ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2016 р. Справа № 911/2551/16

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Сервіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясенсвіт»

про стягнення 9324,94 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність № 1 від 20.09.2016 року);

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність № ЯС-17/03/16-337 від 18.03.2016 року), ОСОБА_4 (довіреність № ЯС-17/03/16-337 від 18.03.2016 року).

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Сервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясенсвіт» про стягнення 9324,94 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.08.2016 року порушено провадження у справі № 911/2551/16 та призначено справу до розгляду на 06.09.2016 року.

В судове засідання, яке відбулось 06.09.2016 року представник позивача не зявився, вимог ухвали Господарського суду Київської області від 12.08.2016 року не виконав, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідач 02.09.2016 року подав заперечення проти позову. У звязку з чим, розгляд справи відкладався до 27.09.2016 року та було витребувано у позивача додаткові докази та пояснення, необхідні для вирішення спору.

В судовому засіданні 27.09.2016 року позивач позовні вимоги підтримав, надав витребувані судом пояснення та наявні у нього додаткові докази. Відповідач проти позову заперечував, стверджуючи про відсутність підстав для стягнення заборгованості з оплати ремонту автомобіля, оскільки такий ремонт не замовлявся і не здійснювався позивачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши подані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Як вбачається з викладених у позові обставин, 13.02.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Сервіс» (позивач, Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ясенсвіт» (відповідач, Замовник) було укладено Договір про виконання робіт №ЯС-13/02/15-15 (далі - Договір).

Предметом даного ОСОБА_5 є виконання за завданням Замовника робіт з ремонту та технічного обслуговування транспортних засобів та устаткування Замовника.

Позивач стверджує, що 02.04.2015 року ним для проведення ремонтних робіт, від представника відповідача було прийнято автомобіль марки: DAF ТЕ85ХС, державний номер: АІ5226ВН, VIN: ХLRTE85ХС0Е572240, 01.01.2002 року випуску, підтвердженням чого є підписаний сторонами Акт прийому-передачі автомобіля №ЗАС0000189 від 02.04.2015 року.

Також, позивач в позові зазначає, що в момент передачі автомобіля в присутності представника відповідача, відповідно до п. 2.1.5. ОСОБА_5, позивачем, було проведено діагностику транспортного засобу, на основі якої складено попередній рахунок №ЗАС0001933 від 02.04.2015 року (з зазначенням переліку, вартості необхідних ремонтних робіт, кількості та вартості деталей та інших витратних матеріалів, що повинні бути використані при проведенні ремонтних робіт). Передача автомобіля позивачу для виконання останнім ремонтних робіт є свідченням того, що представник відповідача погодився з переліком, обємом, вартістю необхідних ремонтних робіт та витратних матеріалів. Також, передаючи автомобіль на ремонт відповідач усвідомлював, що між ним та позивачем існують двосторонні відносини, а дії позивача з ремонту автомобіля передбачають зустрічні дії відповідача з оплати цих послуг на користь позивача.

Позивач стверджує, що виконав умови укладеного з відповідачем ОСОБА_5 у повному обсязі та повернув відповідачеві автомобіль, при цьому, керуючись п.п. 2.2. та 2.3. ОСОБА_5 склав Акт виконаних робіт №ЗАС0000189 від 10.10.2015 року, на загальну суму 9324,94 грн., та передав зазначений Акт на підписання уповноваженому представнику відповідача. Однак, відповідач не повернув підписаний зі своєї сторони екземпляр Акту виконаних робіт. У звязку з чим, позивач 06.07.2016 року повторно направив на адресу відповідача ОСОБА_6 виконаних робіт для його підписання.

Згідно з п. 2.3.2. ОСОБА_5 у випадку, якщо Замовник не повертає Виконавцю протягом 3-х календарних днів належно підписаний Акт виконаних робіт чи не надає письмової вмотивованої відмови від підписання Акта виконаних робіт в цей же строк, даний акт вважається погодженим та підписаним обома сторонами.

Крім цього, у відповідності до п. 7.2.2. ОСОБА_5 Замовник зобовязаний прийняти виконані Виконавцем роботи, підписати Акт виконаних робіт, або надати вмотивовану письмову відмову від підписання такого акту протягом доби з дня отримання від Виконавця повідомлення про виконання робіт. В разі ненадання вмотивованої письмової відмови від підписання Акту виконаних робіт, такий акт вважається підписаним (прийнятим) Замовником.

У звязку з чим, позивач зазначає, що згідно з повідомлення про вручення поштового відправлення, зазначений вище Акт виконаних робіт був отриманий відповідачем 08.07.2016 року. Однак, відповідач не передав позивачу підписаний примірник Акту чи вмотивовану відмову від його підписання.

Таким чином, відповідно до пункту 2.3.2. ОСОБА_5 позивач вважає Акт виконаних робіт №ЗАС0000189 від 10.10.2015 року підписаним та погодженим Сторонами.

Пунктом 4.2.1. ОСОБА_5 передбачено, що розрахунки за кожен відремонтований автомобіль або агрегат здійснюється Замовником на умовах відстрочення платежу в безготівковій формі на поточний рахунок протягом 5 банківських днів з моменту оформлення (підписання) Акту виконаних робіт.

Таким чином, позивач зазначає, що відповідач зобовязаний був оплатити вартість робіт і запчастин у розмірі 9324,94 грн. до 21.07.2016 року. Однак, свої зобовязання своєчасно та в повному обсязі не виконав, у звязку з чим, за відповідачем рахується прострочена заборгованість в сумі 9324,94 грн. з оплати проведених на підставі ОСОБА_5 про виконання робіт №ЯС-13/02/15-15 від 13.02.2015 року робіт з ремонту автомобіля марки: DAF ТЕ85ХС, державний номер: АІ5226ВН, VIN: ХLRTE85ХС0Е572240, 01.01.2002 року випуску, що засвідчено Актом виконаних робіт №ЗАС0000189 від 10.10.2015 року.

Відповідач в ході розгляду спору проти позову заперечував, в наданих суду письмових запереченнях зазначив, що не замовляв позивачу спірний ремонт автомобіля, автомобіль 02.04.2015 року позивачу не передавав, наданий позивачем ОСОБА_6 прийому-передачі №ЗАС0000189 від 02.04.2015 року не містить підпису Замовника, тому не засвідчує факту передачі автомобіля в ремонт, жоден з наданих позивачем документів стосовно спірного автомобіля не містить підписів представників відповідача та посилання на Договір про виконання робіт №ЯС-13/02/15-15 від 13.02.2015 року.

Також, відповідач зазначає, що Акт виконаних робіт датований жовтнем 2015 року, тобто через шість місяців з моменту передачі автомобіля для ремонту радіатора, що є суперечливим. Крім того, Акт виконаних робіт має одночасно засвідчувати і факт передачі автомобіля з ремонту уповноваженому представнику власника, що передбачає обовязковість підпису останнього про факт отримання автомобіля.

Відповідач також заперечував факт отримання від позивача примірника Акту виконаних робіт, оскільки з опису вкладення не можливо в становити, що надсилався саме спірний Акт виконаних робіт.

Крім того, відповідач повідомив суду, що всі фактично здійснені позивачем ремонти оформлені відповідними двосторонніми актами та оплачені відповідачем без порушень.

В ході розгляду спору на виконання вимог суду з врахуванням заперечень відповідача, позивачем були надані пояснення, що ремонт здійснювався без попередньої Заявки за фактичним зверненням відповідача (в телефонному режимі), що не реєструвалось в журналі реєстрації заявок.

Позивачем не надано жодних пояснень з приводу відсутності підпису Замовника на Акті приймання-передачі автомобіля в ремонт, на наданій позивачем ОСОБА_7 заявці до Акту виконаних робіт № ЗАС0000189 від 10.10.2015 року, яка за твердженням позивача була оформлені під час представлення ТЗ для надання послуг, відсутня дата та підпис уповноваженого представника Замовника (стоять підписи невідомих осіб).

Також, позивачем надано пояснення, що в рахунках № ЗАС0001933 від 02.04.2015 року на суму 9324,94 грн., № ЗАС0001972 від 12.10.2015 року на суму 9324,94 грн. та Акті виконаних робіт № ЗАС0000189 від 10.10.2015 року на суму 9324,94 грн. помилково підставою зазначено Договір б/н від 19.02.2015 року, а не спірний Договір про виконання робіт № ЯС-13/02/15-15 від 13.02.2015 року.

Однак, позивачем не надано доказів вжиття заходів щодо виправлення вищезазначеної помилки та не надано обґрунтованих пояснень щодо тривалості ремонту автомобіля понад шість місяців.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи, що послуги по ремонту автомобіля не вичерпуються споживанням в ході їх надання, а передбачають створення певного результату, відповідні правовідносини підпадають під кваліфікацію ст. 837 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

З врахуванням заперечень відповідача, дослідивши надані позивачем в обґрунтування позовних вимог докази та пояснення, судом встановлено наступне.

З огляду на умови розділу 2 ОСОБА_5 про виконання робіт № ЯС-13/02/15-15 від 13.02.2015 року, на який позивач посилається як на підставу позовних вимог, ремонт здійснюється (послуги надаються) за умови предявлення Замовником документа, що засвідчує особу Замовника (паспорт, посвідчення та довіреність на представника) та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорту). Послуги надаються згідно з Заявками Замовника та складенням сторонами ОСОБА_7 заявки з зазначенням строку та обсягу робіт. При цьому, з огляду на умови ОСОБА_5, в будь-якому випадку послуги надаються за Заявкою Замовника, яка може бути попередньою чи по факту предявлення транспортного засобу.

Однак, позивачем не надано суду пояснень та доказів оформлення Заявки на ремонт автомобіля, не зазначено ким безпосередньо здійснено замовлення ремонту та хто саме передав автомобіль. ОСОБА_6 прийому-передачі № ЗАС0000189 від 02.04.2015 року не містить підпису Замовника, в ньому не зазначено хто і на підставі чого (довіреності) передавав автомобіль, також в акті відсутні посилання на Договір про виконання робіт № ЯС-13/02/15-15 від 13.02.2015 року.

Таким чином, Акт прийому-передачі № ЗАС0000189 від 02.04.2015 року не засвідчує факту передачі відповідачем автомобіля марки: DAF ТЕ85ХС, державний номер: АІ5226ВН, VIN: ХLRTE85ХС0Е572240, 01.01.2002 року випуску, позивачу в ремонт, також позивачем не надано інших доказів, які свідчать про замовлення відповідачем ремонту.

Також, судом встановлено, що жоден з наданих позивачем документів стосовно спірного автомобіля не містить підписів представників відповідача та посилання на Договір про виконання робіт № ЯС-13/02/15-15 від 13.02.2015 року.

В рахунках-фактурах та Акті виконаних робіт № ЗАС0000189 від 10.10.2015 року зазначено Договір № від 19.02.2015 року і позивачем не надано пояснень та доказів щодо вжиття заходів виправлення помилки, тому відсутні підстави вважати, що відповідні документи складені в рамках ОСОБА_5 про виконання робіт № ЯС-13/02/15-15 від 13.02.2015 року.

Таким чином, позивачем не доведено факту замовлення відповідачем ремонту автомобіля та його фактичної передачі на ремонт за Актом прийому-передачі № ЗАС0000189 від 02.04.2015 року, що ставить під сумнів здійснення наведених в Акті виконаних робіт № ЗАС0000189 від 10.10.2015 року нескладних робіт по ремонту радіатора на суму 9324,94 грн., які тривали понад пів року. Крім того, в порушення умов ОСОБА_5 ОСОБА_7 заявка не містить дати складення, строків та обсягів робіт, підписана невідомими особами, тому не вважається складеною сторонами в момент прийняття автомобіля.

Також, позивачем не надано доказів повернення відповідачу (уповноваженому представнику) автомобіля з ремонту. З наданих позивачем доказів взагалі не можливо встановити факту перебування автомобіля марки: DAF ТЕ85ХС, державний номер: АІ5226ВН, VIN: ХLRTE85ХС0Е572240, 01.01.2002 року випуску на ремонті в період з 02.04.2015 року по 10.10.2015 року.

Крім того, позивачем не надано пояснень щодо обставин повернення автомобіля Замовнику з ремонту, зокрема, коли і кому фактично було передано автомобіль і чи відбувалось це уповноваженому представнику відповідача, тоді чому відповідний факт повернення автомобіля з ремонту не було оформлено та, відповідно, засвідчено. Навіть в разі спірності виконаних робіт, факт повернення автомобіля мав бути засвідчений підписом уповноваженого представника відповідача і в разі відмови засвідчити факт прийняття автомобіля з ремонту, у позивача не було підстав передавати автомобіль.

Також, судом встановлено, що по спірному ОСОБА_5 про виконання робіт № ЯС-13/02/15-15 від 13.02.2015 року сторонами було підписано два Акти виконаних робіт № ЗАС0000156 від 23.03.2015 року на суму 1560,00 грн. та № ЗАС0000105 від 31.03.2015 року на суму 70417,62 грн., які оплачені відповідачем. При цьому, судом встановлено, що за Актом виконаних робіт № ЗАС0000105 від 31.03.2015 року здійснювався складний ремонт (двигуна та коробки передач) саме спірного автомобіля марки: DAF ТЕ85ХС, державний номер: АІ5226ВН, VIN: ХLRTE85ХС0Е572240, 01.01.2002 року випуску на суму 70417,62 грн., який тривав біля трохи більше місяця, і є дивним передача такого автомобіля знову на ремонт (радіатора) через два дні без належного оформлення і тривалість такого ремонту була понад пів року.

Таким чином, враховуючи недоведеність позивачем факту замовлення відповідачем ремонту спірного автомобіля та фактичної передачі його на ремонт і перебування на ремонті в період з 02.04.2015 року по 10.10.2015 року, також недоведеність факту повернення автомобіля з ремонту, що мало бути засвідчено під час фактичної передачі автомобіля Замовнику, односторонній Акт виконаних робіт № ЗАС0000189 від 10.10.2015 року за відсутності достатніх доказів передачі саме відповідного Акту відповідачу для підписання, не засвідчує факту виконаних робіт.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем не обґрунтовані та не доведені, відповідачем заперечені, тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

вирішив:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 10.10.2016 р.

Суддя Т.П. Карпечкін