ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 рокуСправа № 912/3040/16
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Шевчук О.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/3040/16

за позовом Комунального підприємства по управлінню будинками Кіровоградської обласної ради, м. Кропивницький

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кропивницький

про стягнення 75973,97 грн,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність № 207 від 13.06.2016;

від відповідача - ОСОБА_1 (особисто).

Комунальне підприємство по управлінню будинками Кіровоградської обласної ради звернулося до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди нерухомого майна в сумі 75973,97 грн, з яких: 52956,34 грн - основний борг, 17404,99 грн - пеня, 1574,17 грн - 3% річних та втрати від інфляції в сумі 4038,47 грн.

Ухвалою від 12.08.2016 господарський суд у складі судді Балика В.М. порушив провадження у справі, розгляд справи в судовому засіданні призначив на 05.10.2016 та зобов'язав сторін надати документи та докази, необхідні для розгляду справи по суті.

Однак, згідно Постанови Верховної Ради України від 08.09.2016 "Про звільнення суддів" ОСОБА_3, у провадженні якого перебувала справа, звільнений з посади судді господарського суду Кіровоградської області з підстав подання ним заяви про відставку.

У зв'язку з чим розпорядженням керівника апарату господарського суду №328 від 26.09.2016 здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 912/3040/16, за результатами якого справу призначено головуючому судді Шевчук О.Б.

У судовому засіданні 05.10.2016 господарським судом оголошувалась перерва до 11.10.2016 в порядку визначеному статтею 77 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідачем подано до суду клопотання, відповідно до якого останній просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені. Подане клопотання обґрунтоване тим, що сума основного боргу відповідачем сплачена в повному обсязі, а позивачем в свою чергу не доведено нанесення збитків в розумінні статті 16 Цивільного кодексу України. Крім того, позивач у своєму клопотанні зазначає, що погоджується з заявленою до стягнення сумою 3 % річних та інфляційних втрат.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30.08.2013 між Комунальним підприємством по управлінню будинками Кіровоградської обласної ради (надалі - КП по управлінню будинками Кіровоградської обласної ради, орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1, орендар) укладено договір оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ і міст області №224 (надалі - Договір, а.с. 7-10).

31.12.2013 між сторонами було укладено додаткову угоду до договору №224 від 30.08.2013 (а.с. 13).

За умовами укладеної додаткової угоди сторони погодили внести з 01.01.2014 зміни до пунктів 1.1., 3.1. та 10.7. Договору.

Так, за змістом пункту 1.1. укладеного Договору в редакції додаткової угоди від 31.12.2013 орендодавець (позивач) передає, а орендар (відповідач) приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення (далі - майно), розташоване за адресою: м. Кіровоград, вул. Преображенська, 2 на І поверсі, загальною площею 108,93 м. кв., балансова (залишкова) вартість якого 34787,87 грн (вартість майна згідно звіту про оцінку - 409010,36 грн).

Пунктом 3.1. Договору визначено щомісячний розмір орендної плати та строк внесення орендної плати орендарем.

Відповідно до положень вказаного пункту в редакції додаткової угоди від 31.12.2013 розмір орендної плати визначається на підставі звіту про визначення вартості будівлі та Методики розрахунку, пропорції розподілу та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ і міст області затвердженої рішенням Кіровоградської обласної ради і становить з ПДВ за базовий місяць розрахунку - листопад 2013 - 1700,79 грн.

Розмір орендної плати за перший місяць оренди - січень 2014 року визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до першого числа першого місяця оренди.

Відшкодування плати за користування земельною ділянкою становить 108,14 грн у місяць.

Згідно пункту 10.1. Договору сторони погодили, що останній діє з 01.09.2013 до 31.07.2016. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця при обов'язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об'єктом оренди, на продовження або зміну Договору, даний Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором, крім розміру орендної плати та відрахування комунальних платежів. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною Договору (пункт 10.5. Договору).

Договір та додаткова угода до нього підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

За твердженням позивача з 01.09.2015 по 01.08.2016 за відповідачем рахується заборгованість зі сплати орендної плати в розмірі 52956,34 грн.

Враховуючи, що відповідачем неналежним чином виконано умови договору оренди в частині сплати орендної плати із застосуванням індексації позивач звернувся до господарського суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Відповідно до пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди, правовідносини за яким регулюються главою 58 Цивільного кодексу України, параграфом 5 глави 29 Господарського кодексу України та Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Так, стаття 283 Господарського кодексу України визначає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Вказані положення кореспондують з статтею 759 Цивільного кодексу України.

Відповідно статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

У відповідності до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статті 525, 526 Цивільного кодексу України передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідач погодився із сумою основного боргу та перерахував на поточний рахунок позивача 52956,34 грн, що підтверджується виписками по особовому рахунку позивача (а.с.99, 100).

У зв'язку з погашенням суми основного боргу позивачем подано до суду заяву, відповідно до якої останній відмовляється від позову в частині стягнення 52956,34 грн та просить припинити провадження у справі в цій частині.

Господарський суд враховує, що заява позивача підписана повноважним представником. Такі дії не суперечать законодавству та не порушують чиї - небудь права і охоронювані законом інтереси.

Тому господарський суд приймає відмову позивача від позову в цій частині.

З огляду на викладене провадження у справі в частині стягнення з відповідача 52956,34 грн основного боргу підлягає припиненню на підставі пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

У випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається (частина 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

У зв'язку із несплатою відповідачем орендної плати у визначені договором строки, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 17404,99 грн пені, 1574,17 грн - 3% річних та 4038,47 грн інфляційних втрат.

Щодо стягнення з відповідача 1574,17 грн - 3% річних та 4038,47 грн інфляційних втрат господарський суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно обґрунтованого розрахунку позивача (а.с. 74-77, 82) сума 3% річних, що підлягає стягненню з відповідача складає 1574,17 грн за період з квітня 2014 по липень 2016, сума інфляційних втрат за період з квітня 2014 по квітень 2016 року складає 4038,47грн.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача нарахованої пені, господарський суд враховує приписи частини 1 статті 546 та частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України, відповідно до яких невиконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (пенею, штрафом) - грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 3.7. Договору передбачено, що у випадку несвоєчасного або не у повному обсязі перерахування орендної плати та плати за користування земельною ділянкою "Орендодавець" має право нарахувати "Орендарю" пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми заборгованості за кожен прострочений календарний день оплати відповідно до чинного законодавства України яка підлягає сплаті за весь період прострочення (крім бюджетних організацій).

У випадку несвоєчасного або не у повному обсязі перерахування плати за комунальні послуги, окрім послуг по електропостачанню, "Орендодавець" має право нарахувати "Орендарю" пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми заборгованості за кожен прострочений календарний день оплати відповідно до чинного законодавства України яка підлягає сплаті за весь період прострочення (пункт 3.9. Договору).

Згідно обґрунтованого розрахунку позивача сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача у зв'язку з несвоєчасною сплатою платежів за Договором в період з квітня 2014 року по серпень 2016 року складає 17404,99 грн (а.с.78-81).

Поряд з цим, відповідачем подано до господарського суду клопотання про зменшення розміру пені з посиланням на положення статті 551 Цивільного кодексу України.

Розглядаючи дане клопотання, господарський суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, господарському суду надано право зменшувати розмір штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з положеннями статті 233 Господарського кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи те, що основна заборгованість за Договором відповідачем сплачена, а позивачем не доведено належними та допустимими доказами в розумінні статей 32, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України факту понесення втрат в результаті несвоєчасної оплати відповідачем орендної плати та інших платежів, господарський суд дійшов висновку щодо можливості зменшення розміру пені до 8000,00 грн.

Зменшення пені в даному випадку, відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах 1, 2 статті 627 Цивільного кодексу України, засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, оскільки наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми, як неустойку, спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника.

За вказаних обставин позовні вимоги КП по управлінню будинками Кіровоградської обласної ради підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з ФОП ОСОБА_1 8000,00 грн пені, 1574,17 грн 3% та 4038,47 інфляційних втрат.

В іншій частині в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1378,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 80, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Кропивницький, пров. Водозбірний, 31, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства по управлінню будинками Кіровоградської обласної ради (м. Кропивницький, пл. Героїв Майдану, 1, ідентифікаційний код 04013867) - 8000,00 грн пені, 1574,17 грн 3%, 4038,47 інфляційних втрат, а також 1378,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

В частині стягнення з відповідача боргу в сумі 52956,34 грн прийняти відмову позивача від позову та припинити провадження у справі.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 17.10.16.

Суддя О.Б. Шевчук