РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2016Справа №910/16438/16

Суддя господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Мастербуд" до товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС БУДІВЕЛЬНИКІВ УКРАЇНИ" про стягнення 12 483,80 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - Манжула А.М. (довіреність № б/н від 01.02.2016);

від відповідача - не з'явився;

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Мастербуд" (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС БУДІВЕЛЬНИКІВ УКРАЇНИ" (далі по тексту - відповідач) про стягнення 12 483,80 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки від 02.06.2014 № АБУ-0206/4. На підставі вказаного договору позивачем було перераховано грошові кошти як попередню оплату за поставку товару, передбаченого договором у розмірі 342 875, 00 грн. Відповідач своє зобов'язання з поставки товару виконав частково, здійснивши поставку товару на загальну суму 330, 391, 20 грн. З огляду на викладене, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів у розмірі 12 481, 80 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2016 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 26.09.2016.

15.09.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову. Остання мотивована тим, що правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем ґрунтуються на договорі поставки, а тому, позивач просив суд змінити предмет позову та стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 12 481, 80 грн. У судовому засіданні 26.09.2016, суд дослідивши заяву про зміну предмету позову, дійшов висновку про її прийняття, а тому спір розглядається із урахуванням вказаної заяви.

23.09.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи на виконання ухвали суду від 07.09.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 розгляд справи відкладено на 10.10.2016.

07.10.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі та документи для долучення до матеріалів справи.

У судовому засіданні 10.10.2016 представник позивача подав клопотання про долучення документів матеріалів справи, надав пояснення по суті спору та підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвали у даній справі надсилалися сторонам на їх адреси місцезнаходжень, які відповідають відомостям, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а відтак, в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, сторони вважаються повідомлені про дату, час і місце розгляду справи належним чином. Крім того, в матеріалах справи містяться рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, зокрема, представнику відповідача, завчасно.

Однак, відповідач в жодне судове засідання свого повноважного представника не направив, обґрунтованих письмових пояснень із зазначенням поважних причин неявки його представника у судове засідання до суду не подав, правом, наданим ст. 59 ГПК України, не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло, а тому, відповідно до положень ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 10.10.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, заслухавши повноважного представника позивача, судом встановлено таке.

02.06.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС БУДІВЕЛЬНИКІВ УКРАЇНИ» (далі по тексту - постачальник, відповідач) та товариством з обмеженою відповідальністю «МАСТЕРБУД» (далі по тексту - покупець, позивач) був укладений договір поставки № АБУ-0206/4 (далі по тексту - договір) відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати у власність (поставити) покупця, а покупець прийняти та оплатити будівельні матеріали (далі по тексту - товар). Вид , одиниця виміру, ціна за одиницю виміру, умови та строки поставки і оплати яких визначена сторонами у договорі та рахунках-фактурах (п. 1.1. договору).

Згідно п. 3.1. договору поставка товару здійснюється на підставі письмових замовлень (заявок) покупця.

Покупець не пізніше 17 години дня направляє постачальнику заявку на поставку товару, в якій вказується вид, кількість, адреса, строк поставки (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 4.3. договору на кожну партію товару, що постачається постачальник повинен надати покупцю разом із товаром наступні товаросупроводжувальні документи: товаро-транспортну накладну.

Покупець оплачує товар за ціною, вказаною у рахунках-фактурах та видаткових накладних (п. 5.1. договору).

Згідно п. 6.1. договору розрахунки за товар здійснюються на підставі рахунків-фактур постачальника.

Сторони погодили, що один раз на місяць складають акт звірки взаєморозрахунків, що підписується обома сторонами (п. 6.3. договору).

У відповідності до п. 6.4. договору поставка товару здійснюється за умови 100 (сто) відсоткової передплати.

Договір набуває чинності з моменту підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2014 року, а в частині грошових розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань згідно умов договору. Договір продовжується автоматично на наступний рік, у випадку якщо жодна із сторін не заявить вимогу про його розірвання за 20 (двадцять) календарних днів до закінчення строку дії договору (п. 9.1. договору).

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Суд відзначає, що договір, укладений сторонами спору за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що на виконання своїх зобов'язань за договором позивач перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 342 875, 00 грн в якості попередньої оплати за товар, що підтверджується довідкою публічного акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» на суму 24 100, 00 грн та випискою з банківського рахунку позивача, відкритому в публічному акціонерному товаристві «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» на суму 318 775, 00 грн за період з 02.06.2014 по 15.01.2016, оригінали яких містяться в матеріалах справи.

Однак, відповідач своє зобов'язання за договором виконав частково, здійснивши поставку товару позивачу на загальну суму 330 391, 20 грн, що підтверджується видатковими накладними від 15.08.2015 № 6732 на суму 900, 00 грн, від 17.08.2015 № 6792 на суму 6 800, 00 грн, від 19.08.2015 № 6914 на суму 8 500, 00 грн, від 20.08.2015 № 7046 на суму 5 100, 00 грн, від 20.08.2015 № 7065 на суму 11 900, 00 грн, від 21.08.2015 № 7067 на суму 5 100, 00 грн, від 21.08.2015 № 7066 на суму 6 375, 00 грн, від 22.08.2015 № 7126 на суму 6 800, 00 грн, від 25.08.2015 № 7193 на суму 11 900, 00 грн, від 26.08.2015 № 7260 на суму 6 800, 00 грн, від 26.08.2015 № 7226 на суму 2 125, 00 грн, від 27.08.2015 № 7327 на суму 13 600, 00 грн, від 27.08.2015 № 7291 на суму 2 125, 00 грн, від 29.08.2015 № 7388 на суму 5 100, 00 грн, від 09.09.2015 № 7985 на суму 10 800, 00 грн, від 10.09.2015 № 8067 на суму 3 600, 00 грн, від 10.09.2015 № 8068 на суму 4 250, 00 грн, від 11.09.2015 № 8127 на суму 3 600, 00 грн, від 11.09.2015 № 8128 на суму 5 100, 00 грн, від 12.09.2015 № 8180 на суму 3 600, 00 грн, від 12.09.2015 № 8181 на суму 3 600, 00 грн, від 12.09.2015 № 8182 на суму 5 100, 00 грн, від 14.09.2015 № 8248 на суму 10 800, 00 грн від 15.09.2015 № 8334 на суму 1 700, 00 грн, від 16.09.2015 № 8402 на суму 3 600, 00 грн, від 16.09.2015 № 8410 на суму 7 200, 00 грн, від 16.09.2015 № 8403 на суму 1 700, 00 грн, від 17.09.2015 № 8491 на суму 1 700, 00 грн, від 18.09.2015 № 8620 на суму 7 400, 00 грн, від 18.09.2015 № 8633 на суму 1 700, 00 грн, від 18.09.2015 № 8569 на суму 5 100, 00 грн, від 19.09.2015 № 8581 на суму 2 550, 00 грн, від 22.09.2015 № 9478 на суму 10 800, 00 грн, від 26.09.2015 № 9083 на суму 1 700, 00 грн, від 01.10.2015 № 9378 на суму 1 700, 00 грн, від 02.10.2015 № 9468 на суму 8 900, 00 грн, від 03.10.2015 № 9523 на суму 7 018, 00 грн, від 03.10.2015 № 9524 на суму 3 400, 00 грн, від 06.10.2015 № 9690 на суму 5 100, 00 грн, від 17.10.2015 № 10423 на суму 1 700, 00 грн, від 23.10.2015 № 10777 на суму 3 600, 00 грн, від 29.10.2015 № 11095 на суму 5 280, 00 грн, від 11.11.2015 № 11807 на суму 4 202, 55 грн, від 11.11.2015 № 11808 на суму 3 400, 00 грн, від 24.11.2015 № 12468 на суму 3 400, 00 грн, від 26.11.2015 № 12610 на суму 2 773, 50 грн, від 30.11.20105 № 12757 на суму 3 676, 50 грн, від 03.12.2015 № 12964 на суму 3 600, 00 грн, від 03.12.2015 № 12971 на суму 6 450, 00 грн, від 14.12.2015 № 13503 на суму 2 150, 00 грн, від 14.12.2015 № 13360 на суму 5 148, 00 грн, від 14.12.2015 № 13423 на суму 4 385, 70 грн, від 16.12.2015 № 13603 на суму 1 700, 00 грн, від 16.12.2015 № 13628 на суму 1 700, 00 грн, від 18.12.2015 № 13744 на суму 3 400, 00 грн, від 25.12.2015 № 14018 на суму 1 700, 00 грн, від 25.12.2015 № 14017 на суму 4 950, 00 грн, від 29.12.2015 № 14115 на суму 3 400, 00 грн, від 29.12.2015 № 14117 на суму 4 885, 65 грн, від 13.01.2016 № 64 на суму 5 100, 00 грн, від 13.01.2016 № 72 на суму 5 100, 00 грн, від 14.01.2016 № 91 на суму 5 100, 00 грн, від 14.01.2016 № 99 на суму 3 400, 00 грн, від 14.01.2016 № 100 на суму 3 400, 00 грн, від 15.01.2016 № 120 на суму 5 100, 00 грн, від 15.01.2016 № 121 на суму 1 700, 00 грн, від 23.03.2016 № 2241 на суму 5 055, 60 грн, від 07.04.2016 № 2982 на суму 9 830, 70 грн, від 21.04.2016 № 3706 на суму 260, 00 грн.

Крім того, між сторонами був складений та підписаний акт звірки взаєморозрахунків за квітень 2016 року за договором відповідно до якого станом на 30.04.2016 заборгованість відповідача перед позивачем становила 12 483, 80 грн.

04.08.2016 позивач направив на адресу відповідача письмову вимогу від 01.08.2016 № 299-08 про повернення сплачених коштів за договором у розмірі 12 483, 80 грн, докази направлення якої містяться в матеріалах справи.

16.08.2016 позивач повторно звернувся до відповідача з претензією № 323-08 щодо повернення грошових коштів у розмірі 12 483, 80 грн, докази направлення якої містяться в матеріалах справи.

Доказів реагування відповідачем на вказані вимогу та претензію позивача матеріали справи не містять.

Спір між сторонами судового процесу, як зазначає позивач, виник внаслідок непоставлення відповідачем товару на суму 12 483, 80 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з урахуванням такого.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач доказів, що підтверджують поставку товару позивачу на суму 12 483, 80 грн чи повернення позивачу вказаної суми попередньої оплати за договором суду не надав, доводів позивача не спростував, відтак, суд вважає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором у розмірі 12 483, 80 грн обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Підсумовуючи сукупність встановлених вище фактичних обставин і норм права, суд вважає позов правомірним, документально підтвердженим, та який відповідачем жодними доказами не спростований.

З огляду на те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33-34, 43-44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Мастербуд" задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС БУДІВЕЛЬНИКІВ УКРАЇНИ" (04053, м. Київ, вул. Гоголівська, 43-А, кв. 2, ідентифікаційний номер 37354345, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Мастербуд" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 29, ідентифікаційний номер 32155089, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду) грошові кошти в сумі 12 483 (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят три) гривні 80 копійок; витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17 жовтня 2016 року.

Cуддя Я.А. Карабань