплату вартості частки майна товариства, а відтак не мало місце прострочення відповідачем грошового зобовязання оцінюються судом критично з огляду на те, що право на отримання вартості частки майна товариства, а відтак і нарахування інфляційних втрат та 3 % річних на вказану вартість, виникає в силу положень ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» (до 12 місяців з дня виходу) незалежно від предявлення будь-яких матеріальних претензій до товариства від учасника товариства.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 1 539 062,03 грн інфляційних втрат та 169 036,30 грн 3 % річних є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Чубинецький Колос» (09023, Київська обл., Сквирський р-н, с. Чубинці, вул. Дехтяренка, буд. 1-А; ідентифікаційний код 34232992) на користь ОСОБА_1 (09100, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 1 539 062 (один мільйон пятсот тридцять девять тисяч шістдесят дві гривні) 03 коп. інфляційних втрат, 169 036 (сто шістдесят девять тисяч тридцять шість гривень) 30 коп. 3 % річних та 25 621 (двадцять пять тисяч шістсот двадцять одну гривню) 48 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 13.10.2016

Суддя П.В.Горбасенко