ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2016 р. Справа № 911/2565/16

За позовом Державного публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Украгролзинг

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне товариство Супутник

про визнання права власності та зобовязання вчинити дії

Суддя С.І.Чонгова

Представники:

від позивача ОСОБА_2 (довіреність №14/20-70-16 від 26.04.2016);

від відповідача не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Державне публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Украгролізинг (далі Національна акціонерна компанія Украгролізинг) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне товариство Супутник (далі ТОВ ВКТ Супутник) та просить суд:

- зобовязати ТОВ ВКТ Супутник надати Національній акціонерній компанії Украгролізинг акт приймання-передачі зернозбирального комбайну КЗС-9-1 Славутич із зазначенням заводського номеру 766;

- визнати право власності Національної акціонерної компанії Украгролізинг на зернозбиральний комбайн КЗС-9-1 Славутич, заводський номер №766.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, відповідачем порушено право власності на проданий товар за договором поставки №06-02/2 від 20.01.2016, укладений між Національною акціонерною компанією Украгролізинг та ТОВ ВКТ Славутич, в частині можливості реалізації права власності позивача шляхом розпорядження через існуючу перешкоду у реєстрації у встановленому законодавством порядку, оскільки товар передано відповідачем позивачу без відповідних правовстановлюючих документів.

Відповідач у справі ТОВ ВКТ Супутник документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надало.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

20.01.2006 між сторонами у справі ВАТ Національна акціонерна компанія Украгролізинг (правонаступником якого є позивач у даній справі) (далі - покупець) та Виробничо-комерційне товариство з обмеженою відповідальністю Супутник (правонаступником якого є відповідач у даній справі) (далі - постачальник) укладено договір поставки №06-2/2 (далі договір) (а.с.16-20).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За умовами вказаного договору, постачальник зобовязується передати вантажні автомобілі та обладнання для сільгосппереробки; товар передається у власність покупця з метою надання його у користування на умовах договору фінансового лізингу; покупець зобовязується прийняти товар і сплатити його вартість (п.п. 1.1, 1.2, 1.3 договору).

Пунктом 2.1. договору встановлено, що номенклатура, ціна та кількість товару встановлюється додатками до цього договору від 20.01.06 (далі специфікація).

Ціна договору складається із сум вартості товару, визначеної специфікаціями (п. 2.5. Договору).

Згідно із специфікацією, що є Додатком № 1 до договору, предметом поставки є зернозбиральний комбайн КЗС-9-1 «Славутич» (ДСТ, ТУ - ТУ У 3.37-5-99) в кількості 120 одиниць на загальну суму 62 458 440,00 грн.

Згідно п. 2.4 договору, товар передається згідно акта приймання-передачі між постачальником, покупцем і лізингоодержувачем, що укладається у 5 автентичних примірниках із зазначенням заводських номерів, по одному для постчальника та лізингоодержувача та три для покупця.

Як встановлено судом, відповідач передав комбайни за договором, а позивач прийняв їх згідно актів приймання-передачі: від 27.11.2006 в кількості 1 одиниці (зав. № 806); від 30.11.2006 в кількості 13 одиниць, (зав. №№ 811, 818, 813, 816, 815, 810, 843, 819, 809, 807, 820, 745, 746); від 29.12.2006 в кількості 9 одиниць (зав. №№ 748, 821, 823, 824, 825, 826, 827, 828); від 30.03.2007 в кількості 4 од. (зав. №№ 833, 836, 838, 842); від 31.05.2007 в кількості 33 од., без заводських номерів, на загальну суму 18 810 000,00 грн; від 31.07.2007 в кількості 5 од. (зав. №№ 871, 872, 873, 874, 875); від 31.08.2007 в кількості 5 од. (зав. № 881, 884, 886, 889, 890);від 28.09.2007 в кількості 8 од. (зав. №№ 765, 768, 769, 770, 773, 774, 775, 776); від 21.09.2007 (зав. № 871, 872, 873, 874, 875) в кількості 5 одиниць (а.с.25-35).

Загальна вартість переданих позивачу комбайнів за вказаними актами складає 83 одиниці.

Позивачем сплачено за комбайни 28 900 000,00грн станом на 25.12.2006, та остаточний розрахунок здійснено 31.07.2007, що підтверджується виписками з рахунку та платіжними дорученнями (а.с.47-54).

Крім того, між позивачем (далі - поклажодавцеь) та відповідачем (далі - зберігач) 31.05.2007 укладено договір відповідального зберігання, відповідно до якого за актом приймання-передачі поклажодавцеь передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання комбайни КЗС-9-1-245-99 в кількості 33 одиниці.

Так як вбачається з актів приймання-передачі, зокрема, акту від 28.09.2007 (а.с.96) позивачем передано, а відповідачем прийнято комбайн КЗС-9-1 «Славутич» заводський номер 766.

Вказаний комбайн передано відповідачем за актом віл 07.05.2009 (а.с.62).

Вказаний комбайн було передано позивачем ОСОБА_3 філії ВАТ НАК «Украагролізинг» на зберігання відповідно до акту від 24.12.2010 (а.с.102).

Враховуючи, що вказаний комбайн потребував ремонту позивачем 04.03.2016 укладено з Приватним підприємством «Техноресурс-Херсон» договір №125 з ремонту сільськогосподарської техніки (а.с.103-106), що підтверджується додатком №1 до вказаного договору (а.с.107-110).

Так за актом приймання-передачі, позивачем передано вказаний комбайн для ремонту (а.с.111).

Проте, як зазначає позивач у позовній заяві при передачі йому від відповідача 33 одиниць техніки за актом приймання-передачі від 30.05.2007 не було зазначено заводських номерів, в т.ч. комбайну (заводський номер 766, 2006 року випуску) та не було надано документів для реєстрації зазначених комбайнів, а саме довідки-рахунку, що є порушенням п. 5.1 договору поставки.

У звязку з чим позивач звернувся до відповідача з вимогою №14/710 від 10.05.2016 (а.с.122-114) про підтвердження за позивачем права власності на вказаний вище комбайн та надання акту приймання-передачі з зазначенням заводського номеру та рахунка-фактури, що підтверджується описом вкладення (а.с.115).

Проте, як вказує позивач, відповідачем вказана вимога залишена без задоволення, у звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно ч. 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У п. 1 ч. 2 цієї ж статі зазначено, що способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Підставою для подання позову до господарського суду має бути факт порушення права або його не визнання.

Як визначено ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поряд з цим, у відповідності до п. 2 порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів (далі - Порядок), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2009 №694, визначено, що реєстрація та зняття з обліку машин проводяться державними інспекціями сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах.

Підпунктом 1 пункту 4 вказаного Порядку обумовлено, машина реєструється протягом семи днів на підставі заяви власника або уповноваженої ним особи, яка подається державному інспектору у відповідному районі, у разі, коли документи, що додаються до заяви, подані у повному обсязі. А саме до заяви додаються, зокрема, документи, що підтверджують право власності або правомірність використання машини.

Відповідно до ч. 5 п. 8 вказаного Порядку, суб'єкт господарювання, який здійснює оптову або роздрібну торгівлю машинами, їх не реєструє за умови оформлення в установленому порядку актів прийняття-передачі (додаток 1). При цьому, додаток номер 1 передбачає обовязковість зазначення заводського номеру в акті приймання-передачі.

Згідно п. 10 вказаного Порядку, у реєстрації машини може бути відмовлено, у разі коли документи подано не в повному обсязі.

Пунктом 27 вказаного Порядку визначено, що експлуатація машини, не зареєстрованої в інспекції, або без номерного знака "Транзит" забороняється.

Згідно ч. 1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів у спростування викладених в позовній заяві обставин, зокрема, доказів належного оформлення акту із зазначенням заводського номеру комбайну проданого за договором від 20.01.2006, та повернутого поклажодавцеві 30.07.2007, суд вважає вимоги позивача у даній справі щодо визнання права власності на зернозбиральний комбайн КЗС-9-1 «Славутич», заводський номер 766, рік випуску 2006, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги про зобовязання ТОВ ВКТ Супутник надати Національній акціонерній компанії Украгролізинг акт приймання-передачі зернозбирального комбайну КЗС-9-1 Славутич із зазначенням заводського номеру 766, суд відмовляє в її задоволенні з огляду на те, що такий спосіб захисту, як зобовязання надати акт приймання-передачі не передбачений нормами чинного законодавства України, у звязку з чим суд відмовляє в задоволенні вказаної вимоги.

В силу ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а саме у розмірі 4950,00грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати право власності Національної акціонерної компанії Украгролізинг на зернозбиральний комбайн КЗС-9-1 Славутич, заводський номер №766, 2006 року випуску.

3. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне товариство Супутник на користь Державного публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Украгролзинг 4950,00грн в рахунок часткового відшкодування витрат понесених на оплату позову судовим збором.

4. В частині вимог про зобовязання ТОВ ВКТ Супутник надати Національній акціонерній компанії Украгролізинг акт приймання-передачі зернозбирального комбайну КЗС-9-1 Славутич із зазначенням заводського номеру 766 в задоволенні позову відмовити.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 12.10.2016.

Суддя С.І. Чонгова