ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 р. Справа № 909/777/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводі С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна", Повітрофлотський проспект, 25, м. Київ, 03049, адреса для листування: вул. Київська, 234, оф. 5, м. Бровари, Київська область, 07401,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька", вул. Василіянок, 22, м. Івано-Франківськ, 76018,

про стягнення 5 114, 98 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу

за участю:

від відповідача: ОСОБА_1 - комерційний директор товариства, (довіреність № 107/2016 від 23.03.2016 року)

від позивача: представники не з'явилися

встановив: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" (далі - відповідач) про стягнення 5 114 грн. 98 коп. матеріальної шкоди в порядку регресу.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 21 жовтня 2014 року в м. Києві по пр. Паладіна-вул.Булаховського водій ОСОБА_2 при керуванні транспортним засобом марки "Ніссан" номерний знак "АА3419КА", відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено застрахований автомобіль марки «Ford fiesta», державний номер НОМЕР_1, На підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №06/6754258/1002/14 від 22.01.2014 року, Рахунку № від 05.11.14, Рахунку №000001075 від 18.11.14, Страхового акту від 10.11.14, Платіжного доручення №0050645 від 11.11.14, Платіжного доручення №0052478 від 26.11.14 позивачем виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 12 890грн.67 коп. Частину страхового відшкодування - на суму 7 775 грн. 69 коп. відповідачем відшкодовано. Однак частина (на суму 5 114 грн. 98 коп.) залишилась не відшкодованою.З урахуванням наведеного, посилаючись на норму ст. 1191 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача 5 114 грн. 98 коп.. матеріальної шкоди в порядку регресу.

З врахуванням наведеного та у відповідності до чинного законодавства України, позивач просить стягнути з відповідача 5 114 грн. 98 коп. зазначену суму в порядку регресу.

Позивач повноваженого представника в судове засідання не забезпечив, однак направив на адресу суду клопотання за вх. № 14001/16/16 від 10.10.16 про розгляд справи без участі його повноважного представника. В даному клопотанні зазначив про те, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги заперечив з підстав зазначених у письмовому відзиві на позовну заяву (вх. № 13330/16 від 26.09.16) та просить суд позов задовольнити. Свої заперечення мотивує відсутністю у спірному випадку регресних вимог у позивача до відповідача.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, вислухавши представника відповідача всебічно і повно з"ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

22 січня 2014 року між громадянином ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «Провідна» (позивач) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/6754258/1002/14 (Договір страхування ТЗ), відповідно до якого застрахованим транспортним засобом є автомобіль «Ford fiesta», державний ІА6414СЕ (далі - Застрахований ТЗ).

21 жовтня 2014 року о 07 годині 55 хвилин в м. Києві по пр. Палладіна - вул. Булаховського відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю Застрахованого ТЗ «Ford fiesta», державний номер АА64І4СЕ, та транспортним засобом «Ніссан», д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2.

Постановою Святошинського районного суду від 18 листопада 2014 встановлено факт вчинення ОСОБА_2 адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 та визнано його винним у вчиненні зазначеного правопорушення.

В результаті зазначеної ДТП, Застрахований ТЗ «Ford fiesta», державний номер НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження, що підтверджується Довідкою ДАЇ.

З метою визначення вартості збитку, заподіяного пошкодженням Застрахованого ТЗ, було проведено його огляд, складено Акт огляду колісного транспортного засобу, та складено Рахунок № НОМЕР_3 від 05.11.2014 відповідно до якого вартість ремонту Застрахованого ТЗ складає 12 012,67 гривень.

10 листопада 2014року ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт по справі № на суму 12 012,67грн.

11 листопада 2014 р. позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування шляхом перерахування на користь страхувальника через СТО (ФОП ОСОБА_4) 12 012,67 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 0050645 від 11 листопада 2014 р.

З метою визначення вартості збитку, заподіяного пошкодженням Застрахованого транспортного засобу, було складено Рахунок № від 18.11.2014 року, відповідно якого вартість ремонту Застрахованого ТЗ додатково складає 878,00 грн.

Платіжним дорученням від 26 листопада 2014 р. позивачем здійснено доплату страхового відшкодування шляхом перерахування на користь страхувальника через СТО (ФОП ОСОБА_4) 878,00 гривень.

Станом на дату звернення до суду вимоги відповідач частково оплатив страхове відшкодування на суму 7 775,69 гривень. Однак неоплаченою залишились 5 114 грн.98 коп., у зв"язку із чим позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

В силу положень частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з абзацом 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

З встановлених обставин справи вбачається, що за Договором добровільного страхування ПАТ СК "Провідна" взяло на себе додаткові зобов'язання щодо відшкодування можливих збитків, пов'язаних з відновлювальним ремонтом застрахованого транспортного засобу без урахування фізичного зносу. У зв'язку із настанням страхового випадку, на виконання умов Договору добровільного страхування ПАТ СК "Провідна" виплатило страхове відшкодування в розмірі 12 012,67 грн. без урахування фізичного зносу.

За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля"Ніссан" номерний знак "АА3419КА" на момент скоєння ДТП була застрахована ПАТ СК "Галицька" згідно поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ 2184479.

Відносини в сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регламентується Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

В силу положень пункту 2.1 статті 2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Статтею 29 зазначеного Закону встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З урахуванням викладеного страховик за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зобов'язаний відшкодувати завдані застрахованим транспортним засобом збитки, пов'язані з відновлювальним ремонтом, лише з урахуванням зносу.

Отже, подаючи позов, позивач помилково дійшов висновку про наявність у нього права (регресної вимоги) до відповідача у відповідності до ст. 1191 ЦК України, оскільки позивач , як страховик, в спірному випадку виконав свої договірні зобов"язання за договором добровільного страхування по виплаті страхового відшкодування, у зв"язку з настанням страхового випадку, а не відшкодував шкоду, завдану іншою особою.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.43 ГПК України відповідно господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За таких умов, вимога ПАТ СК " Провідна" про відшкодування суми 5 114 грн.98 коп., яка складає вартість фізичного зносу, є неправомірною ,оскільки суперечить положенням статті 29 Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який є спеціальним до регулювання спірних правовідносин.

За наведених обставин справи, суд вважає позовні вимоги ПАТ "СК "Провідна" такими, що не підлягають задоволенню, отже в позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 27,29 Закону України "Про страхування", ст.ст.22, 979, 988, 993 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 43, 49, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

відмовити в позові Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення 5 114 грн. 98 коп. матеріальної шкоди в порядку регресу.

Судовий збір по справі залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.10.16

Суддя Фанда О. М.