ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" жовтня 2016 р. Справа № 916/1957/16

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

При секретарі Г.С. Граматик

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Успех-плюс-успех до Товариства з обмеженою відповідальністю „Варуна-плюс про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Успех-плюс-успех звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Варуна-плюс про витребування з чужого незаконного володіння майна, придбаного за договором № ГЕО 09/09/08 від 23.09.2008 р., укладеного між позивачем та ТОВ „Геоленд, а саме конвеєрної системи тип КС, заводський № 2586, дата виготовлення 12.2008 року, посилаючись на наступне.

Як вказує позивач, на землях Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області заходиться земельна ділянка розміром 1,0554 га з спорудами колишнього гаражно-складської бази за адресою: смт. Сергіївка, пров. Лиманський, 1.

За ствердженнями позивача, з 2008 року на вказаній ділянці був побудований виробничий комплекс з розливу води. В реалізації цього проекту приймали участь ПП „Грін Стар в якості суборендаря земельної ділянки, ТОВ „Аль-фарадж як замовник будівництва та ТОВ „Успех-плюс-успех як постачальник та власник виробничої лінії з розливу води.

Так, позивач зазначає, що ТОВ „Успіх плюс Успіх несло всі витрати щодо закупівлі обладнання і матеріалів, монтажу виробничої лінії по розливу води. Згідно витягу з головної книги загальні капітальні інвестиції ТОВ „Успех-плюс-успех станом на 31.12.2009 р. складали 7941971,83 грн.

Як зазначає позивач, серед майна, що належить ТОВ „Успех-плюс-успех на праві власності є конвеєрна система вартістю 323407,50 грн., що складається з :

- конвеєра пневматичного №1.1. та №2.1. - 2 шт.

- конвеєра цепного поворотного 1-рядного №1.2. - 1 шт.

- конвеєра цепного поворотного 5-рядного №1.3. - 1 шт.

- конвеєра поворотного 1-рядного №1.4. - 1 шт.

- конвеєра поворотного 4-рядного №1.5 - 1 шт.

- конвеєра ленточного №1.6 - 1 шт.

Наразі позивач стверджує, що конвеєрна система (тип КС, заводський № 2586, дата виготовлення 12.2008 року) є частиною виробничою лінії з розливу води, придбана згідно договору купівлі-продажу обладнання № ГЕО 09/09/08 від 23.09.2008 року, укладеного між ТОВ „Усіх-плюс-успіх та ТОВ „Геоленд. Вказана конвеєрна система була отримана за накладною ТОВ „ГЕО-Ленд № 3012/1 від 30.12.2008 року.

За ствердженнями позивача, конвеєрна система, була змонтована та знаходилась у будівлі побудованого цеху з розливу води. Вказане обладнання передано на відповідальне зберігання приватному підприємству „Грін Стар на підставі договору відповідального зберігання № 1/10/08 від 01.10.2008 р. та акту прийому-передачі на відповідальне зберігання від 30.12.2008 року.

Наразі позивач вказує, що 09.07.2009 року зберігачем - ПП „Грін Стар видано розпорядження № 1 про зняття зі зберігання товару. Відтак, на думку позивача, ПП „Грін Стар зняло з себе відповідальність про збереження. Однак, фактично передача не відбулася, і обладнання залишилося у приміщенні, яким користувалось ПП „Грін Стар за вказаною адресою. Факт знаходження спірного майна підтверджено постановою у виконавчого провадженні відділу ДВС Білгород-Дністровського місьрайонного управління юстиції від 28.05.2010 року, що здійснено на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 2-3844/10 від 27 липня 2010 року.

Однак, як вказує позивач, всі спроби ТОВ „Успех-плюс-успех повернути обладнання і устаткування та його вивезення з території гаражно-виробничо-складського комплексу, в тому числі шляхом звернення до суду з вимогами про усунення перешкод у користуванні майном не дали результати з причин тимчасової відсутності у позивача оригіналів документів про придбання майна та знаходження його на території виробничого комплексу. Крім того, відповідач при розгляді господарських справ № 916/1067/13 (розглядалася у складі колегії суддів під головуванням судді Меденцева П.А.) ухилявся від підтвердження факту знаходження спірного майна у володінні ТОВ „Варуна-плюс.

При цьому позивач зазначає, що лише на початку 2015 року згідно листа ПП „Грін Стар від 10.02.2015 року було з'ясовано, що ПП „Грін Стар (станом на час звернення ТОВ „Успех-плюс-успех 02.02.2015 року) вже припинило свою господарську діяльність, в тому числі на території гаражно-виробничо-складського комплексу за адресою смт. Сергіївка, пров. Лиманський, 1. Так, ПП „Грін Стар повідомило, що станом на 01.01.2015 року, все спірне майно знаходилось у змонтованому стані в приміщеннях виробничого цеху по розливу води.

Також позивач зазначає, що всі намагання ТОВ „Успех-плюс-успех по витребуванню приналежного йому майна з чужого незаконного володіння без звернення до суду є марними, ТОВ „Успех-плюс-успех фактично позбавлено права володіння ним, до того ж у товариства взагалі не було достовірної інформації про стан, в якому знаходиться приналежне йому коштовне обладнання і його комплектність. Як відомо позивачу, обладнання періодично перевіряється невідомими особами на технічній стан та фактично знаходиться у володінні ТОВ „Варуна-плюс, що є користувачем земельної ділянки за адресою смт. Сергіївка, пров. Лиманський, 1 та здійснює господарську діяльність як виробник безалкогольних напоїв і питної води власних торгових марок „Аква Вікторія, а „Грін Стар пропонує прямі оптові поставки продукції для торгової мережі. Підприємство приймає замовлення на випуск продукції під іншими торговими марками для індивідуального замовника, наприклад, великих торгових мереж (http://varuna-plyus.prom.ua/).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.07.2016 р. позовну заяву ТОВ „Успех-плюс-успех прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 916/1957/16, при цьому розгляд справи призначено в засіданні суду. При цьому вказаною ухвалою суду позивача було зобовязано надати докази перебування спірного майна у володінні відповідача.

05.08.2016 р. позивачем було подано до господарського суду Одеської області заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить витребувати з незаконного володіння ТОВ „Варуна-плюс, крім спірного майна, придбаного за укладеним між позивачем та ТОВ „Геоленд договором № ГЕО 09/09/08 від 23.09.2008 р., а саме конвеєрної системи тип КС, заводський № 2586, дата виготовлення 12.2008 року, також майно, придбане за укладеним між позивачем і ТОВ „Завод упакувального обладнання „Термо-Пак договором № 206-08 від 16.10.2008 р., що складається з: конвеєра поворотного 1-рядного (L-9000мм) вартістю 21875,00 грн., конвеєра прямого 1-рядного (L-7500мм) 3 шт. вартістю 57375,00 грн., конвеєра поворотного 1-рядного (L-5000мм) вартістю 17000,00 грн., конвеєра ленточного (L-5000мм) вартістю 24583,33 грн., всього загальною вартістю 145000,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Разом з тим статтею 22 ГПК України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) суд, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, суд розцінює її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову (п. 3.11 Постанови Пленуму ВГСУ № 18). У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в Постанові Пленуму ВГСУ № 18. При цьому збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

В абз. 6 п. 3.12 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що у разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Наразі слід зазначити, що в заяві позивача про збільшення позовних вимог, в якій позивачем також заявлені вимоги про витребування іншого майна, що не було предметом позову, йдеться фактично про доповнення позову новими вимогами, тобто про збільшення немайнових вимог. В свою чергу суд розцінює таку заяву як подання іншого позову.

Враховуючи вищенаведене та те, що заява позивача про збільшення позовних вимог є по суті новою позовною заявою, що суперечить вимогам чинного законодавства, господарським судом було відмовлено у задоволенні вказаної заяви позивача з приєднанням її до матеріалів справи.

Поряд з цим позивачем не було надано на вимогу суду відповідні докази перебування спірного майна у володінні відповідача, тим самим позивач не довів факт того, що саме відповідач є особою, яка утримує спірне майно, що, за ствердженнями позивача, належить останньому на праві власності. Так, вказані обставини унеможливлює встановлення спірних правовідносин між сторонами При цьому відсутність таких доказів перешкоджає вирішенню спору по суті.

Як вказано в п. 4.9. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Поважних причин ненадання витребуваних судом доказів, необхідних для вирішення спору по суті, позивачем не наведено та судом не встановлено.

Відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, якщо заявник без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не зявився на виклик у засідання господарського суду і його незявлення перешкоджає вирішенню спору, господарський суд залишає позовну заяву без розгляду.

Приймаючи до уваги те, що позивачем не надано витребуваних судом документів, необхідних для вирішення спору по суті, що унеможливлює зясування судом всіх обставин спірних правовідносин, господарський суд вважає за необхідне позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Успех-плюс-успех" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Варуна-плюс" про витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без розгляду.

Керуючись п.5 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Успех-плюс-успех до Товариства з обмеженою відповідальністю „Варуна-плюс про витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено у 5-денний термін з дня її прийняття.

Суддя В.С. Петров