ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.10.16 Справа № 904/6495/16

За позовом: комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа", м. Камянське Дніпропетровської області

до Дніпропетровської обласної організації товариства Червоного Хреста України, м. Дніпро

про стягнення 72 139,53 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 00.01.0194 від 09 червня 2016 року, представник

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №02 від 05 серпня 2016 року, представник

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" звернулося до господарського суду із позовом, яким з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (вх. №59697/16 від 28.09.2016 а.с. 96-97) просить стягнути з Дніпропетровської обласної організації товариства Червоного Хреста України заборгованість у розмірі 72 139,53 грн., з яких:

- основна заборгованість у розмірі 48 422,03 грн.;

- 3 % річних у розмірі 1 721,29 грн.;

- пеня у розмірі 3 537,75 грн.;

- інфляційні збитки у розмірі 18 458,46 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на відпуск теплової енергії № 451т від 01 серпня 2012 року в частині повної та своєчасної оплати поставленої теплової енергії. У звязку з простроченням виконання грошового зобовязання позивачем на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 21.12.2013 по 21.04.2016 у сумі 1 721,29 грн. та інфляційні збитки за період з листопада 2013 року по травень 2016 року.

На підставі пункту 5.1 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлену теплову енергію у розмірі 3 537,75 грн. за загальний період з 21.11.2015 по 21.10.2016.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що за період з жовтня 2013 року по 15.10.2014 від виконання своїх договірних зобов'язань по сплаті грошових коштів за поставлену теплову енергію не відмовляється та просить переглянути поточні рахунки за поставлену теплоенергію з жовтня 2013 року по 15.10.2014, зобов'язується сплатити борг за поставлену теплоенергію за період з жовтня 2013 року по 15.10.2014 в повному обсязі.

23 вересня 2016 року Дніпропетровська обласна організація товариства Червоного Хреста України надала до господарського суду заяву, якою просить застосувати до спірних відносин позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розгляд справи був відкладений з 25 серпня 2016 року на 19 вересня 2016 року, з 19 вересня 2016 року на 05 жовтня 2016 року.

У судовому засіданні 05 жовтня 2016 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників позивача та відповідача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

01 серпня 2012 року між комунальним підприємством Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" (постачальник) та Дніпропетровською обласною організацією товариства Червоного Хреста України (споживач) був укладений договір № 451т на відпуск теплової енергії, відповідно до п. 1.1 якого постачальник здійснює продаж споживачеві теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання в кількості, у строки та на інших умовах, що зазначені в цьому договорі.

Відповідно до п. 9.1. договору - цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.08.2013, в частині проведення розрахунків до повного їх здійснення. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде заявлено однієї із сторін.

Постачальник проводить відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання згідно з діючими ДБН по обєктах споживача, згідно адрес: вул. Сачка, 24А-1. Джерело ДТЕЦ (п. 2.2 договору).

Загальна опалювальна площа 64,0 кв.м. Планове середнє теплове навантаження на опалення 2,25 Гкал/міс, планове теплове навантаження на опалення 12,28 Гкал/рік.

Облік відпущеної теплової енергії проводиться розрахунковим способом (п.2.3. договору).

Комунальним підприємством Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" здійснено поставку Дніпропетровській обласній організації товариства Червоного Хреста України теплової енергії, про що складені акти постачання теплової енергії:

- №А.10-2834 від 31.10.2013 за жовтень 2013 року на суму 1 200,67 грн.;

- №А.11-6573 від 30.11.2013 за листопад 2013 року на суму 2 058,67 грн.,

- № А12-8600 від 31.12.2013 за грудень 2013 року на суму 2 813,52 грн.,

- №А.1-005803 від 31.01.2014 за січень 2014 року на суму 2 661,38 грн.,

- №2-000167 від 28.02.2014 за лютий 2014 року на суму 2 311,67 грн.,

- №3-000746 від 31.03.2014 за березень 2014 на суму 1 665,40 грн.,

- №10-0001202 від 31.10.2014 за жовтень 2014 на суму 86,34 грн.,

- №11-0001860 від 30.11.2014 за листопад 2014 року на суму 2 278,08 грн.,

- №12-0002410 від 31.12.2014 за грудень 2014 року на суму 3 650,05грн.,

- №1-00000168 від 31.01.2015 за січень 2015 року на суму 4 036,63 грн.,

- №2-00000856 від 28.02.2015 за лютий 2015 року на суму 3 506,21 грн.,

- №3-00001197 від 31.03.2015 за березень 2015 на суму 4 294,64 грн.,

- №4-00001642 від 30.04.2015 за квітень 2015 року на суму 530,83 грн.

- №10-0002063 від 31.10.2014 за жовтень 2015 на суму 485,77 грн.,

- №11-0002843 від 30.11.2014 за листопад 2015 року на суму 3 088,61 грн.,

- №12-0003473 від 31.12.2014 за грудень 2015 року на суму 4 138,54 грн.,

- №1-00003820 від 31.01.2016 за січень 2016 року на суму 5 005,99 грн.,

- №2-00004354 від 28.02.2016 за лютий 2016 року на суму 2 968,50 грн.,

- №3-00004816 від 31.03.2016 за березень 2016 на суму 2 841,20 грн. (а.с.33-51).

Наведені вище акти про постачання теплової енергії складені та підписані позивачем та направлені на адресу відповідача (описи вкладення у цінний лист містяться в матеріалах справи).

Відповідно до п.5.1 договору розрахунки за теплову енергію що споживається проводяться в грошовій формі відповідно до тарифів, встановлених рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради (Облдержадміністрцією) або в іншій формі згідно з чинним законодавством.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, споживач самостійно одержує платіжну вимогу у постачальника, після 10-го числа наступного за розрахунковим місяця. Споживач на протязі розрахункового періоду сплачує постачальнику вартість зазначеної в договорі місячної кількості теплової енергії, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Остаточний розрахунок - до 20 числа наступного за розрахунковим місяця.

За спірний період позивачем відповідачу виставлені рахунки на оплату, які в установленому порядку не оплачені.

Позивач посилається на обставини невиконання Дніпропетровською обласною організацією товариства Червоного Хреста України зобов'язань з оплати теплової енергії за спірний період, що і є причиною спору.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (пункт 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги у сумі 48 422,03 грн. за період з жовтня 2013 року по березень 2016 року.

З огляду на положення п.5.1 договору, строк оплати теплової енергії за спірний період у сумі 48 422, 03 грн. є таким, що настав.

Доказів оплати теплової енергії в сумі 48 422,03 грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував,

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 48 422,03 грн. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 5.1 договору в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію нараховується пеня в розмірі 1% належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Нарахування пені проводиться постачальником після 20 числа наступного за розрахунковим місяця, при наявності заборгованості у споживача.

Заявлена позивачем до стягнення пеня за несвоєчасну оплату теплової енергії нарахована ним у сумі 3 537,75 грн. за загальний період з 21.11.2015 по 21.10.2016.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку пені порушень не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

У зазначеній нормі Господарського процесуального кодексу України йдеться про можливість зменшення розміру саме неустойки (штрафу, пені), а тому вона не може застосовуватися у вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням сум збитків та шкоди (стаття 22, глава 82 Цивільного кодексу України).

Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України. Якщо відповідні санкції застосовуються не у зв'язку з порушенням зобов'язання, а з інших передбачених законом підстав (наприклад, за порушення вимог конкурентного законодавства), їх розмір не може бути зменшено судом.

У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню (п. 3.17.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 (із змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Частиною першою статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд також оцінює спірні обставини у справі з урахуванням вимог чинного законодавства щодо порядку і основних засад як встановлення так і виконання господарсько-правових зобов'язань.

Так, згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

За частиною третьою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

За частиною третьою статті 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Таким чином, вимога щодо врахування принципів розумності та справедливості є прямою вимогою закону до договору та до реалізації законних прав за наслідками порушення однією із сторін умов договору. Зокрема, сума неустойки (штрафу, пені), яка передбачається в договорі, має бути розумною, адекватною, співрозмірною у порівнянні з характером допущеного порушення і виконувати своє основне призначення за правовою природою - забезпечення виконання договірних зобов'язань.

Здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, суд забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

З урахуванням викладеного законним і справедливим буде зменшення пені, яка підлягає стягненню з відповідача, на 50%, що у грошовій величині складає 1 768,88 грн. (3 537,75 грн. х 50%).

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У звязку з простроченням виконання грошового зобовязання позивачем на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 21.12.2013 по 31.05.2016 у сумі 1 721,29 грн. та втрати від інфляції у сумі 18 458,46 грн., нараховані за період з листопада 2013 року по травень 2016 року.

Відповідно до абзацу 3 п.3.2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

За змістом пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку втрат від інфляції встановлено, що позивачем при здійсненні розрахунку втрат від інфляції не враховані рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

Втрати від інфляції складають 16 316,71грн. виходячи з наступного розрахунку:

на суму заборгованості за листопад 2013 року: 2058,67грн. х 188,18651074% (сукупний індекс інфляції за період з січня 2014 року по травень 2016 року) = 3874,14грн. -2058,67 =1815,47грн.;

на суму заборгованості за грудень 2013 року: 2 813,52грн. х 187,81088896% (сукупний індекс інфляції за період з лютого 2014 року по травень 2016 року) = 5284,10грн. - 2 813,52грн. = 2478,58грн.;

на суму заборгованості за січень 2014 року: 2 661,38грн. х 186,6907445% (сукупний індекс інфляції за період з березня 2014 року по травень 2016 року) =4968,55грн. - 2 661,38грн.=2307,17грн.;

на суму заборгованості за лютий 2014 року: 2311,67грн. х 182,67196135% (сукупний індекс інфляції за період з квітня 2014 року по травень 2016 року) =4222,77грн. -2311,67грн. = 1911,10грн.;

на суму заборгованості за березень 2014 року: 1 665,4грн. х176,83636142% (сукупний індекс інфляції за період з травня 2014 року по травень 2016 року) =2945,03грн. - 1 665,4грн. = 1279,63грн.

на суму заборгованості за квітень 2014 року: 86,34грн. х 170,36258326% (сукупний індекс інфляції за період з червня 2014 року по травень 2016 року)=147,09грн. -86,34грн.= 60,75грн.;

на суму заборгованості за листопад 2014 року: 2 278,08грн. х 150,70645629% (сукупний індекс інфляції за період з січня 2015 року по травень 2016 року) =3433,21 грн. -2 278,08грн =1155,13грн.;

на суму заборгованості за грудень 2014 року: 3 650,05грн. х 146,17503035% (сукупний індекс інфляції за період з лютого 2015 року по травень 2016 року) = 5 335,46грн. - 3 650,05грн. = 1 685,41грн.;

на суму заборгованості за січень 2015 року: 4 036,63грн. х 138,81769264% (сукупний індекс інфляції за період з березня 2015 року по травень 2016 року) =5 603,56грн. - 4 036,63грн.= 1 566,93грн.;

на суму заборгованості за лютий 2015 року: 3 506,21грн. х 125,28672621% (сукупний індекс інфляції за період з квітня 2015 року по травень 2016 року) = 4 392,82грн. - 3 506,21грн.= 886,61грн.

на суму заборгованості за березень 2015 року: 4 294,64грн. х 109,90063703% (сукупний індекс інфляції за період з травня 2015 року по травень 2016 року) =4 719,84грн. - 4 294,64=425,2грн.;

на суму заборгованості за квітень 2015 року: 530,83грн. х 107,53486989% (сукупний індекс інфляції за період з травня 2015 року по травень 2016 року) =570,83грн. - 530,83грн. =40,00грн.;

на суму заборгованості за жовтень 2015 року: 485,77грн. х 105,89507841% (сукупний індекс інфляції за період з грудня 2015 року по травень 2016 року) = 514,41грн. -485,77грн.=28,64грн.,

на суму заборгованості за листопад 2015 року: 3088,61грн. х 105,15896565% (сукупний індекс інфляції за період з січня 2016 року по травень 2016 року) = 3247,95грн. -3088,61грн. = 159,34грн.,

на суму заборгованості за грудень 2015 року: 4 138,54грн. х 104,22097686% (сукупний індекс інфляції за період з лютого 2016 року по травень 2016 року) = 4313,23грн. - 4138,54грн.=174,69грн.,

на суму заборгованості за січень 2016 року: 5 005,99грн. х 104,639535% (сукупний індекс інфляції за період з березня 2016 року по травень 2016 року) = 5238,24грн. - 5 005,99грн.=232,25грн.,

на суму заборгованості за лютий 2016 року: 2 968,5грн. х103,6035% (сукупний індекс інфляції за період з квітня 2016 року по травень 2016 року) = 3075,47грн. - 2 968,5грн.= 106,97грн.

на суму заборгованості за березень 2016 року: 2 841,2грн. х 100,1% (індекс інфляції за травень 2016 року) = 2844,04грн. - 2 841,2грн. = 2,84грн.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають втрати від інфляції у сумі 16 316,71 грн.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку трьох відсотків річних встановлено, що сума трьох відсотків річних, яка нараховується на заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 21.12.2013 по 31.05.2016, складає 1 716,28 грн.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 68 223,90 грн., з яких: основний борг у сумі 48 422,03 грн., пеня у сумі 1 768,88грн., три відсотки річних у сумі 1 716,28 грн. та втрати від інфляції у сумі 16 316,71 грн. В решті позовних вимог слід відмовити.

Суд відхиляє клопотання відповідача про застосування позовної давності, оскільки позивач надав заяву про уточнення позовних вимог в якій уточнив вимоги щодо періоду нарахування та суми пені. Отже, суд не вбачає пропуску позовної давності при зверненні позивача з позовом до суду, та, відповідно, для задоволення заяви відповідача про застосування позовної давності до спірних відносин.

Вирішуючи питання щодо розподілу судового збору, суд враховує, що відповідно до п. 3.17.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Таким чином, враховуючи наведене та з урахуванням положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 1 336,99 грн.

Керуючись статтями 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дніпропетровської обласної організації товариства Червоного Хреста України (49033, м. Дніпро, тупик Будівельний, 12, ідентифікаційний код 02940138) на користь комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа (51914, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Тритузна (Петровського), 168, ) заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 48 422 (сорок вісім тисяч чотириста двадцять дві) грн. 03 коп., пеню у сумі 1 768 (одна тисяча сімсот шістдесят вісім) грн. 88 коп., три відсотки річних у сумі 1 716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) грн. 28 коп., втрати від інфляції у сумі 16 316 (шістнадцять тисяч триста шістнадцять) грн. 71 коп., витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1 336 (одна тисяча триста тридцять шість) грн. 99 коп., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 07.10.2016