Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "18" жовтня 2016 р. Справа № 906/887/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 01.04.16р. № 01/04-2016

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніком груп" (м.Біла Церква

Київської області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санвуд" (м.Овруч Овруцького району

Житомирської області)

про стягнення 101652,25 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 101652,25 грн., з яких 95121,57 грн. боргу за недопоставлений товар згідно договору поставки № 08/12-2015 від 08.12.15р., 4607,40 грн. інфляційних нарахувань та 1923,28 грн. 3% річних.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач відзиву на позов не подав, свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.45).

Відповідно до ст.75 ГПК України, справа розглядалась за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

08.12.15р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Даніком груп" (покупець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Санвуд" (продавець/відповідач) укладений договір поставки № 08/12-2015 (а.с.8-13).

Згідно пп.1.1 договору, продавець зобов'язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставляти покупцю (передавати у власність) пиломатеріали обрізні соснові (в подальшому - "товар"), а покупець зобов'язався приймати названий товар та вчасно здійснювати розрахунки.

Відповідно до пп.1.2 договору, найменування, одиниця виміру, загальна кількість та вартість товару в партії, що підлягає поставці, ціна за одиницю товару, узгоджуються сторонами в кожному випадку окремо у специфікаціях та у видаткових накладних.

Згідно пп.3.1 договору, загальна сума цього договору (тобто загальна вартість (ціна) усього товару, переданого за цим договором) сторонами не обмежується і визначається на підставі фактично переданого у власність товару та узгодженої на нього ціни, відповідно до видаткової накладної та/або товаро - транспортних накладних.

Відповідно до пп.3.2 договору, оплата за товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця, який визначений у цьому договорі в розмірі, зазначеному в рахунку - фактурі в термін від 3-х до 7-ми банківських днів з моменту отримання товару відповідно до товарно - транспортної накладної.

Згідно пп.4.5 договору, продавець зобов'язався у встановлений термін передати товар разом із супроводжуючими документами покупцю; передати товар у стані, що відповідає встановленим стандартам та договору; виконувати інші обов'язки, передбачені цим договором.

Відповідно до пп.7.1, 7.2 та 7.3 договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін. Договір вступає в силу у момент, визначений п.7.1 договору та діє до 31 грудня 2015 року. У разі не виявлення бажання розірвати даний договір за 15 днів до його закінчення, він вважається пролонгованим на наступний рік на тих же умовах. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно даних позивача, згідно рахунку відповідача № 1412 від 14.12.15р. (а.с.14) позивачем здійснено попередню оплату за першу партію товару на суму 130000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 504 від 15.12.15р. (а.с.15).

Згідно даних позивача, відповідач свої договірні зобов'язання по поставці товару виконав частково - на суму 34878,43 грн., що підтверджується накладними на продукцію: № 00000088 від 21.12.15р., № 00000089 від 25.12.15р. (а.с.16,17).

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору щодо поставки товару, позивач направив відповідачу претензію від 29.06.16р. № 29/06-2016 про сплату заборгованості в сумі 95121,57 грн. на рахунок позивача в місячний строк, який обчислюється з дня одержання претензії (а.с.18).

Дана претензія отримана відповідачем 05.07.16р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.20).

Зазначену претензію відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Таким чином, після направленої претензії позивача, у відповідача виникло грошове зобов'язання по поверненню попередньої оплати за недопоставлений товар згідно договору поставки № 08/12-2015 від 08.12.15р.

Згідно з ч.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.1 ст.173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Подані позивачем докази свідчать, що внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань, утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на день прийняття рішення у справі становить 95121,57 грн., що підтверджується довідкою позивача № 18/10/2016 від 18.10.16р. (а.с.46), розрахунком позивача від 18.10.16р. (а.с.47) та іншими матеріалами справи.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунків позивача розміри інфляційних нарахувань та 3% річних становлять, відповідно, 4607,40 грн. та 1923,28 грн. (а.с.4,47).

Розрахунок 3% річних обґрунтований та відповідає чинному законодавству.

Позивачем невірно здійснено нарахування інфляційних, у зв'язку з чим судом здійснений відповідний перерахунок та визначена вірна сума інфляційних нарахувань, що становить 4308,21 грн.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач позов не оспорив, своїм правом на участь в судовому розгляді справи не скористався, доказів сплати боргу не подав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають частковому задоволенню - з відповідача стягується на користь позивача 95121,57 грн. боргу за недопоставлений товар згідно договору поставки № 08/12-2015 від 08.12.15р., 4308,21 грн. інфляційних нарахувань та 1923,28 грн. 3% річних.

В решті позову суд відмовляє у зв'язку з безпідставністю заявлених вимог.

Сплата судового збору покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Санвуд", 11101, м.Овруч Овруцького району Житомирської області, вул.Правди 21, ідентифікаційний код 32434698:

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніком груп", 09100, м.Біла Церква Київської області, вул.Петра Запорожця 246, ідентифікаційний код 39744645 - 95121,57 грн. боргу за недопоставлений товар згідно договору поставки №08/12-2015 від 08.12.15р., 4308,21 грн. інфляційних нарахувань, 1923,28 грн. 3% річних та 1520,30 грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.10.16

Суддя Гансецький В.П.

Друк: 2 прим.:

1 - у справу,

2 - відповідачу (рек. з повід. про вруч.).