Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

"11" жовтня 2016 р. Справа № 927/848/16

Заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури Чернігівської області (вул. 1-го Травня, 50-а, м. Прилуки, 17500) в інтересах держави

В особі: Крупичпільської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, , вул. Б. Хмельницького, 12, с. Крупичполе, Ічнянський район, Чернігівська область, 16713

Відповідач: Державне підприємство "Прилуцьке лісове господарство", , вул. Київська, 288, м. Прилуки, 17500

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державна екологічна інспекція у Чернігівській області, вул. Малясова, 12, м. Чернігів, 14017.

Предмет спору: про відшкодування збитків 35176,09 грн.

Суддя Бобров Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: участі не взяв;

від відповідача: ОСОБА_1 юрисконсульт підприємства, довіреність № 307 від 26.09.2016; ОСОБА_2 спеціаліст-юрисконсульт Чернігівського обласного управління лісового та мисливського господарства довіреність № 308 від 26.09.2016;

від третьої особи: участі не взяв;

в судовому засіданні взяв участь старший прокурор відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3, службове посвідчення № 014935 від 29.01.2013.

Заступником керівника Прилуцької місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Крупичпільської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області подано позов до Державного підприємства "Прилуцьке лісове господарство" про відшкодування збитків в сумі 35176,09 грн.

У позовній заяві заступником керівника Прилуцької місцевої прокуратури Чернігівської області вказано третю особу - Державну екологічну інспекцію у Чернігівській області. В ухвалі про порушення провадження у справі від 12.09.2016 судом було вирішено питання щодо надання третій особі процесуального статусу: залучено Державну екологічну інспекцію у Чернігівській області до участі у справі як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Розгляд справи відкладався.

Заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури Чернігівської області у позовній заяві, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається, зокрема, на те, що Державне підприємство Прилуцьке лісове господарство (ДП Прилуцький лісгосп) є постійним лісокористувачем.

Посадовими особами відповідача було виявлено на території Ічнянського лісництва ДП Прилуцький лісгосп Крупичпільської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області в кв.80 виділу 26 незаконну порубку невідомими особами трьох дерев дуба звичайного.

За направленим ДП Прилуцький лісгосп повідомленням про це лісопорушення до Ічнянського ВП Прилуцького відділення поліції ГУНП в Чернігівській області, останнім за даним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області Чернігівської області виконано розрахунок розміру шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного знесення ростучих дерев дуба, розмір якої становить 35176,09 грн.

Вищевказане кримінальне провадження, повідомляє у позовній заяві заступник керівника прокуратури, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури Чернігівської області, посилаючись на норми Закону України Про охорону навколишнього природного середовища та нормам Лісового кодексу України, вважає, що внаслідок неналежного виконання працівниками ДП Прилуцький лісгосп обовязків по захисту, охороні лісових насаджень від незаконних рубок, навколишньому природному середовищу заподіяно шкоду на суму 35176,09 грн.

Враховуючи, що ДП Прилуцький лісгосп, як постійний лісокористувач, не забезпечив охорону і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території, допустив самовільну рубку лісу, чим спричинено матеріальну шкоду лісовому фонду України, що перебуває під охороною держави, а тому має нести матеріальну відповідальність у повному обсязі.

Заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури Чернігівської області просить суд стягнути з ДП Прилуцький лісгосп 35176,09 грн шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, шляхом їх перерахування одержувачам: 10552,82 грн до спеціального фонду Державного бюджет України; 7035,23 грн до спеціального фонду Чернігівського обласного бюджету; 17588,04 грн до фонду охорони навколишнього природного середовища Крупичпільської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області.

В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві.

Представником відповідача надано відзив із запереченнями проти позову з доданими до відзиву документами, який судом долучено до матеріалів справи (а.с.63).

У відзиві із запереченнями проти позову відповідач просить суд відмовити у позові у повному обсязі у звязку з необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог.

У відзиві представник відповідача, посилаючись на ст.1166 Цивільного кодексу України, п.1 ч.2 ст.105 Лісового кодексу України та ч.4 ст.68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, вказує, зокрема, на те, що для настання деліктної (позадоговірної) відповідальності у вигляді відшкодування збитків (шкоди) необхідна наявність складу цивільного/господарського правопорушення.

На думку відповідача, обставини справи свідчать про те, що неправомірні дії невстановлених осіб, внаслідок вирубки трьох дерев і є причиною завдання державі шкоди, а це, в свою чергу, вказує на відсутність факту вини, протиправної поведінки відповідача та причинно-повязаного звязку із діями (бездіяльністю) відповідача та заподіяною шкодою.

Відповідач вважає, що ДП Прилуцький лісгосп мав би нести відповідальність за вказану шкоду, яка заподіяна невстановленими особами, у тому разі, коли таке лісопорушення було виявлено контролюючими органами (територіальними органами Державної екологічної інспекції) під час проведення планових (позапланових) заходів з державного контролю у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Відповідач зазначає, що ДП Прилуцький лісгосп ведення лісового господарства здійснюється у відповідності до вимог чинного законодавства та проводяться всі можливі заходи по забезпеченню охорони лісу. Тому, вважає відповідач, не дія і не бездіяльність посадової особи чи державного підприємства стало причиною вчинення незаконної порубки лісу, а безпосереднє вчинення активних дій по знищенню лісових насаджень фактичного правопорушника, який і має нести кримінальну відповідальність та цивільну правову відповідальність перед державним підприємством.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали заперечення на позов з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Позивач Крупичпільська сільська рада Ічнянського району Чернігівської області надав письмові пояснення щодо суті спору (а.с.103), в яких підтримує позов у повному обсязі, просить розглянути справу без участі його представника.

Третя особа Державна екологічна інспекція у Чернігівській області надала письмові пояснення по справі (а.с.91), в яких також позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за наявними у справі матеріалами без її участі у звязку з неможливістю направлення представника Інспекції.

Розглянувши подані матеріали, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення прокурора та представників відповідача, суд становив наступне.

Згідно Статуту (а.с.31-39) Державного підприємства «Прилуцьке лісове господарство» підприємство створено з метою, зокрема, ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів (п.1.2 Статуту), а основними напрямками діяльності підприємства є, зокрема, охорона лісів і захист лісонасаджень від незаконних порубів (п.п.2.2.6).

Підприємство несе відповідальність за своїми зобовязаннями усім належним йому майном згідно з чинним законодавством (п.п.3.5 Статуту).

У постійному користуванні ДП «Прилуцький лісгосп» знаходиться земельна ділянка площею 30,2752 га (а.с.46)

Отже, відповідач є постійним лісокористувачем (ч.4 ст.17 Лісового кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи, 23.02.2015 при обході лісового масиву вид. 26 кв.80, неподалік с. Крупичполе Ічнянського району, посадовим и особами ДП «Прилуцький лісгосп» було виявлено незаконну порубку невстановленими особами 3 сироростучих дерев дуба звичайного, про що складено ОСОБА_3 огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства (а.с.15) та про що директором ДП «Прилуцький лісгосп» було повідомлено Ічнянське відділення поліції Прилуцького відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області у поданій 24.02.2016 заяві (а.с.69).

За даним фактом 25.02.2016 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101, за ознаками кримінального порушення, передбаченого ст.246 КК України.

25.02.2016 слідчим Ічнянського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області було проведено огляд місця події, про що складено Протокол огляду (а.с.18).

На запит старшого слідчого Ічнянського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області від 20.04.2016 № 2704, держінспектором з охорони навколишнього природного середовища Чернігівської області виконано, по таксах для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, затверджених постановою кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 (додаток № 1), розрахунок розміру шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного знесення дерев дуба невстановленими особами у кв.80 вид.26 Ічнянського лісництва ДП «Прилуцьке лісове господарство», виявленого 23.02.2016, неподалік с. Крупичполе Ічнянського району Чернігівської області, згідно наданих матеріалів про лісопорушення ДП «Прилуцьке лісове господарство» (а.с.29-30).

Згідно цього розрахунку загальна сума заподіяної шкоди, з урахуванням індексації, склала 35176,08 грн.

Проведеними слідчими розшуковими діями під час досудового розслідування встановити особу, яка вчинила порубку, не виявилося можливим.

06.06.2016 старшим слідчим СВ Ічнянського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, за результатами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000101, винесено постанову про закриття кримінального провадження у звязку з відсутністю в діянні ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України (а.с.116-117).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.19 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобовязані, зокрема, забезпечувати охорону, захист, відтворення. Підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку.

Згідно з п.5 ст.64 (Основні вимоги щодо ведення лісового господарства) Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов'язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.86 та ст.90 Лісового кодексу України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб. Забезпечення охорони і захисту лісів покладається на органи виконавчої влади з питань лісового господарства та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

В свою чергу, згідно з п.5 ч.2 ст.105 Лісового кодексу України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Відповідно до ст.107 цього Кодексу підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Таким чином, виходячи з системного аналізу змісту положень п.1 ч.2 ст.19, п.5 ст.64, ч.ч.1,5 ст.86, п.5 ч.2 ст.105 та ст.107 Лісового кодексу України відповідач, як постійний лісокористувач, має нести відповідальність за порушення вимог щодо ведення лісового господарства, зокрема, за незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок на підвідомчій відповідачу території.

Згідно зі ст.68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища від 25.06.1991 № 1264-XII підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законом.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди. Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду внаслідок цивільного правопорушення визначені ст. 1166 Цивільного кодексу України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що складається з протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; настання шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного звязку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду. Відсутність хоча б одного з цих елементів складу правопорушення виключає відповідальність особи за завдану майнову шкоду.

При вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства, слід виходити з того, що обовязки із забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які й повинні нести відповідальність за невиконання та неналежне виконання обовязків, зокрема, за незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних порубок дерев.

Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів, а також постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні та не перешкоджанні їх працівниками незаконному вирубуванню лісових насаджень внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обовязків. Протиправна бездіяльності таких осіб полягає у незабезпеченні працівниками постійних лісокористувачів охорони і захисту лісів, внаслідок чого відбувається вирубування дерев невстановленими особами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що прокурором надано належні докази, які підтверджують викладені у позовній заяві обставини, доводять наявність складу цивільного правопорушення.

Отже, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

При стягненні шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища необхідно враховувати приписи Закону України Про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно з ч.1 ст.47 цього Закону для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища.

Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, зокрема, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством (п.б ч.2 ст.47 цього Закону).

Згідно з п.г ч.4 ст.47 цього Закону Державний фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється також, зокрема,за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.

Згідно з п.7 ч.3 ст.29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є, зокрема, 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. А згідно з п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, зокрема, 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Прилуцьке лісове господарство» (вул. Київська, 288, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500, р/р 4324 в АТ «ОСОБА_4 ОСОБА_3», МФО 380805, ) 35176,09 грн шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, шляхом перерахування одержувачам: 10552,82 грн до спеціального фонду Державного бюджет України; 7035,23 грн до спеціального фонду Чернігівського обласного бюджету; 17588,04 грн до фонду охорони навколишнього природного середовища Крупичпільської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області (вул. Б.Хмельницького, 12, с. Крупичполе, Ічнянський район, Чернігівська область).

3. Стягнути з Державного підприємства «Прилуцьке лісове господарство» (вул. Київська, 288, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500, р/р 4324 в АТ «ОСОБА_4 ОСОБА_3», МФО 820172, ) на користь Прокуратури Чернігівської області (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, р/р 6008 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, код 02910114) 1378,00 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 11.10.2016, на підставі ст.85 ГПК України, оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 17.10.2016.

Суддя Ю.М. Бобров