РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2016Справа №910/16361/16
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕКО КОНСТРАКШН»
до про Товариства з обмеженою відповідальністю «УКМІТ» стягнення заборгованості у розмірі 25 978 грн. 84 коп.
Представники:

від Позивача: Бабак О.П. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕКО КОНСТРАКШН» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКМІТ» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 25 978 грн. 84 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 02.12.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕКО КОНСТРАКШН» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКМІТ» (Покупець) було укладено Договір поставки №39-13/1, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався за замовленням Покупця виготовити та передати у власність останнього профнастил, металочерепицю, сендвіч - панелі та інший товар, а Покупець - прийняти товар та оплатити його вартість на умовах цього Договору. Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору він поставив товар суму в розмірі 29 602 грн. 24 коп., що підтверджується видатковими накладними, проте Відповідач всупереч умовам Договору не здійснив оплату за отриманий товар у повному обсязі. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕКО КОНСТРАКШН» в розмірі 25 978 грн. 84 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.09.2016 року порушено провадження у справі № 910/16361/16, судове засідання призначено на 21.09.2016 року.

21.09.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 06.09.2016 року.

21.09.2016 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 06.09.2016 року не виконав.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) сторін надати докази на підтвердження здійснення часткової оплати Товариством з обмеженою відповідальністю "УКМІТ" за Договором поставки №39-13/1 від 02.12.2013 року;

2) Відповідача надати докази на підтвердження погашення заборгованості за Договором поставки №39-13/1 від 02.12.2013 року у розмірі 25 978,84 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.09.2016 року відкладено розгляд справи на 05.10.2016 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

29.09.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 21.09.2016 року.

В судовому засіданні 05 жовтня 2016 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи, викладені у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 21.09.2016 року у справі № 910/16361/16, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «УКМІТ» є 03680, м.Київ, ВУЛИЦЯ СВЯТОШИНСЬКА, БУДИНОК 34.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/16361/16 направлялись на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКМІТ», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 05 жовтня 2016 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

02.12.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕКО КОНСТРАКШН» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКМІТ» (Покупець) було укладено Договір поставки №39-13/1, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався за замовленням Покупця виготовити та передати у власність останнього профнастил, металочерепицю, сендвіч - панелі та інший товар, а Покупець - прийняти товар та оплатити його вартість на умовах цього Договору.

У п.2.3 Договору передбачено, що перехід права власності, а також ризик випадкового знищення та пошкодження на кожну партію товару відбувається з моменту здійснення приймання - передачі товару від Постачальника до Покупця, що засвічується підписанням уповноваженими представниками сторін видаткових накладних на відповідну партію товару.

Відповідно до п.3.1 Договору якщо інші умови оплати товару не передбачені в Специфікації до цього Договору, Покупець оплачує товар на умовах 100% попередньої оплати: 80% протягом 3 банківських днів від дати підписання сторонами відповідної специфікації; 20% протягом 3 банківських днів після виготовлення товару.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2014 р., а в частині розрахунку за товар до повного його виконання (п.7.1 Договору)

Специфікацією №1 до Договору поставки №39-13/1 від 02.12.2013 року Сторони узгодили найменування товару, кількість, ціну, строк поставки товару: до 12.12.2013 р., умови оплату товару: протягом 10 робочих днів з моменту поставки товару.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки №39-13/1 від 02.12.2013 року Позивач поставив товар, а Відповідач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується видатковими накладними №3988 від 03.12.2013 р. на суму 10 042 грн. 53 коп., №3991 від 03.12.2013 р. на суму 2 406 грн. 31 коп., №4009 від 10.12.2013 р. на суму 1 312 грн. 50 коп., №4094 від 11.12.2013 р. на суму 10 088 грн. 94 коп., №4095 від 11.12.2013 р. на суму 2 128 грн. 56 коп., №4096 від 11.12.2013 р. на суму 3 623 грн. 40 коп., а загалом на суму в розмірі 29 602 грн. 24 коп., проте Відповідачем було сплачено за отриманий товар суму в розмірі 3 623 грн. 40 коп., що підтверджується випискою по рахунку Позивача.

Крім того, на виконання умов Договору поставки №39-13/1 від 02.12.2013 року Позивач виставив Відповідачу рахунки на оплату №14570 від 02.12.2013 р., №14573 від 02.12.2013 р., №14577 від 02.12.2013 р., №14763 від 09.12.2013 р., №14767 від 09.12.2013 р. на загальну суму в розмірі 29 602 грн. 24 коп.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач всупереч умовам Договору не здійснив оплату за отриманий товар у повному обсязі. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕКО КОНСТРАКШН» в розмірі 25 978 грн. 84 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕКО КОНСТРАКШН» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору поставки №39-13/1 від 02.12.2013 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки №39-13/1 від 02.12.2013 року Позивач поставив товар, а Відповідач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується видатковими накладними №3988 від 03.12.2013 р. на суму 10 042 грн. 53 коп., №3991 від 03.12.2013 р. на суму 2 406 грн. 31 коп., №4009 від 10.12.2013 р. на суму 1 312 грн. 50 коп., №4094 від 11.12.2013 р. на суму 10 088 грн. 94 коп., №4095 від 11.12.2013 р. на суму 2 128 грн. 56 коп., №4096 від 11.12.2013 р. на суму 3 623 грн. 40 коп., а загалом на суму в розмірі 29 602 грн. 24 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку, проте Відповідачем було сплачено за отриманий товар суму в розмірі 3 623 грн. 40 коп., що підтверджується випискою по рахунку Позивача.

Крім того, на виконання умов Договору поставки №39-13/1 від 02.12.2013 року Позивач виставив Відповідачу рахунки на оплату №14570 від 02.12.2013 р., №14573 від 02.12.2013 р., №14577 від 02.12.2013 р., №14763 від 09.12.2013 р., №14767 від 09.12.2013 р. на загальну суму в розмірі 29 602 грн. 24 коп.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «УКМІТ»

перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕКО КОНСТРАКШН» за Договором поставки №39-13/1 від 02.12.2013 року становить 25 978 грн. 84 коп.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНТЕКО КОНСТРАКШН» в розмірі 25 978 грн. 84 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату вартості отриманого й прийнятого товару в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 25 978 грн. 84 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКМІТ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕКО КОНСТРАКШН» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 25 978 грн. 84 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕКО КОНСТРАКШН» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКМІТ» (03680, м.Київ, ВУЛИЦЯ СВЯТОШИНСЬКА, БУДИНОК 34, Ідентифікаційний код юридичної особи 37226300) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕКО КОНСТРАКШН» (09145, Київська обл., Білоцерківський район, село Іванівка, ВУЛИЦЯ ПРОЛЕТАРСЬКА, будинок 34-А, Ідентифікаційний код юридичної особи 35679185) заборгованість у розмірі 25 978 (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот сімдесят вісім) грн. 84 (вісімдесят чотири) коп. та судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 10 жовтня 2016 року.

Суддя О.В. Чинчин