КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2016 р. Справа№ 910/1236/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зеленіна В.О.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2, дов. б/н від 22.06.2016 р.;

від відповідача - Альонкіна А.І., дов. № 04-04/16 від 04.04.2016 р.,

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 10.08.2016 року

у справі № 910/1236/16 (суддя Прокопенко Л.В.)

за позовом Фізичної особи -підприємця ОСОБА_4

до Приватного акціонерного товариства «Виробничо-

будівельна фірма «Берест»

про стягнення 4 780 904, 98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2016 року по справі № 910/1236/16 залишено позовну заяву без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.08.2016 року по справі № 910/1236/16 скасувати, матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2016 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 19.09.2016 року.

16.09.2016 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства «Виробничо-будівельна фірма «Берест» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін оскаржуване судове рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 року було продовжено строк розгляду спору та оголошено перерву в розгляді справи на 05.10.2016 року.

04.10.2016 року через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 надійшли пояснення до апеляційної скарги, в яких позивач підтримав доводи апеляційної скарги.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.08.2016 року по справі № 910/1236/16 скасувати та передати справу до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду по суті.

Представник Приватного акціонерного товариства «Виробничо-будівельна фірма «Берест» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - позивач, ФО-П ОСОБА_4М.) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Виробничо-будівельна фірма «Берест» (далі - відповідач, ПрАТ «Виробничо-будівельна фірма «Берест») про стягнення з відповідача заборгованості за невиконання Договору про надання посередницьких послуг № 01/10-13 від 14.10.2013 року та штрафних санкцій на суму 4 780 904,98 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що ним належним чином виконано зобов'язання за Договором, проте відповідач не здійснив жодної оплати за ним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2016 року розгляд справи відкладено на 13.07.2016 року, витребувано від позивача:

- оригінал Договору про надання посередницьких послуг № 01/10-13 від 14.10.2013 року;

- оригінал Акту № 1 приймання - передачі надання послуг від 18.08.2014 року;

- оригінал Звіту про надання послуг.

13.07.2016 року від відповідача отримані пояснення щодо неможливості надання витребуваних документів, оскільки їх оригінали було передано до Київської місцевої прокуратури № 1 у зв'язку з призначенням почеркознавчої та технічної експертизи.

13.07.2016 року розгляд справи не відбувся.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2016 року розгляд справи призначено на 10.08.2016 року.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2016 року позов залишено без розгляду, у зв'язку з невиконанням вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 01.07.2016 року.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Як зазначив суд першої інстанції, позивач без поважних причин не надав суду витребувані докази, що мають суттєве значення для повного та всебічного вирішення спору, а саме:

- оригінал Договору про надання посередницьких послуг № 01/10-13 від 14.10.2013 року;

- оригінал Акту № 1 приймання - передачі надання послуг від 18.08.2014 року;

- оригінал Звіту про надання послуг.

Вказані докази були витребувані ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2016 року.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані вище докази мають суттєве значення для встановлення фактичних обставин у справі і правильного вирішення спору. Зазначене свідчить про те, що позивач недобросовісно користується своїми правами та обов'язками, передбаченими ст. 22 ГПК України, навмисно затягує розгляд справи, строки якого обмежені процесуальним законом.

Крім того, суд першої інстанції вказав, що вирішення спору за наявними матеріалами справи є неможливим та спричинене саме невиконанням позивачем вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 01.07.2016 року.

Колегія суддів не може погодитись з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п. 2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26 грудня 2011 року № 18 (далі - постанова пленуму ВГСУ № 18) якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Приписами п. 3.13 постанови пленуму ВГСУ № 18 передбачено, що у разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

У наведених випадках відповідні докази не повинні прийматися в подальшому й судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 4.9 постанови пленуму ВГСУ № 18 при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування п. 5 ч. 1 цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

Отже, судовий процес, в першу чергу, спрямований на вирішення спору, шляхом винесення відповідного судового рішення і лише у випадку обґрунтованої неможливості розгляду справи за недостатністю доказів, які були витребувані, - залишити позов без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу про залишення позову без розгляду не надав належної оцінки тим доказам, які були подані скаржником та містяться в матеріалах справи щодо належності та достатності для продовження розгляду справи. А також, не зазначив у чому саме полягає необхідність для розгляду спору витребуваних документів та неможливість розгляду справи без них.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.08.2016 року по справі № 910/1236/16 прийнято з неповним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 81, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.08.2016 року по справі № 910/1236/16 скасувати.

3. Матеріали справи № 910/1236/16 повернути до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

4. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді А.І. Мартюк

В.О. Зеленін

Повний текст рішення складено 10.10.2016 року.