ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.10.16р. Справа № 904/6793/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ПМК-1", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод", м. Дніпро

про стягнення 62 366,18 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 1 від 28.03.2016, представник;

ОСОБА_2, протокол загальних зборів № 3 від 29.03.2013, генеральний директор;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ПМК-1" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" про стягнення заборгованості у сумі 62 366,18 грн., з яких: 46 177,24 грн. - основний борг, 16188,94 грн. - пеня. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобовязань за договором підряду № 560140563 від 01.04.2014 в частині своєчасної та повної оплати виконаних робіт на загальну суму 46 177,24 грн. за двома актами форми КБ-2в за вересень 2015 року від 22.09.2015 на суму 23 088,62 грн. кожний.

Заявляючи до стягнення вказану заборгованість, позивач посилається на справу №904/1620/16 у межах якої між сторонами уже розглядався спір про стягнення з відповідача, окрім іншого, 165 028,11 грн. боргу за договором підряду № 560140563 від 01.04.2014, у тому числі і 46 177,24 грн. за спірними актами форми КБ-2в.

Під час перегляду вказаної справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що строк оплати 46 177,24 грн. за спірними актами форми КБ-2в на той час ще не настав і відмовив у цій частині в позові.

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором підряду № 560140563 від 01.04.2014 позивач нарахував до стягнення з відповідача пеню у загальній сумі 35 402,12 грн. за загальний період з 08.08.2015 по 11.08.2016 за всіма актами виконаних робіт разом із спірними у межах вказаного договору, однак з урахуванням постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 у справі № 904/1620/16 до стягнення заявляє 16 188,94 грн., що є різницею між нарахованою і стягнутою за результатом розгляду справи № 904/1620/16.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги з підстав, наведених у позові.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що акти виконаних робіт за вересень 2015 року від 22.09.2015 на загальну суму 46 177,24 грн. ним не підписані.

Відмову у підписанні актів обґрунтовує недоліками в оформленні виконаних підрядних робіт за спірними актами, посилаючись при цьому на ДСТУ Б.Д 1.1.-1:2013 Правила визначення вартості будівництва та ДБН А.3.1-5-2009 Організація будівельного виробництва, а саме: відсутністю підсумкової відомості ресурсів, розрахунку загальновиробничих витрат, акту освідчення прихованих робіт, сертифікату якості на матеріали, що вказані в актах приймання виконаних робіт форми КБ-2в та підсумкових відомостях ресурсів, накладних на ввіз на територію замовника матеріалів.

При цьому прихованими роботами відповідач вважає роботи, вказані під порядковими №№ 2, 4, 5, 7, 9 спірних актів форми КБ-2в.

10.10.2016 позивач подав до суду заперечення на відзив, в яких зазначає, що не виконував прихованих робіт. Більше того, такі роботи взагалі не передбачені кошторисною документацією та договірною ціною. Крім того, вказує на те, що ресурси, які використовувались при виконанні робіт і містяться в актах, відповідають погодженій сторонами кошторисній документації та обумовлені умовами договору. Щодо сертифікатів якості позивач зауважує на тому, що вони були передані відповідачеві під час завезення матеріалів на територію підприємства відповідача та перевірені останнім.

Провадження у справі було порушено ухвалою господарського суду від 16.08.2016 з призначенням її до розгляду на 12.09.2016, після чого розгляд справи відкладався до 28.09.2016 та 10.10.2016.

Представник відповідача своїм правом участі у розгляді справи не скористався.

07.10.2016 до господарського суду надійшло чергове клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи у звязку з її участю у розгляді іншої справи (а.с. 220 том 1).

З огляду на закінчення 15.10.2016 двомісячного строку вирішення спору, а також зважаючи на подання відповідачем відзиву на позов та достатність у справі доказів для зясування фактичних обставин у справі, заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до статті 28 Господарського процесуального кодексу України відповідач як юридична особа не обмежений колом представників, а тому за бажання мав можливість довірити представництво своїх інтересів у суді іншому представнику.

За таких обставин неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню спору.

У судовому засіданні 10.10.2016 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ПМК-1" (далі Підрядник, Позивач) та Публічним акціонерним товариством "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" (далі Замовник, Відповідач) був укладений договір підряду № 560140563 від 01.04.2014 (далі Договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору (в редакції додаткової угоди № 2 від 13.08.2015) підрядник приймає на себе виконання додаткового обсягу робіт з капітального ремонту кільцевої печі та механічного обладнання металургійної частини ТПЦ-5, інв. № 1042064, 10420667 пультів керування СПП-1, СПП-2, РС-2, а замовник зобовязується прийняти і оплатити виконані роботи відповідно до узгоджених договірних цін, які є невідємною частиною договору.

Пунктом 2.1 договору (в редакції протоколу розбіжностей № 1 від 01.04.2014) сума договору під час його укладення була визначена на рівні 329 500,00 грн., окрім того ПДВ 65900,00 грн. Усього сума договору - 395 400,00 грн. (з них: вартість матеріалів 250 940,40 грн. з ПДВ), після чого пунктом 4 додаткової угоди № 2 від 13.08.2015 сума договору була встановлена на рівні 502 123,27 грн. з ПДВ.

Згідно з пунктом 3.2 договору приймання виконаних робіт здійснюється поетапно, шляхом підписання акту здачі-приймання виконаних робіт форми КБ-2в уповноваженими представниками сторін із вказівкою матеріалів, з яких ці роботи були виконані. У разі потреби заміни запасних часток, механізмів, підрядник зобовязаний передати демонтовані запасні частки і механізми замовникові по акту приймання-передачі.

Цей договір набуває чинності з моменту фактичного підписання його повноважними представниками сторін і діє до 31.12.2015. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від виконання зобовязань, що залишилися невиконаними (пункт 8.1 договору).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області (суддя Рудовська І.А.) від 05.05.2016 та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 у справі № 904/1620/16 встановлено, а матеріалами справи, що розглядається, підтверджено, що на виконання пункту 4.1 договору відповідач 22.05.2014 здійснив попередню оплату у розмірі 40% від суми договору, яка складає 158 160,00 грн.

У межах договірних зобовязань позивачем були передані відповідачеві виконані підрядні роботи на загальну суму 317 010,87 грн., що підтверджується:

- актом здачі виконаних будівельних робіт за липень 2015 року від 08.07.2015 на суму 31 053,66 грн. зі строком оплати до 08.08.2015;

- актом здачі виконаних будівельних робіт за липень 2015 року від 08.07.2015 року на суму 18 523,26 грн. зі строком оплати до 08.08.2015;

- актом здачі виконаних будівельних робіт за липень 2015 року від 08.07.2015 року на суму 6 579,95 грн. зі строком оплати до 08.08.2015;

- актом здачі виконаних будівельних робіт за липень 2015 року від 08.07.2015 року на суму 7 636,86 грн. зі строком оплати до 08.08.2015;

- актом здачі виконаних будівельних робіт за липень 2015 року від 08.07.2015 року на суму 14 367,70 грн. зі строком оплати до 08.08.2015;

- актом здачі виконаних будівельних робіт за липень 2015 року від 08.07.2015 року на суму 45 541,09 грн. зі строком оплати до 08.08.2015;

- актом здачі виконаних будівельних робіт за липень 2015 року від 08.07.2015 року на суму 17 359,51 грн. зі строком оплати до 08.08.2015;

- актом здачі виконаних будівельних робіт за липень 2015 року від 08.07.2015 року на суму 17 696,44 грн. зі строком оплати до 08.08.2015;

- актом здачі виконаних будівельних робіт за липень 2015 року від 08.07.2015 року на суму 59 117,89 грн. зі строком оплати до 08.08.2015;

- актом здачі виконаних будівельних робіт за липень 2015 року від 08.07.2015 року на суму 59 095,60 грн. зі строком оплати до 08.08.2015;

- актом здачі виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року від 18.09.2015 року на суму 5 974,02 грн. зі строком оплати до 19.10.2015;

- актом здачі виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року від 18.09.2015 року на суму 7 809,08 грн. зі строком оплати до 19.10.2015;

- актом здачі виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року від 18.09.2015 року на суму 7 792,32 грн. зі строком оплати до 19.10.2015;

- актом здачі виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року від 18.09.2015 року на суму 1 077,36 грн. зі строком оплати до 19.10.2015;

- актом здачі виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року від 18.09.2015 року на суму 1 116,00 грн. зі строком оплати до 19.10.2015;

- актом здачі виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року від 18.09.2015 року на суму 1 097,75 грн. зі строком оплати до 19.10.2015;

- актом здачі виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року від 22.09.2015 року на суму 15 172,38 грн. зі строком оплати до 23.10.2015.

09.09.2015 відповідач частково здійснив оплату виконаних підрядних робіт у сумі 40000,00 грн.

Крім того, позивачем додатково виконані роботи відповідно до договору на загальну суму 46 177,24 грн. та складені відповідні акти здачі виконаних підрядних робіт: акт здачі виконаних будівельних робіт за вересень 2015 року від 22.09.2015 на суму 23 088,62 грн., акт здачі виконаних підрядних робіт за вересень 2015 року від 22.09.2015 р. на суму 23 088,62 грн.

Відповідно до рішення господарського суду Дніпропетровської області (суддя Рудовська І.А.) від 05.05.2016 у справі № 904/1620/16 позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ПМК-1", окрім іншого, основний борг у сумі 165 028,11 грн., інфляційні втрати у сумі 6 796,80 грн., пеню у сумі 19 213,18 грн., 3% річних у сумі 2 518,20 грн.

Під час перегляду справи № 904/1620/16 Дніпропетровським апеляційним господарським судом було встановлено, що позивач надіслав на адресу відповідача акт здачі виконаних підрядних робіт від 22.09.2015 на суму 23 088,62 грн. та від 22.09.2015 на суму 23088,62 грн. саме під час розгляду справи № 904/1620/16 у суді першої інстанції 31.03.2016 року, що підтверджується описом вкладення ф.107 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до листа вих. № 11/60-230 від 06.04.2016 року відповідач відмовився від підписання вказаних актів, повернувши їх позивачеві з посиланням на необхідність усунення недоліків.

Як зазначив Дніпропетровський апеляційний господарський суд, у відповідача на час розгляду спору у справі № 904/1620/16 ще не виникло зобовязання щодо оплати виконаних робіт за вказаними актами від 22.09.2015 за вересень 2015 року, виконання яких підрядник не довів, що свідчить про безпідставність позовних вимог позивача у вказаній частині, на що суд першої інстанції під час розгляду справи № 904/1620/16 не звернув уваги.

За таких обставин постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2016 було змінено. Зокрема, щодо спору у межах договору підряду № 560140563 резолютивні частину рішення викладено в наступній редакції та стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг у сумі 118 850,80 грн., інфляційні втрати у сумі 6796,80 грн., пеню у сумі 19213,18 грн., 3% річних у сумі 2518,20 грн.

Згідно з частиною другою статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач у цій справі зазначає, що на підставі договору він виконав підрядні роботи на загальну суму 46 177,24 грн., яка підтверджується актами здачі виконаних підрядних робіт за вересень 2015 року від 22.09.2015, однак відповідач безпідставно ухиляється від їх підписання та оплати виконаних робіт на вказану суму, що і є причиною виникнення спору (а.с. 154-158, 159-162 том 1).

Відповідно до частини першої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За частиною першою статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з частиною першою статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина сьома статті 193 Господарського кодексу України).

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 4.1 договору (в редакції протоколу розбіжностей № 1 від 01.04.2014) сторони узгодили, що замовник виконує попередню оплату по рахунку підрядника у розмірі 40% суми договору. Останні 60% замовник перераховує на розрахунковий рахунок підрядника протягом 30-ти календарних днів після підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт КБ-2в за наявності рахунку і податкової накладної. У випадку якщо замовник не виконав попередню оплату протягом 30-ти календарних днів, підрядник має право відмовитись від виконання робіт.

Позивач під час розгляду справи № 904/1620/16 не довів той факт, що він надав відповідачеві на підписання спірні акти у вересні 2015 року. За обставинами, встановленими Дніпропетровським апеляційним господарським судом, а також згідно з рекомендованим поштовим повідомленням вказані акти були надіслані на адресу відповідача лише 31.03.2016 та отримані останнім 01.04.2016 (а.с. 173 том 1).

Відповідач у відповідь листом № 11/60-230 від 06.04.2016 відмовився від підписання зазначених актів у звязку з необхідністю позивачу усунути такі недоліки:

- замінити згорілий кондиціонер ОСОБА_2 ST-09HRL, який знаходиться у пульті СПП-1;

- відновити внутрішню обробку пульта СПП-1;

- узгодити розрахунок загальновиробничих витрат з відділом кошторисно-фінансових розрахунків;

- у наданих для підписання актах необхідно привести обсяг робіт у відповідність з фактично виконаними і раніше узгодженими роботами.

Викладені заперечення відповідача щодо підписання спірних актів є безпідставними, оскільки роботи, вказані у запереченні, не передбачені кошторисною документацією (а.с. 231-241 том 1), а акти виконаних підрядних робіт відображають загальновиробничі витрати та обсяг фактично виконаних робіт.

Посилання відповідача у відзиві на позов щодо непідписання актів у звязку з відсутністю акту освідчення прихованих робіт також є необґрунтованим, тому що відповідно до ДБН А.3.1-5-2009 Додатку Л «Основні види робіт та конструкцій, на які складаються акти на закриття прихованих робіт», яким визначено виключний перелік прихованих робіт, до них не відносяться роботи, зазначені у спірних актах під порядковими номерами 2,4,5,7,9.

Відповідно до частини першої та другої статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими (частина четверта статті 882 Цивільного кодексу України).

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Викладене свідчить про те, що замовник безпідставно відмовився від прийняття робіт, яке мало бути засвідчено належним оформленням ним актів у день їх отримання - 01.04.2016 та безпідставно відмовився від оплати цих робіт у тридцятиденний строк, передбачений пунктом 4.1 договору, а саме до 03.05.2016 (з урахуванням статті 254 Цивільного кодексу України). Безпідставна відмова від підписання спірних актів не свідчить про їх недійсність.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості у сумі 46 177,24 грн. відповідач суду не надав.

За таких обставин заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості у сумі 46 177,24 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 5.2 договору за порушення термінів оплати виконаних робіт замовник оплачує підрядникові пеню у розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від несвоєчасно сплаченої суми.

Позивачем розрахована пеня у загальній сумі 35 402,12 грн. за загальний період з 08.08.2015 по 11.08.2016, з яких:

5 839,65 грн. за період з 08.08.2015 по 08.09.2015 із заборгованості у сумі 118 811,96 грн. за актами форми КБ-2в від 08.09.2015 на загальну суму 276 971,96 грн., зменшеної на суму передоплати - 158 160,00 грн. (276971,96 - 158160,00 = 118811,96).

14 691,24 грн. за період з 09.09.2015 по 07.02.2016 із заборгованості у сумі 78 811,96 грн. за актами форми КБ-2в від 08.09.2015, визначеної шляхом зменшення боргу у сумі 118811,96 грн. на 40000,00 грн. часткової оплати, здійсненої 09.09.2015 (118811,96 - 40000,00 = 78811,96);

5 425,56 грн. за період з 19.10.2015 по 17.04.2016 із заборгованості у сумі 24 866,53 грн. за актами форми КБ-2в від 18.09.2015;

3 292,12 грн. за період з 23.10.2015 по 20.04.2016 із заборгованості у сумі 15 172,38 грн. за актом форми КБ-2в від 22.09.2015;

6 153,55 грн. за період з 31.03.2016 по 11.08.2016 із заборгованості у сумі 46 177,24 грн. за актами форми КБ-2в від 22.09.2015.

Із розрахованої суми пені позивач заявляє до стягнення з відповідача пеню у сумі 16188,94 грн., яка є різницею між розрахованою позивачем сумою пені за загальний період з 08.08.2015 року по 11.08.2016 року та задоволеною сумою пені відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 у справі № 904/1620/16 (35402,12 19213,18 = 16 188,94).

За результатом перевірки вказаного розрахунку встановлено, що він здійснений невірно.

Фактична сума пені за період з 08.08.2015 по 08.09.2015 із заборгованості у сумі 118811,96 грн. складає 3007,73 грн., яка відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 у справі № 904/1620/16 вже була стягнута з відповідача.

Вимоги у цій частині не можуть заявлятися, а у разі заявлення судове провадження підлягає припиненню відповідно до пункту 2 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України у звязку з тим, що вже є рішення господарського суду, яким вирішено господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Що ж до залишку суми пені - 2831,92 грн. із заявленої до стягнення у сумі 5839,65 грн. (5839,65 - 3007,73 = 2831,92) за період з 08.08.2015 по 08.09.2015 із заборгованості у сумі 118811,96 грн., то вказана пеня є надмірно розрахованою, а тому задоволенню не підлягає.

За період з 09.09.2015 по 07.02.2016 із заборгованості у сумі 78 811,96 грн. правильна сума пені буде складати 7 388,28 грн., яка відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 у справі № 904/1620/16 вже була стягнута з відповідача у складі пені у загальній сумі 8818,30 грн. за період з 09.09.2015 по 08.03.2016.

За таких обставин позов у цій частині не може заявлятися, а у разі заявлення судове провадження щодо стягнення пені у сумі 7 388,28 грн. підлягає припиненню відповідно до пункту 2 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України у звязку з тим, що вже є рішення господарського суду, яким вирішено господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Що ж до залишку суми пені - 7 302,96 грн. із заявленої до стягнення у сумі 14 691,24 грн. (14691,24 - 7 388,28 = 7302,96) за період з 09.09.2015 по 07.02.2016 із заборгованості у сумі 78 811,96 грн., то вказана пеня є надмірно розрахованою, а тому задоволенню не підлягає.

Розрахована позивачем пеня у сумі 5425,56 грн. із заборгованості у сумі 24 866,53 грн. не враховує пеню у сумі 2173,27 грн. із цієї ж заборгованості за період з 19.10.2015 по 11.03.2016, стягнуту за результатом розгляду справи № 904/1620/16.

А тому позов у цій части ні не може заявлятися, а у разі заявлення провадження щодо стягнення пені у сумі 2173,27 грн. підлягає припиненню відповідно до пункту 2 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України у звязку з тим, що вже є рішення господарського суду, яким вирішено господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Залишок пені - 3252,29 грн. (5425,56 - 2173,27 = 3252,29 ) відноситься до заборгованості із суми 24866,53 грн. за період з 12.03.2016 по 17.04.16, однак за цей період пеня буде складати лише 553,04 грн. Пеня у сумі 2699,25 грн. (3252,29 - 553,04 = 2699,25) є безпідставно розрахованою і задоволенню не підлягає.

Розрахована позивачем пеня у сумі 3292,12 грн. із заборгованості у сумі 15 172,38 грн. за період з 23.10.2015 по 20.04.2016 підлягає зменшенню.

Так, за період з 12.03.2016 по 20.04.2016 пеня із вказаної заборгованості фактично складає 364,80 грн., яка і підлягає задоволенню.

Пеня у сумі 1287,67 грн. із заборгованості у сумі 15172,38 грн. за період з 23.10.2015 по 11.03.2016 року вже була стягнута під час розгляду справи № 904/1620/16 у складі загальної суми пені - 5213,88 грн. за період з 23.10.2015 по 11.03.16 із заборгованості у сумі 61 349,62 грн. за всіма актами форми КБ-2в від 22.09.2015.

А тому позов у цій частині не може заявлятися, а у разі заявлення провадження щодо стягнення пені у сумі 1287,67 грн. підлягає припиненню відповідно до пункту 2 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України у звязку з тим, що вже є рішення господарського суду, яким вирішено господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Залишок пені - 1639,65 грн. (3292,12 - 1287,67 - 364,80 = 1639,65) є безпідставно розрахованим, а тому задоволенню не підлягає.

Розрахована позивачем пеня у сумі 6 153,35 грн. із заборгованості у сумі 46 177,24 грн. за період з 31.03.2016 по 11.08.2016, підлягає зменшенню, оскільки можливою для нарахування, а відтак і стягненню з відповідача є лише пеня за період з 03.05.2016 по 11.08.2016, за який фактично складає 2213,61 грн.

В іншій частині, а саме у сумі 3939,94 грн. (6153,55 - 2213,61 = 3939,94) пеня розрахована безпідставно і задоволенню не підлягає.

Отже, обгрунтовано розрахованою і заявленою до стягнення є пеня у сумі 3131,45 грн. (553,04 + 364,80 + 2213,61 = 3131,45).

Необгрунтовано розрахованою позивачем є пеня у загальній сумі 32 270,67 грн., з яких: 13 856, 95 грн. (3007,73 + 7388,28 + 2173,27 + 1287,67 = 13856,95), що вже була стягнута під час розгляду справи № 904/1620/16; 18 413,72 грн. - надмірно розрахована внаслідок арифметичної помилки (2831,92 + 7302,96 + 2699,25 + 1639,65 + 3939,94 = 18413,72).

Різниця між заявленою до стягнення пенею і сумою пені, що підлягає задоволенню складає 13 057,49 грн. (16188,94 - 3131,45 = 13057,49).

Залишок пені у сумі 13 057,49 грн., заявлений до стягнення позивачем, повністю поглинається безпідставно розрахованою ним внаслідок арифметичної помилки пенею у сумі 18 413,72 грн., що є підставою для відмови у стягненні пені у сумі 13 057,49 грн.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість у загальній сумі 49308,69 грн., з яких: 46 177,24 грн. - основна сума боргу, 3131,45 грн. - пеня.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у сумі 1089,49 грн. (49308,69 х 1378,00 / 62366,18 = 1089,49) пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" (49081, м. Дніпро, вул. Столєтова, буд. 21, ідентифікаційний код 05393116) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ПМК-1" (49055, м. Дніпро, проспект Кірова, буд. 143-А, ідентифікаційний код 33248907) основний борг у сумі 46 177,24 грн., пеню у сумі 3131,45 грн., судовий збір у сумі 1089,49 грн.

У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.10.2016 року.

Суддя ОСОБА_4