ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2016 року Справа № 904/3564/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідач)

суддів Виноградник О.М., Чимбар Л.О.

секретар судового засідання Погорєлова Ю.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Яковіщук Я.М., довіреність №03-Д від 04.01.2015 р., представник;

представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", м. Київ

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року у справі № 904/3564/16

за позовом Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бета Семінал", м. Дніпро

про стягнення 25769 грн. 12 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року (суддя Загинайко Т.В.) в задоволенні позову про стягнення з відповідача 25 769,12 грн., що складає 11 314, 36 грн. заборгованості за фактично спожиті комунальні послуги за період з 18.09.2010 -01.04.2011 р., 8 214, 36 грн. заборгованості за комунальні послуги, надані згідно умов договору від 08 листопада 2010 року №Л-023 за період з 20.04.2011 по 31.01.2014 р., 3 844,14 грн. інфляційних втрат, 2 396, 26 грн. 3% річних позивачу відмовлено.

Рішення господарського суду мотивовано тим, що відповідач за надані послуги розрахувався повністю, що підтверджується уточненим розрахунком заборгованості, заборгованість за фактично спожиті послуги у період з 18 вересня 2010 року до 07 листопада 2010 року не підтверджена належними доказами, позивачем на вимогу суду не надано докладного та обґрунтованого розрахунку інфляційних втрат та 3% річних із зазначенням періодів нарахувань, позивач не виконав вимогу суду і не направив у судове засідання повноважного представника, що унеможливило з'ясування судом нарахованих позивачем сум.

Не погодившись з зазначеним рішенням позивач Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" оскаржує його на предмет неповного з'ясування господарським судом обставин справи. Позивач просить скасувати рішення господарського суду від 05 липня 2016 року, позов задовольнити повністю.

Апелянт посилається на те, що у період з 18 вересня 2010 року по 07 листопада 2010 року ним було надано відповідачу комунальні послуги, що підтверджується обліковими картками (табуляграмами), відсутність договору не звільняє відповідача від оплати наданих послуг, при цьому у спірний період відповідачем було здійснено дві оплати - 01 квітня 2011 року на суму 9 675, 04 грн., 15 січня 2014 року на суму 8 368, 81 грн.

Позивач вказує, що за договором №Л-023 від 08 листопада 2010 року відповідачем оплачено 25 830, 73 грн., при цьому борг за період з 20 квітня 2011 року по 31 січня 2014 року становить 8 214, 36 грн.

Апелянт стверджує, що господарським судом неправильно враховані періоди оплати за комунальні послуги, оскільки оплата у розмірі 9 675, 04 є оплатою за період 18 вересня 2010 року -01 листопада 2010 року, оплата у розмірі 8 368, 81 грн. є частковою оплатою за період з 18 вересня 2010 року по 01 листопада 2010 року.

Позивач наполягає на тому, що було надано суду розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, де зазначено чітку дату прострочення платежу, кількість днів прострочення, індекс інфляції, зазначає що розрахунок інфляційних втрат та 3% річних відповідає вимогам суду викладених в ухвалі від 31 травня 2016 року.

Позивач просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року, позов задовольнити повністю.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, його представник в судові засідання 25 серпня 2016 року, 27 вересня 2016 року, 13 жовтня 2016 року не з'явився, про час та місце судових засідань повідомлений належним чином як за місцезнаходженням юридичної особи згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань (а.с.130-131), так й за місцезнаходженням керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Бета Семінал" Тарасенко О.О. -АДРЕСА_1.

01 серпня 2016 року до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року у справі № 904/3564/16.

Ухвалою суду від 04 серпня 2016 колегією суддів у складі: головуючий суддя Джихур О.В. (доповідач), судді, Дмитренко Г.К., Герасименко І.М. вказану апеляційну скаргу прийнято до розгляду, який призначено на 25 серпня 2016 року на 12:00 год.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23 серпня 2016 року, розпорядженням в.о. керівника апарату суду Баранової А.В. від 23 серпня 2016 року №1056/16, у зв'язку із перебуванням судді Герасименко І.М. у відпустці, відбулася зміна колегії суддів, до складу якої увійшли головуючий суддя Джихур О.В. (доповідач), судді, Дмитренко Г.К., Чус О.В.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25 серпня 2016 року, розпорядженням в.о. керівника апарату суду Баранової А.В. від 25 серпня 2016 року №1070/16, у зв'язку із перебуванням судді Чус О.В. у відпустці, відбулася зміна колегії суддів, до складу якої увійшли головуючий суддя Джихур О.В. (доповідач), судді, Дмитренко Г.К., Іванов О.Г.

Ухвалою суду від 25 серпня 2016 року апеляційна скарга Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", м. Київ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року у справі № 904/3564/16 прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів.

Розгляд справи відкладався з 25 серпня 2016 року до 27 вересня 2016 року.

15 вересня 2016 року від представника Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" надійшло клопотання про проведення судового засідання у даній справі, призначеного на 27 вересня 2016 року, в режимі відеоконференції за участю повноважного представника позивача Яковіщук Я.М., проведення якої доручити Київському апеляційному господарському суду (04116, м. Київ, вул. Шолуденка,1). Своє клопотання заявник мотивує відсутністю фінансової можливості, щодо направлення уповноваженого представника позивача для участі в судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду, яке призначено на 27 вересня 2016 року у даній справі.

Ухвалою суду від 26 вересня 2016 року вказане клопотання задоволено, розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", м. Київ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року у справі № 904/3564/16 вирішено провести в режимі відеоконференції 27 вересня 2016 року о 10:20 год.

В судовому засіданні 27 вересня 2016 року проголошувалась перерва до 13 жовтня 2016 року.

Телефонограмою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28 вересня 2016 року №1 Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" сповіщено про дату та час наступного судового засідання.

Розпорядженням керівника апарату суду Нурулаєвої Г.Ю. від 12 жовтня 2016 року № 1450/16, у зв'язку з перебуванням на лікарняному судді Іванова О.Г., відпусткою судді Дмитренко Г.К. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 904/3564/16.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 12 жовтня 2016 року визначено для розгляду справи №904/3564/16 колегію суддів у складі головуючого судді Джихур О.В. (доповідач), суддів Виноградник О.М., Чимбар Л.О.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2016 року апеляційна скарга Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року у справі №904/3564/16 прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що 08 листопада 2010 року між Управлінням з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у місті Києві ради, як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бета Семінал", як продавцем, було укладено договір купівлі-продажу нежилого приміщення (далі - договір купівлі-продажу), відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Бета Семінал" (відповідач у справі) придбало у власність нежилі приміщення (надалі - об'єкт продажу) загальною площею 71,30 кв.м по вул. Білоруська, №30 у м. Києві.

Споживач є власником нежитлового приміщення по вул. Білоруська, 30 у м. Києві загальною площею 71,3 кв.м на підставі договору купівлі-продажу від 08 листопада 2010 року №491 (пункт 1.2 договору про надання послуг).

Згідно листа Комунального підприємства "Житлово -експлуатаційна контора "Лук'янівка" від 17 листопада 2013 року, який направлено Комунальному підприємству "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" Товариство з обмеженою відповідальністю "Бета Семінал" орендувало приміщення за адресою: вул. Білоруська, 30 у м. Києві з 2008 року до часу його придбання у власність за вказаним договором купівлі -продажу (а.с.19).

З матеріалів справи вбачається, що 08 листопада 2010 року між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, як виконавцем, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Бета Семінал", як споживачем, було укладено договір Л-023 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (надалі - договір про надання послуг), відповідно до пункту 1.1 якого виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з центрального опалення, холодного водопостачання і водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до пункту 2.1 договору про надання послуг плата за надані послуги за наявності засобів обліку справляється за їх показниками згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (надалі - Правила), а у разі його відсутності або несправності за нормативами (нормами) споживання.

Нарахування за спожиті послуги проводиться згідно табуляграм Відкритого акціонерного товариства акціонерної компанії "Київводоканал" і Публічного акціонерного товариства "Київенерго" за тарифами, які затверджені розпорядженнями Київської міської державної адміністрації, чинними у період споживання послуг (пункт 2.2 договору про надання послуг).

Відповідно до пунктів 3.1, 3.5 договору про надання послуг розрахунковим періодом є календарний місяць; послуги оплачуються у безготівковій формі.

У пункті 9.1 договору про надання послуг сторони узгодили, що договір укладається на один рік і набирає чинності з дня його укладення; договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

На момент розгляду спору сторонами не надано суду доказів в підтвердження припинення правовідносин за договором про надання послуг.

Позивач стверджує, що відповідач має заборгованість за спожиті комунальні послуги, які були йому надані як в період, коли він орендував приміщення, тобто був фактичним споживачем комунальних послуг, так й в період, коли він став власником приміщення загальною площею 71, 30 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, 30 і уклав договір №Л-023 від 08 листопада 2010 року про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно заявлених позивачем вимог він просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті комунальні послуги фактично за період з 18 вересня 2010 року по 01 квітня 2011 року в сумі 16 377, 65 грн. (сума основного боргу 11 314, 36 грн. + втрати від інфляційних процесів 2 926, 45 грн. + 3% річних 2 136, 84 грн.); заборгованість за комунальні послуги за договором №Л-023 за період з 20 квітня 2011 року по 31 січня 2014 року в сумі 9 391, 47 грн. (із них основного боргу 8 214, 36 грн. + сума інфляційних втрат 917, 69 грн., 3% річних -259, 42 грн.).

Матеріали справи свідчать, що борг у сумі 11 314, 36 грн. утворився за боржником в період фактичного споживання комунальних послуг і був переданий позивачу Комунальним підприємством "Житлово -експлуатаційна контора "Лук'янівка" на виконання окремого доручення Комунального підприємства по утриманню комунального господарства Шевченківської районної у м. Києві ради від 10 вересня 2010 року (а.с.16-19), що підтверджується також розрахунком позивача (а.с.85).

Заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 8 214, 36 грн. виникла у зв'язку з несвоєчасною і не у повній мірі оплатою відповідачем комунальних послуг, які надавалися згідно договору №Л-023 від 08 листопада 2010 року.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3)послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Статтею 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Водночас такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15.

Відтак, до предмету доказування у цій справі входять обставини фактичного користування відповідачем житлово-комунальними послугами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання, відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно із ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, є грошовим зобов'язанням.

Згідно ч.1 ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до приписів ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Апеляційний господарський суд вважає, що позивач належними доказами не довів фактичне споживання відповідачем комунальних послуг на суму 11 314, 46 грн.

Окремим дорученням першого заступника голови Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 13 вересня 2010 року №905 Комунальне підприємство ЖЕКи було зобов'язано передати Комунальному підприємству УЖГ всю первинну документацію, провести звірку з орендарями та власниками нежитлових приміщень Шевченківського району, скласти акти звіряння станом на 01 жовтня 2010 року.

Проте, первинними документами позивач не довів наявність заборгованості відповідача за спожиті комунальні послуги в розмірі 11 314, 36 грн., акт звіряння розрахунків за комунальні послуги між Комунальним підприємством "Житлово -експлуатаційна контора "Лук'янівка" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бета Семінал" не підписаний представником відповідача, у зв'язку з чим має односторонній характер і не може бути належним доказом в розумінні ст.ст.32, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України (а.с.20).

Згідно розрахунку позивача розмір заборгованості за надані комунальні послуги у період з березня 2011 року по січень 2014 року складає 8 214, 36 грн. (а.с.86).

Надання позивачем комунальних послуг відповідачу в зазначений період часу підтверджується наявними в матеріалах справи обліковими картками (табуляграмами) від виробників комунальних послуг - Публічного акціонерного товариства акціонерної компанії "Київводоканал" і Публічного акціонерного товариства "Київенерго", з якими позивачем укладено договори на постачання теплової енергії з горячої води і на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення боргу відповідача за договором №Л-023 від 08 листопада 2010 року у розмірі 8 214, 36 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати в сумі 2 926, 45 грн. і 3% річних в сумі 2 136, 89 грн. за період з 18 жовтня 2010 року по 01 липня 2014 року за прострочку оплати боргу в сумі 11 314, 36 грн. і інфляційних втрат в сумі 917, 69 грн. і 3% річних в сумі 259, 42 грн. за період з 20 травня 2011 року по 01 липня 2014 року за прострочку оплати боргу в сумі 8 214, 36 грн.

Приймаючи до уваги, що апеляційний господарський суд встановив, що наявність боргу в розмірі 11 314, 36 грн. не підтверджується належними доказами, то відповідно і не підлягають стягненню нараховані на це прострочене зобов'язання інфляційні втрати і 3% річних.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03 квітня 1997 року №62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29 вересня 1997 року №39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

Позивач не виконав вимоги апеляційного господарського суду згідно ухвали від 25 серпня 2016 року надати докладний розрахунок розміру інфляційних втрат, 3% річних з врахуванням рекомендацій, викладених в листі Верховного Суду України від 03 квітня 1997 року №62-97.

Матеріали справи свідчать, що позивачем на неодноразову вимогу господарського суду також не був наданий докладний та обґрунтований розрахунок інфляційних втрат та 3% річних. При цьому позивач наполягає на своєму розрахунку, вважаючи його правильним. Судова колегія зазначає, що розрахунок інфляційних втрат та 3% річних наданий позивачем не відображає дату, у яку необхідно виконати зобов'язання, дату погашення боргу, нарахування інфляційних втрат і 3% річних повинно здійснюватися наростаючим підсумком, а зокрема, у розрахунку на аркуші справи 85, позивач нараховує інфляційні втрати і 3% річних на загальну суму 19 683, 17 грн., яка не виникла в один день, а накопичувалася протягом конкретного періоду часу.

З огляду на викладене не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення 917, 69 грн. інфляційних втрат та 259, 42 грн. 3% річних.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 8 214, 36 грн.

Приймаючи до уваги, що господарським судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року підлягає зміні на підставі ч.1 п.1 ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.49, 99, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", м. Київ задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року у справі № 904/3564/16 змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бета Семінал" (49083, м. Дніпро, проспект Газети Правди, будинок 29, офіс 69, ) на користь Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (03190, м. Київ, вулиця Кирпоноса, 10/8, ) 8 214 грн. 36 коп. боргу, 439 грн. 16 коп. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бета Семінал" (49083, м. Дніпро, проспект Газети Правди, будинок 29, офіс 69, ) на користь Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (03190, м. Київ, вулиця Кирпоноса, 10/8, ) 483 грн. 08 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. Видати наказ.

Видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Джихур

Суддя О.М. Виноградник

Суддя Л.О. Чимбар

(Дата підписання постанови в повному обсязі 17.10.16 р.)