ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2016 р.Справа № 922/2833/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО", м. Київ
до Комунального підприємства "Тролейбусне депо №3", м. Харків
про стягнення 10407,59 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 до господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства "Тролейбусне депо №3" (далі - відповідач) звернулось Приватне акціонерне товариство "СК "ВУСО" (далі - позивач), в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 10 407,59 грн. Витрати по оплаті судового збору позивач поросить суд стягнути з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що Приватне акціонерне товариство "СК "ВУСО" на виконання вимог статті 27 Закону України Про страхування та статті 993 Цивільного кодексу України, здійснило виплату страхового відшкодування транспортного засобу, а саме: автомобіля марки Ford Fiesta, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, вартість відновлювального ремонту якого склала 10407,59 грн. та набуло права вимоги на підставі вищезазначених правових норм до особи, відповідальної за завдані збитки, тобто відповідача за даним спором.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.08.2016 було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 19.09.2016 о 11:30 годині.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.09.2016 розгляд справи було відкладено на 04.10.2016 о 11:30. Цією ж ухвалою було задоволено клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника у судовому засіданні.

22.09.2016 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 31292), в якому відповідач заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що позивач, порушуючи вимоги нормативно-правових актів не надав звіту незалежного оцінювання, а тому розрахунок суми страхового відшкодування є необґрунтованим. Наданий відзив досліджений судом та долучений до матеріалів справи.

22.09.2016 до суду від відповідача надійшла заява (вх. № 31288), в якій відповідач просить суд залучити до участі у справі ОСОБА_1, як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, посилаючись на те, що саме ця особа перебувала під час скоєння ДТП у трудових відносинах з КП "Тролейбусне депо №3" та визнана судом винною у скоєнні ДТП.

Суд розглянувши заяву відповідача від 22.09.2016 року щодо залучення до участі у справі ОСОБА_1, як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, відмовляє в її задоволенні виходячи з наступного.

Відповідно до статті 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Як роз'яснено у п. п 1.6 п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції №18 від 26.12.2011, питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі. Саме лише зазначення в позовній заяві та/або у вступній частині судового рішення певного підприємства чи організації як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, без вирішення судом питання щодо її допущення або залучення до участі у справі не надає їй відповідного процесуального статусу.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Враховуючи вищевикладене та відсутність доказів того, що рішення у справі може вплинути на права або обов'язки ОСОБА_1, заява про залучення в якості третьої особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору не підлягає задоволенню.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві та повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

27.07.2015 між Приватним акціонерним товариством СК ВУСО (надалі - Страховик) та ОСОБА_2 (надалі - Страхувальник), було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 1-01 (надалі - Договір), за яким Страховик прийняв під страховий захист транспортний засіб Страхувальника, а саме автомобіль марки Ford Fiesta, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

30.12.2015 у м. Харкові по вул. Академіка Проскури 3/4 відбулась ДТП за участю застрахованого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 та тролейбусу Rосаг, державний реєстраційний номер 3021, що належить Комунальному підприємству Тролейбусне депо № 3, під керуванням ОСОБА_1. В результаті ДТП застрахований в Приватному акціонерному товаристві СК ВУСО автомобіль отримав механічні ушкодження.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 27.01.2016, у справі №640/905/16-п винним у вчиненні зазначеної ДТП було визнано водія ОСОБА_1 та відповідно до ст. 124 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

31.12.2015 ОСОБА_2 було подано до ПрАТ СК ВУСО Заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 18-19).

Відповідно до Рахунку-фактури № ЗиФ-0292462 від 05.01.2016 вартість відновлювального ремонту застрахованого в ПрАТ СК ВУСО автомобіля склала 10 407,59 грн.

Факт зазначеної ДТП було визнано ПрАТ СК ВУСО страховим випадком. Згідно умов договору страхування одним із страхових випадків, визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю Страхувальника (п.п. 4.1.1 Договору страхування).

Розмір страхового відшкодування визначається Страховиком, виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми. А підставою для виплати страхового відшкодування є рахунок станції технічного обслуговування, рекомендованої Страховиком (п. 5.2 Договору страхування).

Відповідно до наданого СТО рахунку від 05.01.2016 № ЗиФ-0292462 та умов договору страхування, ПрАТ СК ВУСО сплатило на рахунок СТО суму страхового відшкодування, що становить вартість відновлювального ремонту, у розмірі 10 407,59 грн. (а.с. 22), що підтверджується платіжним дорученням № 519 від 15.01.2016 (а.с. 32).

Також виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК ВУСО у відповідності до статті 25 Закону України Про страхування на підставі заяви Страхувальника від 31.12.2015, страхового акту № 178-02 від 15.01.2016.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, у зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику позивач набув право регресу до винної у ДТП особи відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування".

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 статті 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Таким чином, у зв'язку з виплатою страхового відшкодування ОСОБА_2, ПрАТ "СК "ВУСО" набуває право регресу до ОСОБА_1, як винної особи у ДТП, який знаходився у трудових відносинах з КП "Тролейбусне депо №3" на посаді водія тролейбуса та під час ДТП виконував трудові обов'язки, тому відповідач - КП "Тролейбусне депо №3" зобов'язаний відшкодувати шкоду завдану своїм працівником у розмірі 10407,59 грн.

Для врегулювання спору мирним шляхом, позивач направив на адресу відповідача претензію № 3831 від 06.07.2016 з проханням відшкодувати збитки (а.с. 24), але вона була проігнорована з боку відповідача та відшкодування не здійснив.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З матеріалів справи вбачається, що тролейбус, Rосаг 217 Е, інвентарний № 3021 згідно технічного паспорта, знаходився на балансі КП Тролейбусне депо № 3.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Таким чином, оскільки винною у скоєнні вищезазначеної ДТП особою було завдано матеріальної шкоди страхувальнику позивача, останній правомірно звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача шкоди, завданої його працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Статтею 33 ГПК України передбачено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки, відповідач не надав доказів сплати заподіяної шкоди, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з КП Тролейбусне депо № 3 майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, (в порядку регресу) в розмірі 10407,59 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 16, 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. 5, 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 1166, 1172, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Тролейбусне депо №3" (61007, м. Харків, вул. Свистуна, 2-Б, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, оф.212, ) суму коштів в розмірі 10407,59 грн. та судовий збір в розмірі 1378,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення, відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 07.10.2016 р.

Суддя ОСОБА_4