КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2016 р. Справа№ 911/1695/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Добреля І.В. (довіреність №10-02 від 10.01.2016 р.)

від відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на рішення господарського суду Київської області від 22.07.2016 р.

у справі №911/1695/16 (суддя Мальована Л.Я.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кушнер»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кушнер» звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення 51515,76 грн. боргу.

Рішенням господарського суду Київської області від 22.07.2016 р. позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 51515,76 грн. боргу та 1378,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення змінити та стягнути з відповідача дійсно заборговану ним позивачу суму у розмірі 35633,30 грн.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене внаслідок неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, рішення залишити без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а строки розгляду апеляційної скарги обмежені ст. 102 ГПК України, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку без участі представника відповідача.

Колегія суддів зазначає, що ухвалою від 19.09.2016 р. явка сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

18.05.2011 р. між ТОВ «Кушнер» та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір поставки продукції № 1257, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався поставляти продукцію покупцю згідно замовлення покупця, а покупець зобов'язується своєчасно приймати цю продукцію, оплачувати її вартість на умовах даного договору та повертати зворотну тару в строк та на умовах, передбачених даним договором. Замовлення передається постачальнику в будь-якій зрозумілій сторонам формі (електронною поштою, через торгового представника, факсимільним, телефонним зв'язком, усно тощо).

Відповідно до п. 3. розділу ІІІ договору, відвантаження продукції проводиться на підставі попередньої оплати, після зарахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Відвантаження продукції без попередньої оплати проводиться тільки при наданні відстрочки платежу. При відвантаженні продукції без попередньої оплати покупець зобов'язується у термін 7 днів повністю оплатити всю отриману продукцію.

Крім того, між сторонами були укладені договори суборенди майна № 17399-3268 від 30.05.2012 р., № 17399-3266 від 30.05.2012 р., № 17399-3957 від 21.03.2013 р., № 17399-4377 від 12.07.2013 р., згідно яких відповідач отримав у строкове користування торгово-рекламне обладнання, а саме: холодильне обладнання Інтер-1200 Т «Оболонь» зав.номер 7678 вартістю 7182,50 грн. без ПДВ та 8619 грн. з ПДВ, холодильне обладнання Інтер-1200 Т «Оболонь» зав.номер 7754 вартістю 7182,50 грн. без ПДВ і 8619 грн. з ПДВ, холодильне обладнання Super Lurge ХШВ-1200 «Оболонь» зав.номер 8025 вартістю 8237,65 грн. без ПДВ і 9885,18 грн. з ПДВ, розливне обладнання К-т «Тайфун-90 М» 4 с.п. (1 охол. 1 колона, 4 крана налив, 4 медал., 4 крана забірн., 1 каплезб., 1 редуктор СО2) зав.номер 63598 артістю 8687,74 грн. без ПДВ та 10425,29 грн. з ПДВ, розливне обладнання К-т: «Тайфун-90 М» 4 с.п. (1 охол. 1 колона, 4 крана налив, 4 медал., 4 крана забірн., 1 каплезб., 1 редуктор С02) зав.номер 63626 вартістю 8687,74 грн. без ПДВ га 10425,29 грн. з ПДВ, Тумба бар Оболонь інв.номер 989322 вартістю 2951,67 грн. без ПДВ та 3542,00 грн. з ПДВ, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п. 1.4 розділу І договорів суборенди, майно надається суборендарю у користування з метою популяризації, демонстрації, зберігання та реалізації продукції, що виробляється/реалізується власником та корпоративними підприємствами власника. Під корпоративними підприємствами власника слід вважати: ДП ПАТ «Оболонь» «Пивоварня Зіберта», ДП ПАТ «Оболонь» «Красилівське», ПАТ «Охтирський пивоварний завод», ПрАТ «Бершадський комбінат» та ПАТ «Севастопольський завод напоїв». Суборендар не має права використовувати майно для інших цілей.

Згідно п. 5.1 п.п. 5.1.1. Розділу 5 договорів, з моменту прийняття майна в суборенду і до моменту повернення майна із суборенди, здійснювати в своїх торгових точках продаж, підтримувати наявність та асортимент продукції, що виробляється/реалізується власником та корпоративними підприємствами власника, згідно укладеного між орендарем та суборендарем договору купівлі-продажу (договору поставки) продукції виробництва власника та із врахуванням обумовлених між сторонами умов та обсягів.

Пунктом 7.4.2 розділу 7 договорів передбачено, що у випадку припинення дії укладеного між орендарем та суборендарем договору купівлі-продажу (договору поставки) продукції, що виробляється/реалізується виробником та його корпоративними підприємствами. Датою закінчення дії даного договору, в такому випадку, вважається дата припинення дії відповідного договору купівлі-продажу (договору поставки) продукції.

На виконання умов договорів позивач передав відповідачу майно в оренду, що підтверджується актами прийому-передачі майна в суборенду, копії яких містяться в матеріалах справи.

У зв'язку з тим, що відповідач протягом 179 днів від дати останнього відвантаження (станом на 01.04.2016 р.), не замовляв та не реалізовував продукцію, позивачем 31.04.2016 р. була виставлена претензія з вимогою повернути або оплатити вартість орендованого майна. Вказана претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Доказів повернення орендованого майна або сплати заборгованості матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що сума позовних вимог складається з суммарного розміру орендованого відповідачем у позивача майна та відповідно до умов договорів суборенди майна № 17399-3268 від 30.05.2012 р., № 17399-3266 від 30.05.2012 р., № 17399-3957 від 21.03.2013 р., № 17399-4377 від 12.07.2013 р. Згідно довідки позивача (а.с. 52) становить 51515,76 грн.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі щодо дійсної його заборгованості у розмірі 35633,30 грн. будь-яким доказами не обгрунтовані та недоведені.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в розмірі 51515,76 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо доводів відповідача, зазначених в апеляційній скарзі, про те, що позивач не виплачував йому 20% від обороту за ексклюзивність торгівлі виключно продукцією поставленною позивачем, а також про те, що позивач шахрайським шляхом недоплатив відповідачу 50000,00 грн., то вказані доводи не стосуються пердмету спору по даній справі. Крім того, відповідач не позбавлений права звернутись до суду з відповідним позовом для врегулювання спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене внаслідок неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Київської області від 22.07.2016 р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Київської області від 22.07.2016 р. у справі №911/1695/16 залишити без змін.

Справу №911/1695/16 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець