ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2016 р. Справа № 911/244/16

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства Банк Національні інвестиції, м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю Інструментальний завод, Київська область, м. Біла Церква

третя особа товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова установа Європейська факторингова компанія розвитку, м. Київ

про стягнення 1741322,33 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. №106/03 від 21.12.2015 р.);

від відповідача: ОСОБА_2 (дов. №13 від 05.02.2016 р.);

від третьої особи: ОСОБА_2 (дов. №1 від 13.01.2016 р.);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Київської області звернулось публічне акціонерне товариство Банк Національні інвестиції (далі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Інструментальний завод про стягнення 1741322,33 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору №366-13ЦВ від 08.11.2013 р. В результаті неналежного виконання зобовязань щодо повернення кредитних коштів відповідачем позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у сумі 1432980,00 грн., заборгованості за процентами у сумі 144700,30 грн., пені за кредитом у сумі 154363,79 грн. та пені по процентам у сумі 9278,24 грн., всього 1741322,33 грн.

Ухвалою суду від 09.02.2016 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова установа Європейська факторингова компанія розвитку.

23.02.2016 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив № 14 від 05.02.2016 р., в якому відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що на підставі договору про відступлення права вимоги №Ф-20/15 від 07.09.2015 р., укладеного між публічним акціонерним товариством Банк Національні інвестиції (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова установа Європейська факторингова компанія розвитку (кредитор), відбулася заміна кредитора у зобовязанні шляхом відступлення первісним кредитором кредитору права вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю Інструментальний завод за кредитним договором № 366-13ЦВ від 08.11.2013 р., у звязку з чим у позивача відсутні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором.

23.02.2016 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення від 23.02.2016 р., в яких позивач зазначав, що під час здійснення тимчасової адміністрації було здійснено перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) протягом одного року до дня впровадження тимчасової адміністрації банку, та виявлено ряд правочинів, укладених між публічним акціонерним товариством Банк Національні інвестиції та товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова установа Європейська факторингова компанія розвитку щодо відступлення права вимоги, які є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб у звязку з чим наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації АТ Банк Національні інвестиції ОСОБА_3 від 16.10.2015 р. №51-ос договір про відступлення права вимоги №Ф-20/15 від 07.09.2015 р. визнано нікчемним.

В судових засіданнях 23.02.2016 р. та 10.03.2016 р. було оголошено перерву до 10.03.2016 р. та 21.03.2016 р. відповідно.

Представник позивача в судових засіданнях 09.02.2016 р., 23.02.2016 р. 10.03.2016 р. та 21.03.2016 р. позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судових засіданнях 09.02.2016 р., 23.02.2016 р. 10.03.2016 р. та 21.03.2016 р. проти задоволення позовних вимог заперечував.

Представник третьої особи в судових засіданнях 23.02.2016 р., 10.03.2016 р. та 21.03.2016 р. проти задоволення позовних вимог заперечував.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.03.2016 р. було продовжено строк вирішення спору у даній справі на 15 днів та зупинено провадження у справі № 911/244/16 до набрання рішенням господарського суду міста Києва у справі № 910/935/16 законної сили.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.09.2016 р. поновлено провадження у справі № 911/244/16 та призначено розгляд даної справи на 04.10.2016 р.

30.09.2016 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 911/244/16, в якому позивач просить зупинити провадження у даній справі до вирішення справи № 910/935/16 Вищим господарським судом України. Клопотання обґрунтоване тим, що справу № 910/935/16 остаточно не вирішено, оскільки постанова Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/935/16 оскаржена до Вищого господарського суду України.

Зазначене клопотання позивача не підлягає задоволенню, оскільки до клопотання додана лише касаційна скарга, проте доказів прийняття касаційної скарги до розгляду Вищим господарським судом України позивачем не надано.

Представник позивача в судовому засіданні 04.10.2016 р. підтримав клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник відповідача в судовому засіданні 04.10.2016 р. проти задоволення позовних вимог заперечував.

Представник третьої особи в судовому засіданні 04.10.2016 р. проти задоволення позовних вимог заперечував.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

08.11.2013 р. між АТ Банк Національні інвестиції (за договором банк) та товариством з обмеженою відповідальністю Інструментальний завод (за договором позичальник) було укладено кредитний договір № 366-13ЦВ, відповідно до п. 2.1. якого банк у порядку та на умовах визначених цим договором надає позичальнику відновлювальну кредитну лінію у гривні (далі валюта кредиту), а позичальник зобов'язується повернути кредит у строки встановлені в п. 2.2 цього договору, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання за цим договором.

Пунктом 2.2. кредитного договору визначено графік ліміту заборгованості за кредитною лінією: період з 08.11.2013 року по 19.09.2015 року; сума ліміту заборгованості за кредитною лінією становить 1500000,00 грн. (один мільйон пятсот тисяч гривень 00 копійок).

Відповідно до пункту 2.4 кредитного договору строк дії кредитної лінії 681 дні(в): з 08 листопада 2013 року по 19 вересня 2015 року включно.

Пунктом 2.5. кредитного договору сторони погодили, що процентна ставка за користування коштами кредиту: 25 (двадцять п'ять) процентів річних.

Згідно з п. 4.1. кредитного договору нарахування банком процентів здійснюється на дату сплати процентів за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту (траншу) до дня повного його погашення на суму фактичного залишку заборгованості за кредитом. При цьому, порушення строків погашення кредиту не є підставою для припинення нарахування процентів. День надання кредиту та день його повернення вважаються одним днем.

Відповідно до п. 5.5 кредитного договору позичальник щомісяця сплачує проценти за користування кредитом в останній робочий день місяця, за який сплачуються проценти та одночасно із кінцевим строком повернення кредиту.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за договором (п. 10.18. кредитного договору).

На виконання умов кредитного договору позивачем було надано відповідачу кредит у сумі 1500000,00 грн., що підтверджується випискою по особовим рахункам з 08.11.2013 р. по 28.08.2014 р.

Як зазначає позивач, у встановлений кредитним договором строк відповідач не виконав взятих на себе зобовязань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, у звязку з чим позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у сумі 1432980,00 грн., заборгованості за процентами у сумі 144700,30 грн., пені за кредитом у сумі 154363,79 грн. та пені по процентам у сумі 9278,24 грн.

Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством Банк Національні інвестиції (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова установа Європейська факторингова компанія розвитку (кредитор) був укладений договір відступлення права вимоги № Ф-20/15 від 07.09.2015 р., згідно з яким 07.09.2015 р. відбулася заміна кредитора у зобовязанні шляхом відступлення первісним кредитором кредитору права вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю Інструментальний завод за кредитним договором № 366-13ЦВ від 08.11.2013 р.

У договорі відступлення права вимоги №Ф-20/15 від 07.09.2015 р. сторони погодили, що право вимоги - це права вимог первісного кредитора за кредитним договором до боржника разом з правами вимог первісного кредитора/іпотекодержателя/заставодержателя за договорами забезпечення до боржника/іпотекодавця/заставодавця, що підтверджується документацією, в тому числі, але не виключно: безспірне право вимоги сплати, повернення заборгованості, яка виникла та яка може виникнути у майбутньому (майбутня вимога у розумінні ст. 1078 ЦК України) на підставі кредитного договору та виконання інших зобов'язань боржника, встановлених кредитним договором.

Сторони домовились про те, що разом з правом вимоги за кредитним договором первісний кредитор відступає (передає) кредитору у порядку, передбаченому п. 3.2. цього договору, свої права, вимоги за договорами забезпечення (п. 2.2. договору).

Згідно із п. 2.3. договору, загальний розмір заборгованості боржника, яка виникла та існує на дату укладення цього договору, право вимоги якої відступається первісним кредитором кредитору згідно цього договору, складає сума у розмірі 1467753,07 грн., в тому числі:

- право вимоги повернення заборгованості за основною сумою кредиту відповідно до кредитного договору в сумі 1432980,00 грн.;

- право вимоги сплати процентів за користування кредитом в розмірі, встановленому кредитним договором, нарахованих та несплачених станом на дату укладення цього договору 34773,07 грн.;

- також, на підставі цього договору до кредитора переходить безспірне право вимоги до боржника сплати заборгованості, яка може виникнути у майбутньому (майбутня вимога у розумінні ст. 1078 ЦК України) на підставі кредитного договору, та виконання інших зобов'язань боржника, встановлених кредитним договором.

Пунктом 3.9. договору передбачено, що ціна договору, визначена за домовленістю сторін, складає суму грошових коштів в національній валюті України у розмірі 1467753,07 грн. та дорівнює сумі заборгованості боржника на дату укладення цього договору.

Згідно із п. 3.1. договору, для підтвердження наявності та дійсності права вимоги, що відступається за цим договором, первісний кредитор передає кредитору документацію в порядку та строки, що передбачені цим договором за актом приймання-передачі документації, який є невід'ємною частиною цього договору (додаток 1).

В пункті 3.2. договору сторони домовились, що зміна сторони у зобов'язанні вважається такою, що відбулася, а право вимоги за кредитним договором вважається відступленим первісним кредитором в момент укладення сторонами Акта заміни кредитора у зобов'язанні (відступленні права вимоги), який є невід'ємною частиною цього договору (додаток 2).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015 року №172 на підставі постанови Правління Національного банку України №613 від 17.09.2015 року "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" до категорії неплатоспроможних" з 18.09.2015 року у Публічному акціонерному товаристві "Банк "Національні інвестиції" запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Банк "Національні інвестиції" призначено ОСОБА_3.

Після запровадження у банку тимчасової адміністрації, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було здійснено перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку та встановлено нікчемність договору відступлення права вимоги №Ф-20/15 від 07.09.2015 р.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації АТ Банк Національні інвестиції ОСОБА_3 від 16.10.2015 р. №51-ос договір про відступлення права вимоги №Ф-20/15 від 07.09.2015 р. визнано нікчемним.

Постановою Київського апеляційного суду від 07.09.2016 р. у справі № 910/935/16 за позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Національні інвестиції" ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку", треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю "Інструментальний завод"; Фонд гарантування вкладів фізичних осіб; приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Поліс»; Українське товариство мисливців і рибалок про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину рішення господарського суду міста Києва від 23.02.2016 р. у справі № 910/935/16, яким позов задоволено, скасовано; прийнято нове, рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Вказаною постановою встановлено, що публічним акціонерним товариством "Банк "Національні Інвестиції" внаслідок укладення з ТОВ "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" договору відступлення права вимоги №Ф-20/15 від 07.09.2015 р. не було надано переваги ТОВ "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" щодо задоволення вимог за договором банківського рахунка згідно приписів п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а отже і підстави, які б свідчили про нікчемність вищезазначеного правочину відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, договір відступлення права вимоги №Ф-20/15 від 07.09.2015 р. є дійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою.

Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Як вбачається з постанови Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2016 р. у справі № 910/935/16 та вбачається з матеріалів справи, актом приймання - передачі документації від 07.09.2015 р. ПАТ "Банк "Національні інвестиції" передало, а ТОВ "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" отримало документи на підтвердження права вимоги:

кредитний договір № 366-13ЦВ від 08.11.2013 р., укладений між Публічним акціонерним товариством "Банк "Національні інвестиції" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інструментальний завод", (з усіма додатками та додатковими угодами до нього);

договір іпотеки, посвідчений 19.05.2014 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 1140, укладений між Публічним акціонерним товариством "Банк "Національні інвестиції" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інструментальний завод", (з усіма додатками та додатковими угодами до нього);

договір застави, посвідчений 08.11.2013 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 зареєстрований в реєстрі за № 2803, укладений між Публічним акціонерним товариством "Банк "Національні інвестиції" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інструментальний завод", (з усіма додатками та додатковими угодами до нього);

договір застави обладнання № 366-13ЦВ від 08.11.2013 р., укладений між Публічним акціонерним товариством "Банк "Національні інвестиції" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інструментальний завод" (з усіма додатками та додатковими угодами до нього).

Актом заміни кредитора у зобов'язанні (відступленні права вимоги) від 07.09.2015 р. сторони підтвердили, що 07.09.2015 р. відбулася заміна кредитора у зобов'язанні внаслідок чого право вимоги за кредитним договором № 366-13ЦВ від 08.11.2013 р., договором іпотеки, посвідченим 19.05.2014 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованим в реєстрі за № 1140; договором застави, посвідченим 08.11.2013 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованим в реєстрі за № 2803, та договором застави обладнання № 366-13ЦВ від 08.11.2013 р., з усіма додатками та додатковими угодами до вказаних договорів, перейшло від кредитора до нового кредитора у обсязі згідно з умовами договору.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено постановою Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/935/16, товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" 07.09.2015 р. оплатило відступлені на його користь права вимоги у сумі 1467753,07 грн. і тим самим повністю погасило заборгованість ТОВ "Інструментальний завод" за кредитним договором від 08.11.2013 р. № 366-13ЦВ перед банком.

Судом встановлено, що на час укладення договору відступлення права вимоги №Ф-20/15 від 07.09.2015 р. заборгованість відповідача перед позивачем відповідно до п. 2.3. даного договору становила 1467753,07 грн., з яких 1432980,00 грн. заборгованості за основною сумою кредиту відповідно до кредитного договору та 34773,07 грн. проценти за користування кредитом.

Як вже зазначалось, постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2016 р. у справі № 910/935/16 встановлено, що ТОВ "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" оплатило відступлені на його користь права вимоги і тим самим повністю погасило заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором від 08.11.2013 р. № 366-13ЦВ.

Оскільки право вимоги повернення заборгованості за кредитом у сумі 1432980,00 грн. відступлено за договором №Ф-20/15 від 07.09.2015 р. ТОВ "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" в порядку ч. 1 ст. 512 ЦК України та, крім того, станом на 07.09.2015 р. заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 1432980,00 грн. відсутня, то вимога позивача про стягнення з відповідача 1432980,00 грн. заборгованості за кредитом не підлягає задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 144700,30 грн. заборгованості за процентами за період з 11.11.2013 р. по 15.12.2015 р.

Як вже зазначалось, відповідно до п. 2.3. договору №Ф-20/15 від 07.09.2015 р. первісним кредитором (позивачем) відступлено кредитору (ТОВ "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку") право вимоги сплати процентів за користування кредитом в розмірі 34773,07 грн., нарахованих та несплачених станом на дату укладення договору №Ф-20/15 від 07.09.2015 р.

Також, п. 2.3 договору № Ф-20/15 від 07.09.2015 р. передбачено, що на підставі даного договору до кредитора переходить безспірне право вимоги до боржника сплати заборгованості, яка може виникнути у майбутньому (майбутня вимога у розумінні ст. 1078 ЦК України) на підставі кредитного договору, та виконання інших зобовязань боржника встановлених договором.

Право вимоги заборгованості відповідача перед позивачем за процентами у сумі 34773,07 грн. відступлено за договором № Ф-20/15 від 07.09.2015 р. ТОВ "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" та станом на 07.09.2015 р. повністю оплачена.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що у відповідача відсутня заборгованість за кредитним договором після 07.09.2015 р., у позивача взагалі відсутні правові підстави для нарахування процентів після укладення договору № Ф-20/15 від 07.09.2015 р. у сумі 109927,23 грн. за період з 08.09.2015 р. по 15.12.2016 р.

Відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача 144700,30 грн. заборгованості за процентами за період з 11.11.2013 р. по 15.12.2015 р. не підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 154363,79 грн. пені за кредитом, нарахованої на заборгованість відповідача у сумі 1432980,00 грн. за період з 20.09.2015 р. по 15.12.2015 р., та 9278,24 грн. пені за процентами, нарахованої на заборгованість відповідача за процентами за період з 01.09.2015 р. по 15.12.2015 р.

Враховуючи положення п. 2.3. договору № Ф-20/15 від 07.09.2015 р. та те, що станом на 07.09.2015 р. у відповідача перед позивачем взагалі відсутня заборгованість як за кредитним договором, так і за процентами, позивачем неправомірно нарахована пеня на заборгованість відповідача за кредитом у сумі 1432980,00 грн. за період з 20.09.2015 р. по 15.12.2015 р. та пеня на заборгованість відповідача за процентами за період з 01.09.2015 р. по 15.12.2015 р.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача 154363,79 грн. пені за кредитом та 9278,24 грн. пені за процентами не підлягає задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладається судом на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення підписано 12.10.2016 р.

Суддя О.О. Рябцева