ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2016 року Справа № 904/1834/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач) суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання: Саланжій Т.Ю.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №ББУ/ПУ254/Т/15 від 18.12.2015 р., представник;

представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2016 року у справі № 904/1834/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м. Павлоград, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СФЕРАПЛЮС", м. Дніпро

про внесення змін до договору №14-29/234-ПД від 27.08.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області 10.05.2016 року у справі № 904/1834/16 (суддя Соловйова А.Є.) в задоволені позову відмовлено.

Рішення мотивовано недоведеністю позивачем наявності суттєвої зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору підряду №14-29/234-ПД від 27.08.2014 року, як то необхідно згідно ч.2 ст. 652 Цивільного кодексу України.

Не погоджуючись з рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що суд безпідставно не задовольнив позовні вимоги.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначив, що ПАТ"ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" є постачальником вугілля на теплові електростанції України, у звязку з проведення на території України Антитерористичної операції не всі підприємства вчасно розраховуються з позивачем за вугілля і саме за цієї підстави позивач звернувся до господарського суду з позовом про внесення змін до договору №14-29/234-ПД від 27.08.2014 року. Скаржник наголошує на тому, що він просить лише відтермінувати строк оплати виконаних відповідачем робіт.

Просить оскаржуване рішення скасувати, позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, відзив на апеляційну скаргу не надав.

Абзацом 1 п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. за №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції " визначено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Колегія суддів дійшла висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, оскільки правова позиція сторін викладена письмово. Характер спору виключає необхідність у дослідженні будь-яких інших доказів, ніж ті, що наявні в матеріалах справи.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що позивач та відповідач 27.08.2014 року уклали договір №14-29/234-ПД, відповідно до якого в порядку та на умовах, передбаченим договором, підрядник зобов'язався своїми силами та на свій ризик виконати, а замовник зобов'язався прийняти та оплатити наступні роботи: ремонт каналів будівлі головної вентиляторної установки шахти Самарська ПСП ШАХТОУПРАВЛІННЯ ТЕРНІВСЬКЕ ПАТ ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ (далі - Об'єкт) у відповідності до умов Договору (пункт 1.1. договору).

Пунктом 5.3. Договору сторони визначили строки оплати виконаних робіт, а саме: оплата робіт здійснюється Замовником щомісячно шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника протягом 90 календарних днів з моменту підписання сторонами Акта приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в), Довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3) і виставлення рахунку Підрядником.

Відповідно до п.10.1. Договору, він вступає в силу в день його підписання обома сторонами діє до 31.12.2014 року, а у випадку неналежного виконання сторонами всіх прийнятих на себе зобов'язань - до повного їх виконання.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На час звернення позивача з даним позовом до суду строк виконання ним зобовязання за договором підряду є таким, що настав.

Позивач просить змінити пункт 5.3 Договору шляхом викладення його в наступній редакції:

- "Сплата робіт здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника до 01.06.2016 після моменту підписання сторонами Акта приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в), Довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3) і виставлення рахунку Підрядником Замовнику для оплати".

В обгрунтування позову позивач посилався на істотну зміну обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, а саме зміну фінансового стану підприємства і неможливість виконати зобовязання у погоджений в договорі строк у звязку з наявністю заборгованості перед самим позивачем підприємств, які знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

При наявності істотної зміни обставин, що істотно порушила баланс інтересів сторін, сторони спочатку здійснюють спроби щодо зміни або розірвання договору за взаємною згодою, як зазначено у частині 1 статті 651 Цивільного кодексу України.

В силу приписів ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

В той же час, доказів звернення до відповідача з пропозицією внести зміни до Договору, а саме до п.5.3., позивач не надав. Висновок суду першої інстанції щодо вказаної обставини не спростував.

Суд першої інстанції надав вірну правову оцінку спірним правовідносинам.

Так, зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Суттєвою зміною обставин в розумінні ст. 652 Цивільного кодексу України є непередбачена зміна зовнішніх обставин, яка не залежить від волі сторін. При цьому обставини повинні змінитись настільки, що якби сторони могли це передбачити , вони не уклали би такий договір або уклали би його на інших умовах.

Разом з цим, при наявності суттєвої зміни обставин, зміна договору за рішенням суду допускається лише у виключних випадках. Для цього, крім наявності чотирьох умов передбачених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, необхідна наявність ще однієї з двох умов: розірвання договору суперечить громадським інтересам, або потягне для сторін збитки, що значно перевищують витрати необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Так, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Враховуючи зміст Постанови Верховного суду України від 27.02.2012 року за № 3-9гс12, закон пов'язує можливість зміни договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов визначених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України при істотній зміні обставин.

Відповідно, при зверненні з вимогами про зміну умов договору, на підставі ст. 652 Цивільного кодексу України на позивача покладається, у відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок довести ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог.

При цьому, наявності усіх чотирьох умов, необхідних для зміни договору, у зв'язку із істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, позивачем не доведено.

Також суд обґрунтовано зазначив, що зміна економічної ситуації є комерційним ризиком сторін договору, а тому ці обставини не можуть вважатися підставами для зміни або розірвання договору. Крім того, укладення договору та узгодження його умов між сторонами в існуючий редакції відбувалося в той період, коли вже існували обставини, на які посилається позивач у позовній заяві.

Оскільки позивачем не спростовано висновки оскаржуваного судового рішення, відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського кодексу України апеляційна скарга є не доведеною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2016 року у справі № 904/1834/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Т.А. Верхогляд

Суддя: Л.М. Білецька

Суддя: Ю.Б. Парусніков

Підписано в повному обсязі 07.10.2016 року.