РІШЕННЯ

"23" вересня 2016 р.Справа № 921/453/16-г/7

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

розглянув справу

за позовом Національний заповідник "Замки Тернопілля" вул. Б. Хмельницького, 6,Збараж,Збаразький район, Тернопільська область,47300

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПО "Дозор - Збараж" вул. Новий Світ, 4/19,Тернопіль,Тернопільська область,46001

про розірвання договору на закупівлю послуг

Представники сторін:

позивача: Галюк О.В., довіреність № 01-02/01-444/2 від 22.08.2016р.

відповідача: Маркевич Х.М., довіреність №79 від 22.09.2016р., директор ТОВ "СПО "Дозор - Збараж" Малашенко О.О., паспорт № ЕА 454154 від 22.05.98 р.

Суть справи:

Національний заповідник "Замки Тернопілля" звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПО "Дозор - Збараж" про розірвання договору на закупівлю послуг у сфері громадського порядку та громадської безпеки (послуги охорони приміщення, майна та прилеглої території) за результатами процедури відкритих торгів від 28.03.2016 №01-ФО-16.

Ухвалою господарського суду від 03.08.2016р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 30.08.2016р. та зобов`язано сторони подати: позивача - підстава укладення договору (результати торгів), докази на підтвердження невиконання відповідачем умов договору, витяг з ЄДР; відповідача - відзив на позов, ліцензія на право провадження охоронної діяльності, витяг з ЄДР.

Ухвалою господарського суду від 30.08.2016р. розгляд справи відкладено до 23.09.2016р.

Учасникам судового процесу роз'яснено їх права і обов'язки, передбачені ст. 22 ГПК України.

Представник позивача у судовому засіданні 23.09.2016р. позовні вимоги підтримав та просить суд врахувати, що договір укладено за результатами проведених 28.03.2016р. відкритих торгів. Підставою для подання позову стала вимога Державної фінансової інспекції до генерального директора Національного заповідника від 23.06.2016р. №19-15-13-14/4694 про усунення порушень законодавства виявлених під час перевірки, та які зафіксовані в акті перевірки від 03.06.2016р. №15-22/5 в установленому законодавством порядку. Вимога інспекції є обов'язковою для виконання, а тому позивачем направлено на адресу відповідача повідомлення від 15.07.2016р. за №01-02/01-368/2 про дострокове розірвання в односторонньому порядку договору з 22.08.2016р., оскільки пропозиція відповідача не відповідала умовам документації конкурсних торгів. Відповідач з доводами позивача не погодився, а тому договір, при наявності спору, може бути розірвано тільки у судовому порядку.

Представник відповідача подав відзив на позов, у якому заперечує проти позову та просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Представники відповідача звертають увагу суду на те, що: законодавством не передбачено розірвання договору в односторонньому порядку; акт перевірки Державної фінансової інспекції від 03.06.2016р. №15-22 не є формою рішення, яке породжує для позивача будь-які правові наслідки, а тому вимога контролюючого органу про усунення порушення чинного законодавства не може бути підставою для розірвання договору у розумінні чинного цивільного законодавства України; вважає, що договір відповідає чинному законодавству та відповідачем його умови не порушуються, на підтвердження чого надав акти виконаних робіт, дозвільні документи на надання послуг у сфері громадського порядку та громадської безпеки.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив:

- за результатами процедури відкритих торгів між Національним заповідником "Замки Тернопілля" в особі генерального директора Маціпури А.В., який діє на підставі Статуту (далі - Замовник), та учасником торгів Товариством з обмеженою відповідальністю "СПО "Дозор - Збараж" в особі директора Малашенко О.О., який діє на підставі Статуту (далі - Учасник), укладено Договір №01-ФО-16 від 28.03.2016р. на закупівлю послуг у сфері громадського порядку та громадської безпеки (послуги охорони приміщення, майна та прилеглої території).

Відповідно до умов Договору, сторони взяли на себе зобов'язання:

- Замовник доручає, а Учасник приймає на себе виконання обов'язків щодо ДК016:2010 (код 84.34.1) Послуги у сфері громадського порядку та громадської безпеки (послуги охорони приміщення, майна та прилеглої території): лот 1 - Замок ХYІІ ст. м. Збараж, Збаразький район, лот 2 - Замок ХYІІ ст. м. Скалат, Підволочиський район, лот 3 - Вишневецький архітектурно-ландшафтний комплекс ХYІІ ст. смт. Вишневець, Збаразького району (п. 2.1 Договору);

- охорона Об'єкту здійснюється одним цілодобовим постом фізичної охорони Учасника по кожному лоту (п. 2.3 Договору);

- загальна ціна договору становить 579744,00 грн., із яких: по лоту 1 - 193248,00 грн.; лот 2 - 193248,00 грн.; лот 3 - 193248,00 грн., при цьому оплата послуг за Договором здійснюється Замовником у безготівковій формі за фактично надані послуги, згідно Акту виконаних робіт, при наявності відповідного бюджетного призначення у Замовника. Бюджетне призначення на 2016 рік складає - 480600 грн. (п.п. 3.2,3.6,3.7 Договору);

- Договір вступає в дію з 28.03.2016р. та діє до 31.12.2016р. або до повного виконання сторонами своїх договірних зобов'язань (п.п. 11.1-11.2 Договору);

- Договір може бути розірваний: а) на вимогу Замовника - шляхом направлення Учасникові письмового повідомлення із зазначенням дати розірвання не менш ніж за 30 днів; б) на вимогу Учасника - шляхом направлення Замовнику письмового повідомлення із зазначенням дати розірвання не менш ніж за 20 днів (п. 11.4 Договору);

- спори, які можуть виникнути в ході виконання умов цього Договору, вирішуються шляхом переговорів і врегульовуються підписанням відповідних двосторонніх рішень. У разі недосягнення згоди Сторони вирішують спір у судовому порядку (п. 12.1 Договору);

- у випадках непередбачених Договором сторони керуються чинним законодавством України (п. 12.3 Договору).

До Договору сторонами погоджено три додатки: План об'єкту; Дислокація - Розрахунок послуг учасника; Інструкція по внутрішньо - об'єктному режиму об'єктів.

В процесі здійснення Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області перевірки на предмет дотримання законодавства при проведенні державних закупівель (процедури відкритих торгів на закупівлю (послуги у сфері громадського порядку та громадської безпеки (охорони приміщення, майна та прилеглої території) за наступними лотами: лот 1 - Замок ХІІ ст., м. Збараж, Тернопільська обл., лот 2 - Замок ХІІ ст. м. Скалат, Тернопільська обл., лот 3 - Вишневецький архітектурно-ландшафтний комплекс ХІІ ст. смт. Вишневець, Збаразький р-н, Тернопільська обл., розпочатої згідно оголошення №242621 від 09.12.2015р. №396 (09.12.2015)) Національного заповіднику "Замки Тернопілля", за період з 01.11.2015р. по 01.05.2016р. № 15-22/5, яка оформлена актом перевірки від 03.06.2016р. №15-22/5, встановлено порушення членами комітету з конкурсних торгів вимог п.3 ч.1 ст.29 Закону України "Про здійснення державних закупівель" (не відхилено пропозицію учасника процедури закупівель Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізований підрозділ охорони "Дозор-Збараж", яка не відповідала умовам документації конкурсних торгів, оскільки у складі пропозиції не надано копії дозволів на право носіння відомчої газової зброї (пристрій для відстрілу патронів споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії) та абз.8 ч.1 ст.30 Закону України "Про здійснення державних закупівель" (не відмінено процедуру закупівель у зв'язку з невідповідністю пропозиції умовам документації конкурсних торгів).

Інспекція дійшла висновку про невідповідність документації на підставі інформації від 20.05.2016р. №2783/11/01 Головного управління Національної поліції у Тернопільській області, згідно якої дозволи Товариству з обмеженою відповідальністю "Спеціалізований підрозділ охорони "Дозор-Збараж" на придбання, зберігання та носіння відомчої зброї (газових пістолетів, револьверів та пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями несмертельної дії) дозвільною системою УПД Головного управління Національної поліції в Тернопільській області не видавалися.

На підставі акту перевірки, Державною фінансовою інспекцією направлено на адресу Національного заповідника вимогу від 23.06.2016р. № 19-15-13-14/4694 про усунення порушень вимог чинного законодавства у встановленому законодавством порядку.

Національний заповідник, на виконання вимоги інспекції, направив Товариству з обмеженою відповідальністю "Спеціалізований підрозділ охорони "Дозор-Збараж" повідомлення (лист від 15.07.2016р. № 01-02/01-368/2) про дострокове розірвання в односторонньому порядку з 22.08.2016р. Договору від 28.03.2016р. №01-ФО-16 на закупівлю послуг у сфері громадського порядку та громадської безпеки (послуги охорони приміщення, майна та прилеглої території) за результатами процедури відкритих торгів, у відповідності до підп.а п.11.4 Договору, на що отримав заперечення останнього (лист від 25.07.2016р. №45).

Позивач просить розірвати договір у судовому порядку, враховуючи спір між сторонами.

Суд, на підставі ст. 43 ГПК України, оцінивши подані сторонами докази та наведені в обґрунтування своїх вимог та заперечень доводи, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

При цьому суд виходив із наступного:

- статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Зазначені норми визначають об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Отже, право вибору способу судового захисту належить виключно позивачу у справі, який може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, визначеним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для відмови у позові.

Предметом спору в даній справі є вимога позивача про розірвання Договору на закупівлю послуг у сфері громадського порядку та громадської безпеки, яка відноситься до способу захисту, передбаченого п.7 ч.2 ст.16 ЦК України, ч.2 ст.20 ГК України - припинення правовідношення.

Такий спосіб захисту цивільних прав може бути пов'язаний з необхідністю припинити існуюче правовідношення, наприклад, у зв'язку з порушенням його однією із сторін (ст. ст. 651, 652 ЦК - для договірних зобов'язань). Зокрема, ця вимога може мати місце у позові: розірвання договору у зв'язку з невиконанням або неналежним його виконанням другою стороною (правова позиція викладена Верховним судом України за результатами аналізу практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України).

Так, відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 651 ЦК України передбачені підстави для зміни або розірвання договору: у судовому порядку ці питання вирішуються, якщо сторони договору не досягли згоди і одна із заінтересованих сторін звернулася з вимогою до суду з двох підстав: 1/ має місце істотне порушення договору другою стороною; 2/ наявні інші випадки, встановлені договором або законом (ч. 2 ст. 651 ЦК України). Натомість, у ч. 3 ст. 651 ЦК України зазначено, що і без звернення до суду договір вважається розірваним або зміненим у силу самого факту односторонньої відмови від договору у повному обсязі чи частково (якщо таке право передбачене договором або законом).

Зазначена норма Закону кореспондується із ст.ст.188 ГК України, 525 ЦК України, згідно яких зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

За змістом наведених норм, окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору, при цьому повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі.

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли право на односторонню відмову у сторони відсутнє, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а у разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін (ч. 4 ст. 188 ГК України).

Отже, відмову від виконання договору слід розглядати як підставу для розірвання договору відповідно до частини 3 статті 651 ЦК України, а не припинення самого договору.

Частиною 2 статті 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Враховуючи вищевикладені норми, внаслідок односторонньої відмови від договору припиняється зобов'язання за цим договором, а сам договір, на підставі якого виникло таке зобов'язання, вважається розірваним в односторонньому порядку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про здійснення державних закупівель" (чинний на момент укладення договору 28.03.2016р.), договір про закупівлю - договір, який укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Отже, укладений між сторонами договір, за своєю правовою природою є договором про надання послуг, порядок укладення, виконання та розірвання якого регулюється ч.1 ст.40 Закону України "Про здійснення державних закупівель", згідно якої договір про закупівлю укладається в письмовій формі відповідно до положень Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Норми Закону України "Про здійснення державних закупівель" не передбачають підстав для розірвання договору, а тільки підстави визнання такого договору недійсним (договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення в період оскарження процедури закупівлі відповідно до статті 18 цього Закону, а також у разі його укладення з порушенням строків, передбачених абзацами третім, четвертим частини другої статті 31, абзацом четвертим частини п'ятої статті 36 та абзацом другим частини третьої статті 39 цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у зв'язку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до статті 18 цього Закону (ч.1 ст.41 Закону)).

Особливості та порядок провадження охоронної діяльності визначені Законом України "Про охоронну діяльність" від 22 березня 2012 року, згідно якого суб'єкт охоронної діяльності - це суб'єкт господарювання будь-якої форми власності, створений та зареєстрований на території України, що здійснює охоронну діяльність на підставі отриманої у встановленому порядку ліцензії та надає послуги з охорони, зокрема, по охороні майна юридичних осіб на підставі укладеного із замовником у письмовій формі договору відповідно до законодавства (ст. ст. 5, 8 Закону України "Про охоронну діяльність"). Норми даного Закону також не передбачають підстав для розірвання договору.

Згідно ст.907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Враховуючи, що спеціальні норми закону (Закон України "Про здійснення державних закупівель", Закон України "Про охоронну діяльність") не містять підстав розірвання умов договору охорони, укладеного в процесі здійснення державних закупівель, а тому суд оцінює позовні вимоги з врахуванням підстав розірвання договору, передбачених ст.907 ЦК України , ГК України та умов спірного Договору.

Порядок дії та розірвання Договору сторонами передбачено у розділі 11 Договору, а саме п.11.4, відповідно до умов якого "Договір може бути розірваний: а) на вимогу Замовника - шляхом направлення Учасникові письмового повідомлення із зазначенням дати розірвання не менш ніж за 30 днів; б) на вимогу Учасника - шляхом направлення Замовнику письмового повідомлення із зазначенням дати розірвання не менш ніж за 20 днів". Інших підстав розірвання договору його умови не містять.

При таких обставинах, оскільки умови договору не передбачають односторонньої відмови від договору, а тому направлена позивачем відповідачу вимога з повідомленням про дострокове розірвання договору в односторонньому порядку, не відповідає умовам договору та вищезазначеному чинному законодавству та не може бути підставою для розірвання договору.

Враховуючи, що сторони передбачили розірвання договору шляхом пред'явлення вимоги, а тому в даному випадку розірвання договору може відбутися або за домовленості сторін або, у разі відсутності згоди іншої сторони, яка отримала вимогу про розірвання договору, за рішенням суду.

Підставою для розірвання договору за рішенням суду є істотне порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, невиконанням або неналежним його виконанням другою стороною умов договору.

Матеріалами справи встановлено, і не заперечується позивачем, факт належного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеціалізований підрозділ охорони "Дозор-Збараж" умов Договору від 28.03.2016р. №01-ФО-16, що підтверджується актами надання послуг: №135 від 30.03.2016р., №189 від 25.04.2016р., №233 від 25.05.2016р., №250 від 21.06.2016р., №312 від 22.07.2016р., №358 від 22.08.2016р., які підписані сторонами без заперечень та здійснення оплати даних послуг позивачем.

Отже, підстави розірвання договору у судовому порядку, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем договору, судом не встановлено.

Суд також відхиляє наведені позивачем в обґрунтування позовних вимог підстави розірвання договору, обставини викладені у Вимозі Державної фінансової інспекції в Тернопільській області, оскільки такі стосуються порядку проведення процедури закупівель в частині відповідності конкурсних пропозицій вимогам документації конкурсних торгів та законодавству та не є підставою для розірвання договору згідно Закону України "Про здійснення державних закупівель" чи інших норм законодавства.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 18 Закону України "Про здійснення державних закупівель", передбачено порядок оскарження процедури закупівель, відповідно до абз.1 ч.4 якої скарги подаються до органу оскарження не пізніше 14 днів з дня отримання суб'єктом оскарження повідомлення про відповідне рішення чи дію замовника, що порушує права чи законні інтереси суб'єкта оскарження, або з дня, коли суб'єкту оскарження стало відомо про порушення його прав чи законних інтересів прийнятим рішенням, дією чи бездіяльністю замовника, але до моменту укладення договору про закупівлю. Скарги, які стосуються документації конкурсних торгів, можуть подаватися у будь-який строк після публікації повідомлення про їх проведення, але не пізніше закінчення строку, встановленого для подання пропозицій конкурсних торгів.

Скарги щодо укладених договорів про закупівлю розглядаються у судовому порядку (абз.2 ч.4 ст.18 Закону).

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про здійснення державних закупівель", органом оскарження є Антимонопольний комітет України.

Суб'єкт оскарження в органі оскарження - фізична чи юридична особа, яка звернулася до органу оскарження з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів з приводу рішення, дії чи бездіяльності замовника, що суперечать законодавству у сфері державних закупівель та/або з приводу порушень законодавства оператором електронного майданчика і внаслідок яких порушено право чи законні інтереси такої особи (п.29 ч.1 ст.1 Закону України "Про здійснення держаних закупівель").

Судом встановлено, що процедура закупівель, в процесі якої визнано переможцем та акцептовано пропозицію ТОВ "Спеціалізований підрозділ охорони "Дозор - Збараж" (протокол №12 від 15.03.2016р.), та за результатами яких укладено спірний договір, в порядку передбаченому ст. 18 Закону України "Про здійснення державних закупівель", учасниками закупівель, пропозиції яких відхилені, до укладення Договору не оскаржувалась.

Відповідно до ст.ст. 33,34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В процесі розгляду справи позивач не довів належними та допустимими доказами підстави розірвання договору у судовому порядку, а тому в позові відмовляється.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.32, 33, 34, 43, 49, 82, 85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня підписання рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено "5" жовтня 2016р.

Суддя М.С. Стадник