ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" вересня 2016 р. Справа № 924/688/16

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Еко", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чарівний завиток", м. Кам`янець-Подільський

про стягнення основної суми заборгованості за фактичне користування нежитловим приміщенням в розмірі 40182,52 грн., 378,34 грн. - інфляції, 102,21 грн. - 3% річних, 40182,52 грн. - неустойки

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача основну суму заборгованості за фактичне користування нежитловим приміщенням в розмірі 40182,52 грн. за період з 01.01.2014р. по 27.03.2014р., 378,34 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період січень - березень 2014р., 102,21 грн. - 3% річних, нарахованих за період з 12.01.2014р. по 12.04.2014р., а також, посилаючись на ч. 2 ст. 785 ЦК України, 40182,52 грн. неустойки за період з 01.01.2014р. по 27.03.2014р.

В обґрунтування позовних вимог зазначає таке.

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.11.2009р. у справі №40/432, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2010р., позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Чарівний завиток" до Державного підприємства "Еко" про визнання договору оренди продовженим - задоволено; визнано укладений договір оренди №11-10 нерухомого майна, що належить до державної власності від 01.01.2004р. продовженим до 01.01.2014р.

26.02.2013р. господарським судом міста Києва видано наказ по справі № 5011-48/12068-2012 на виконання рішення господарського суду м. Києва від 02.11.2012р., залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2010р. та постановою Вищого господарського суду України від 14.05.2013р., згідно якого зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Чарівний завиток" повернути Державному підприємству "Еко" нежитлове приміщення, площею 433,6 м2, яке розміщене за адресою: м. Київ, бул. ОСОБА_1, 36/10, на першому поверсі 13-ти поверхового житлового будинку по акту прийому-передачі.

Згідно акту державного виконавця від 26.03.2014р. під час виконання рішення за участю понятих, дільничного інспектора, у присутності представника ДП "Еко" за адресою: м. Київ, бул. ОСОБА_1, буд. 36/10, перший поверх, при виселенні ТОВ "Чарівний завиток", виявлено невизначене майно, представники ТОВ "Чарівний завиток" не з'явились, державним виконавцем здійснено опис майна та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 08.12.2015р. у справі №924/822/13 задоволено позов Державного підприємства "Еко" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чарівний завиток" про стягнення 691130,30 грн. орендної плати за період з 01.06.2010р. по 30.05.2013р.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 01.06.2016р. у справі №924/279/16 позов Державного підприємства до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чарівний завиток" про стягнення 151701,17 грн. орендної плати за період з 19.02.2013р. по 26.03.2014р. задоволено частково. Стягнено з ТОВ "Чарівний завиток" на користь ДП "Еко" заборгованість по орендній платі 97299,81 коп. (за період з 19.02.2013 р. по 01.01.2014 р.). При прийнятті рішення бралося до уваги, що договір оренди № 11-10 нерухомого майна, що належить до державної власності від 01.01.2004р. припинив свою дію 01.01.2014р. Позиція Державного підприємства "Еко" щодо стягнення орендної плати після припинення дії договору у період з 01.01.2014р. по 27.03.2014р. визнана хибною, в стягненні 40182,52 грн. орендної плати відмовлено.

Позивач звертає увагу суду на те, що відповідач фактично продовжував зберігати та користуватися нежитловим приміщенням площею 433,6 м2, яке знаходиться за адресою: м. Київ, бул. ОСОБА_1, 36/10, на першому поверсі, після закінчення строку дії договору, який було продовжено рішенням господарського суду міста Києва від 05.11.2009р. у справі №40/432 до 01.01.2014р. й 26.03.2014р. відповідача примусово виселено органом ДВС з вищевказаного приміщення. Кошти за фактичне використання нежитлового приміщення у період з часу закінчення договору по час повернення орендованого майна позивачу (з 01.01.2014р. по 27.03.2014р.) відповідач не сплачував, внаслідок чого позивач нарахував відповідачу 40182,52 грн. в якості заборгованості за фактичне користування нежитловим приміщенням за період з 01.01.2014р. по 27.03.2014р., а також, посилаючись на ч. 2 ст. 785 ЦК України, 40182,52 грн. неустойки за період з 01.01.2014р. по 27.03.2014р.

Також позивач, посилаючись на ст. 625 ЦК України, на суму заборгованості (40182,52 грн.) за користування приміщенням у період з 01.01.2014р. по 27.03.2014р., нарахував відповідачу: 378,34 грн. інфляційних втрат за січень - березень 2014р. та 102,21 грн. 3% річних за період з 01.01.2014р. по 12.04.2014р.

В судове засідання представник позивача не з'явився, у письмових поясненнях від 28.09.2016р. наполягає на задоволенні позовних вимог. Звертає увагу суду, що відповідач виконував умови договору неналежним чином, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість по платі за фактичне користування нежитловим приміщенням поза строком дії договору за період з 01.01.2014р. по 27.03.2014р. в розмірі 40182,52 грн., на які позивач нарахував 378,34 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період січень - березень 2014р. та 102,21 грн. - 3% річних, нарахованих за період з 12.01.2014р. по 12.04.2014р. Також просить суд стягнути з відповідача неустойку за несвоєчасне повернення приміщення в розмірі 40182,52 грн. за період з 01.01.2014р. по 27.03.2014р.

У клопотанні від 28.09.2016р. позивач просить суд проводити розгляд справи за відсутності свого представника.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав, позовні вимоги по суті та за розміром не оспорив. Копія ухвали суду від 19.09.2016р. про відкладення розгляду справи направлена на адресу відповідача зазначену у позовній заяві, внесену до Єдиного державного реєстру підприємств, установ, організацій України - м. Кам`янець-Подільський, вул. Князів Коріатовичів, 56 та повернулася на адресу суду не врученою.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представників сторін, відповідно до ст.75 ГПК України, за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

01.01.2004р. між ДП "Еко" (ОСОБА_2) та ТОВ "Чарівний завиток" (Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 11-10, відповідно до якого ОСОБА_2 передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлове приміщення (надалі - ОСОБА_2), площею 433,6 м2, розміщене за адресою: м.Київ - 01133, бульвар Лесі Українки, 36/10, на першому поверсі 13-ти поверхового житлового будинку, що знаходиться на балансі Державного підприємства "Еко", вартість якого визначена згідно з незалежною експертною оцінкою на 31.10.2003р. і становить 1175029грн. Майно передається в оренду з метою розміщення: на 374,00 м2 - перукарні; на 4,00 м2 - пункт прокату відеокасет, без права продажу; на 20,00 м2 - виставка експозиційних кухонних меблів, на 35,60 м2 - кафе з правом продажу підакцизних товарів (п. 1 договору).

Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього ОСОБА_3 та акта приймання-передачі ОСОБА_3. ОСОБА_4 в оренду, здійснюється за вартістю, визначеною в акті оцінки, складеному за Методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. У разі припинення цього ОСОБА_3 повертається Орендарем Державному підприємству "Еко". Орендар повертає ОСОБА_2 аналогічно порядку, встановленому при передачі майна Орендарю цим ОСОБА_3. Майно вважається поверненим ОСОБА_2 з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. Обов'язок по складанню акту приймання-передачі покладається на сторону, яка передає ОСОБА_2 іншій стороні ОСОБА_3 (п. 2 договору).

Згідно п.3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 786 і становить, без ПДВ, за базовий (листопад 2003р.) місяць оренди 3044грн. 91коп. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Орендна плата за базовий місяць оренди державного майна, що знаходиться на балансі Державного підприємства "Еко" встановлена у Розрахунку орендної плати у розмірі 3044грн. 91коп. (без ПДВ), який погоджений 26.12.2003р. начальником регіонального відділення Фонду Державного майна України по місту Києву.

Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування - орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується таким чином: 70% орендної плати залишається на розрахунковому рахунку ОСОБА_2, 30% орендної плати Орендар перераховує до Державного бюджету, щомісячно не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним місяцем. Дане співвідношення може і змінюватись зі зміною законодавчих актів в період терміну дії договору.

Розділом 5 договору визначено, що Орендар зобов'язується використовувати орендоване ОСОБА_2 відповідно до його призначення та умов цього ОСОБА_3 та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно п.7.2 договору ОСОБА_2 зобовязується передати орендарю в оренду майно по акту приймання передачі.

Договір укладено строком на 5 років, що діє з 01.01.2004р. до 01.01.2009р. Зміни і доповнення або розірвання цього ОСОБА_3 допускаються за взаємної згоди сторін. Зміни та доповнення, що пропонується внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною. За ініціативи однієї із сторін цей Договір може бути розірвано рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством. Продовження дії цього ОСОБА_3 після закінчення строку його чинності можливе на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені ОСОБА_3, за обов'язковим погодженням з ФДМУ (р. 10 договору).

Додатком №1 до договору сторони погодили відшкодування орендарем витрат балансоутримувача на утримання майна та про надання комунальних послуг орендарю.

01.01.2004р. комісією у складі представника ОСОБА_2 та представника Орендаря складено акт про те, що згідно з ОСОБА_3 оренди нерухомого ОСОБА_3, що нежить до державної власності №11-10 від 01.01.2004р. ОСОБА_2 передав, Орендар прийняв в оренду нежитлове приміщення загальною площею 433,6 м2. Приміщення та обладнання (вікна, двері, стіни, підлога, радіатори опалення та інше) знаходиться в належному стані, приміщення належне до експлуатації.

01.01.2004р. сторонами укладено договір№ 16-20 про відшкодування орендарем витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та про надання орендарю комунальних послуг.

27.12.2006р. ДП "Еко" (ОСОБА_2) та ТОВ "Чарівний завиток" підписано додаток до договору №11-10 від 01.01.2004р., відповідно до п. 1 якого 27.12.2006р. була прийнята Постанова Кабінету Міністрів України за № 1846 "Про внесення змін до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна" (документ набрав чинності з дня прийняття). У відповідності із засадами вказаного законодавчого акту сторони договору зобов'язуються проводити розрахунки орендної плати згідно глави 3 договору "Орендна плата", тобто на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, яка скорегована Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006р. за № 1846. Сума орендної плати встановлена у "Розрахунку плати за базовий місяць оренди державного майна, що знаходиться на балансі Державного підприємства "Еко" (затверджений Фондом державного майна України, підписаний орендодавцем (особі, що підписали Розрахунок: директор ДП "Еко" та головний бухгалтер ДП "Еко") і складає 8478,44 грн. Відповідно до п. 2 додатку розрахунок плати за базовий місяць оренди державного ОСОБА_2, що знаходиться на балансі Державного підприємства "Еко" додається до цього додатку і є невід'ємною частиною договору. Розрахунок плати за базовий місяць оренди державного майна, що знаходиться на балансі Державного підприємства "Еко", затверджений Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по м. Києву 26.12.2003р. вважати недійсним з дати підписання даного додатку до договору (п. 3 додатку від 27.12.2006р.).

Договір та додатки підписані представниками сторін, скріплені відтисками їх печаток.

17.09.2013р. комісією в складі представників ДП "Еко": начальника відділу з утримання будинків та прибудинкової території ОСОБА_5, майстра ОСОБА_6, провідного юриста Вірченко Н.В. складено акт про те, що при огляді нежилого приміщення ззовні, за адресою бульвар Лесі Українки, 36/10, яке знаходиться на першому поверсі 13-ти поверхового будинку площею 433,6 м2, яке займає ТОВ "Чарівний завиток", виявлено, що вхідні двері зачинені та опечатані Державною виконавчою службою. На час складання акту ТОВ "Чарівний завиток" приміщення не звільнено.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 26.03.2014р., останнім виконано наказ Господарського суду м.Києва №5011-48/12068-2012 від 26.02.2013р. За результатами вчинення виконавчих дій складено акт державного виконавця від 26.03.2014р., згідно акту державного виконавця під час виконання рішення за участю понятих, дільничного інспектора, у присутності в.о. директора ДП "Еко" за адресою: м. Київ, ОСОБА_7 ОСОБА_1, буд. 36/10, перший поверх, виявлено невизначене майно, представники боржника не з'явились, державним виконавцем здійснено опис майна та передано на відповідальне зберігання в.о. директора ДП "Еко" ОСОБА_8 Виконавче провадження з примусового виконання наказу №5011-48/12068-2012 від 26.02.2013р. закінчено.

Позивач у вимозі №693 від 27.10.2014р. просив відповідача сплатити кошти за фактичне користування приміщенням за договором №11-10 від 01.01.2004р. Направлення кореспонденції відповідачу підтверджується фіскальним чеком відділення поштового зв'язку №9581 від 27.10.2014р. Відповідач 03.11.2014р. отримав кореспонденцію, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

У вимозі №398 від 11.07.2016р. позивач просив відповідача розрахуватися за фактичне користування приміщенням за договором №11-10 від 01.01.2004р. Доказів направлення чи отримання вимоги матеріали справи не містять.

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.11.2009р. у справі № 40/432, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2010р., позов ТОВ "Чарівний завиток" до ДП "Еко" про визнання договору оренди продовженим - задоволено; визнано укладений між сторонами договір оренди № 11-10 нерухомого майна, що належить до державної власності від 01.01.2004р. продовженим до 01.01.2014р.

Рішенням господарського суду м. Києва по справі №5011-48/12068-2012 від 02.11.2012р., залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2010р. та постановою Вищого господарського суду України від 14.05.2013р., виселено ТОВ "Чарівний завиток" з нежитлового приміщення площею 433,6 м2, яке розташоване за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 36/10, на першому поверсі 13-ти поверхового житлового будинку. Зобовязано ТОВ "Чарівний завиток" повернути ДП "Еко" житлове приміщення площею 433,6 м2, яке розташоване за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 36/10, на першому поверсі 13-ти поверхового житлового будинку. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Чарівний завиток" на користь Державного підприємства "Еко" судовий збір в розмірі 536грн. 50коп. В задоволенні позовних вимог про визнання договору недійсним відмовлено.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.11.2012р. у справі №5011-18/12784-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.02.2013р. та постановою Вищого господарського суду від 10.04.2013р., відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ "Чарівний завиток" до ДП "Еко" про визнання дійсним договору оренди № 11-10 нерухомого майна, що належить до державної власності, від 01.01.2004р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.02.2013р. по справі №5011-62/17941-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2014р., відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ "Чарівний завиток", м.Київ до ДП "Еко", м.Київ про визнання права власності на вбудовані приміщення перукарні площею 440 м2 на першому поверсі будинку, який розташовано за адресою: м.Київ, бул. ОСОБА_1, 36/10.

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.02.2011р. по справі №16/469, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2011р. та постановою Вищого господарського суду від 17.08.2011р., первісний позов задоволено частково, вирішено стягнути з ТОВ "Чарівний завиток" на користь ДП "Еко" 42647грн. 70коп. заборгованості за комунальні послуги, 1411грн. 48коп. державного мита, 236грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; провадження в частині стягнення 98499грн. 92коп. основного боргу припинено. За зустрічним позовом відмовлено в задоволенні позову в частині: визнання недійсним договору №16-20 від 01.01.2004р., відшкодування витрат балансоутримувача на утримання будинку та прибудинкової території, стягнення 258грн. 87коп., провадження в частині стягнення 3747грн. 37коп. припинено. Стягнуто з ДП "Еко" на користь ТОВ "Чарівний завиток" 95грн. 40коп. державного мита, 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.03.2013р. у справі №5011-57/18079-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2013р. частково задоволено позов, стягнуто з ТОВ "Чарівний завиток" на користь ДП "ЕКО" 118016грн. 36коп. - заборгованості за надані комунальні послуги та утримання будинку та прибудинкової території, 196грн. 35коп. - пені, 211грн. 28коп. - 3% річних, 464грн. 41коп. - інфляційних втрат та 2377грн. 79коп. - судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.04.2013р. по справі №910/4386/13 задоволено позов ТОВ "Чарівний завиток" про стягнення з ДП "Еко" 386085грн. 80коп. безпідставно отриманих коштів - сплаченої орендної плати.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2014р. рішення господарського суду міста Києва від 24.04.2013р. по справі №910/4386/13 скасовано, а у задоволенні заявлених вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду від 25.06.2014р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2014р. у справі № 910/4386/13 господарського суду міста Києва залишено без змін.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 01.06.2016р. у справі №924/279/16 від 01.06.2016р. частково задоволено позов Державного підприємства "Еко" м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чарівний завиток" м. Кам'янець-Подільський про стягнення 151701,17 грн., з яких 4628,31грн. інфляції, 9590,53грн. 3% річних. Вирішено стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Чарівний завиток" (м.Камянець-Подільський, вул. Князів Коріатовичів, 56, код 19482987) на користь Державного підприємства "Еко" (м. Київ, ОСОБА_7 ОСОБА_1, 36-Б, ) 97299,81 грн. заборгованості по орендній платі, 568,55 грн. інфляційних, 653,90 грн. 3% річних та 1477,84 грн. судового збору. Відмовлено в стягненні 40182,52 грн. орендної плати, 4059,76 грн. інфляційних та 8936,63 грн. 3% річних. 16.06.2016р. на виконання рішення видано відповідний наказ.

При прийнятті рішення бралося до уваги, що договір оренди № 11-10 нерухомого майна, що належить до державної власності від 01.01.2004р. припинив свою дію 01.01.2014р., тому задоволені позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по оренді платі в розмірі 97299,81 грн. (за період з 01.06.2013р. по 01.01.2014р.).

Також рішенням встановлено, що позиція позивача щодо стягнення саме орендної плати після припинення дії договору у період з 01.01.2014р. по 27.03.2014р. є хибною, а тому в стягненні 40182,52 грн. орендної плати необхідно відмовити. Щодо стягнення заборгованості по орендній платі в розмірі 97299,81 грн. (за період з 01.06.2013р. року по 01.01.2014р.) - визначено, що вона підтверджена наявними в матеріалах доказами.

Згідно поданого позивачем розрахунку за період з 01.01.2014р. по 27.03.2014р. позивачем нараховано 40182,52 грн. заборгованості за фактичне використання нежитлового приміщення. На вказану суму нараховано 378,34 грн. - інфляційних втрат за період січень - березень 2014р., 102,21 грн. 3% річних, нарахованих за період з 12.01.2014р. по 12.04.2014р., а також,відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України, 40182,52 грн. неустойки за період з 01.01.2014р. по 27.03.2014р.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, судом береться до уваги таке:

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Одним із загальних принципів цивільного законодавства є принцип свободи договору, який втілюється в положеннях статей 3 та 627 Цивільного кодексу України. Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників. Цивільне законодавство базується на принципі обов'язкового виконання сторонами зобов'язань за договором.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до положень 1, 6 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.11.2009р. у справі № 40/432, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2010р., позов ТОВ "Чарівний завиток" до ДП "Еко" про визнання договору оренди продовженим - задоволено; визнано укладений між сторонами договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 11-10 від 01.01.2004р. продовженим до 01.01.2014р.

Факт припинення 01.01.2014р. договору оренди № 11-10 від 01.01.2004р. встановлено у рішенні Господарського суду Хмельницької області від 01.06.2016р. у справі №924/279/16 за позовом Державного підприємства "Еко" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чарівний завиток" м. Камянець - Подільський про стягнення 151701,17 грн. орендної плати. Вказаним рішенням було стягнуто 97299,81 грн. заборгованості по орендній платі за період з 01.06.2013р. по 01.01.2014р., в стягненні орендної плати в розмірі 40182,52 грн. після припинення дії договору за період з 01.01.2014р. по 27.03.2014р. відмовлено, по тій причині, що договірні відносини припинили свою дію 01.01.2014р., й за вказаний період (з 01.01.2014р. по 27.03.2014р.) зазначена сума (40182,52 грн.) не може стягуватися в якості орендної плати.

Вищевказані факти встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, у справі де брали участь ті самі сторони, а тому вони не повинні доводитися знову в даній справі.

Оскільки рішенням Господарського суду Хмельницької області від 01.06.2016р. у справі №924/279/16 позивачу відмовили в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 40182,52 грн. орендної плати за період з 01.01.2014р. по 27.03.2014р., позивач звернувся з позовом до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за фактичне користування нежитловим приміщенням в розмірі 40182,52 грн. за період з 01.01.2014р. по 27.03.2014р.

Сторони у договорі оренди № 11-10 від 01.01.2004р. не передбачили можливість нарахування орендної плати, чи будь-яких інших платежів, які б нараховувались за фактичне користування нежитловим приміщенням поза договірними відносинами.

Оскільки договір оренди № 11-10 від 01.01.2004р. припинив свою дію 01.01.2014р., суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості за фактичне користування нежитловим приміщенням в розмірі 40182,52 грн., оскільки законодавчо не передбачено, а позивачем нормативно не обґрунтовано його права на стягнення заборгованості за позадоговірне користування майном (приміщенням).

Враховуючи викладене, у позові в частині стягнення основної суми заборгованості за фактичне користування нежитловим приміщенням в розмірі 40182,52 грн. необхідно відмовити.

Разом з тим, позивачем заявлено до стягнення 378,34 грн. - інфляційних втрат, нарахованих за період січень - березень 2014р., 102,21 грн. - 3% річних, нарахованих за період з 12.01.2014р. по 12.04.2014р., тобто після закінчення терміну дії договору оренди.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що у позові в частині стягнення заборгованості за фактичне користування нежитловим приміщенням в розмірі 40182,52 грн. відмовлено, у задоволені позовних вимог про стягнення інфляційних втрат за період січень - березень 2014р. та 3% річних за період з 12.01.2014р. по 12.04.2014р. (нарахованих на 40182,52 грн. заборгованості за фактичне користування нежитловим приміщенням) слід відмовити, оскільки нарахування інфляційних втрат та 3% річних є способом захисту майнового права та інтересу у випадку неможливості виконання зобов'язання, яке у заявлені періоди припинилося, у зв'язку з закінченням терміну дії договору оренди 01.01.2014р.

Таким чином сума заборгованості за фактичне користування нежитловим приміщенням в розмірі 40182,52 грн. не є боргом в розумінні Цивільного кодексу України, а ст. 625 ЦК України, в свою чергу, не передбачає нарахування річних та інфляційних втрат на неустойку.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п. 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем орендованого майна позивачу до 26.03.2014р., однак 26.03.2014р. постановою про закінчення виконавчого провадження головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві виконано наказ Господарського суду м.Києва №5011-48/12068-2012 від 26.02.2013р. За результатами вчинення виконавчих дій складено акт державного виконавця від 26.03.2014р. Виконавче провадження з примусового виконання наказу №5011-48/12068-2012 від 26.02.2013р. закінчено.

Відповідно до ч. 2 ст.785 Цивільного кодексу України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Згідно із ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п.4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором, у тому числі у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Із місту наведеного пункту ст. 231 ГК України вбачається, що розмір штрафних санкцій обчислюється не тільки у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов'язання (штраф); у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (пеня), як це передбачено ст. 549 ЦК України; а і у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У даному випадку штрафні санкції у вигляді неустойки відповідно до ч.2 ст. 785 ЦК України встановлюються у кратному розмірі до розміру орендної плати.

Таким чином, вищенаведене свідчить про те, що неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення, встановлена ч.2 ст. 785 ЦК України безумовно є штрафною санкцією, яка передбачена ст. 230 ГК України.

При цьому неустойка, передбачена ч.2 ст. 785 ЦК України, підпадає під визначення ст. 230 ГК України, як окремого виду штрафних санкцій.

Суд, перевіривши розрахунок неустойки, прийшов до висновку, що позивачем підставно заявлено до стягнення неустойку за період з 01.01.2014р. по 27.03.2014р., оскільки відповідачем після закінчення договору оренди (01.01.2014р.) не повернуто приміщення після припинення дії договору оренди.

Разом з тим, перевіривши правильність нарахування позивачем неустойки, суд погоджується з її розміром, визначеним позивачем, оскільки вона нарахована еквівалентно розміру орендної плати, яку мав сплатити позивач у випадку користування приміщенням. Розмір неустойки встановлений виходячи з розміру орендної плати, стягнутої за попередні періоди судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Здійснивши власний розрахунок заявленої до стягнення неустойки, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 40182,52 грн. неустойки (подвійної плати за користування майном - нежитловим приміщенням за час прострочення повернення об'єкта оренди орендодавцю (за період з 01.01.2014р. по 27.03.2014р.) заявлені в межах можливих нарахувань, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 49 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 22, 33, 34, 44, 49, 75, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства "Еко", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чарівний завиток", м. Кам`янець-Подільський про стягнення основної суми заборгованості за фактичне користування нежитловим приміщенням в розмірі 40182,52 грн., 378,34 грн. - інфляції, 102,21 грн. - 3% річних, 40182,52 грн. - неустойки задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Чарівний завиток" (м.Камянець-Подільський, вул. Князів Коріатовичів, 56, код 19482987) на користь Державного підприємства "Еко" (м. Київ, ОСОБА_7 ОСОБА_1, 36-Б, ) 40182,52 (сорок тисяч сто вісімдесят дві гривні 52коп.) неустойки та судовий збір в розмірі 684,87 грн. (шістсот вісімдесят чотири гривні 87коп.).

Видати наказ.

В стягненні 40182,52 грн. заборгованості за фактичне користування нежитловим приміщенням, 378,34 грн. інфляційних втрат та 102,21 грн. 3% річних відмовити.

Суддя В.В. Димбовський

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу рекомендованим з повідомленням (м. Київ, вул. Л. Українки, 36-Б),

3 - відповідачу рекомендованим з повідомленням (м. Кам`янець-Подільський, вул. Князів Коріатовичів, 56).