ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

05.10.2016 р. справа № 908/3468/13

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді За участю представників сторін: від апелянта: від ініціюючого кредитора: голова комітету кредиторів (представник ТОВ "Запорізький Емальпосуд"): від інших кредиторів: від боржника:Мартюхіна Н.О. Будко Н.В., Малашкевич С.А. не з'явились; ОСОБА_4 - №1/04-16 від 12.04.16р.; ОСОБА_5 - на підставі наказу №4-К від 11.11.2015р.; не з'явились; Ліквідатор Нагіх Л.К. - на підставі Пост. ГСЗО від 30.03.15р.;
розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи ОСОБА_7, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області
на ухвалу господарського судуЗапорізької області
від21 листопада 2013 р.
у справі№ 908/3468/13 (суддя Ніколаєнко Р.А.)
за заявою ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомаш-Інвест", м. Київ
до боржникаПублічного акціонерного товариства "Запорізький сталепрокатний завод", м. Запоріжжя
пробанкрутство.
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 року порушено провадження у справі №908/3468/13 про банкрутство ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод; визнані грошові вимоги ТОВ "Енергомаш-Інвест" до ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод" в розмірі 1338527,74 грн., у тому числі 1232069,42 грн. - основна заборгованість та 106458,32 грн. - пеня, з яких вимоги в розмірі 657733,00 грн. забезпечені заставою майна боржника, вимоги в розмірі 680794,74 грн. заставою майна боржника не забезпечені; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Персюка С.В., зобов'язано сторін вчинити інші дій передбачені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Не погоджуючись з ухвалою прийнятою місцевим господарським судом, ОСОБА_7 звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив суд скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 року у справі №908/3468/13. Разом з тим, в апеляційній скарзі Гр. ОСОБА_7 просив відновити пропущений строк на апеляційне оскарження та зменшити розмір судового збору за подання апеляційної скарги із розрахунку 110% від однієї мінімальної заробітної плати або відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

Щодо наявності у апелянта, права на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 року, ОСОБА_7 зазначає про те, що він є акціонером боржника із 21,87% частки статутного капіталу товариства, суд в оскаржуваній ухвалі вирішив питання про його права і обов'язки, що в розумінні ст. 91 ГПК України є підставою для апеляційного оскарження спірного судового акту. В силу особливостей Закону про банкрутство, яким, зокрема ст. 1 визначено коло осіб - учасників справи про банкрутство, ОСОБА_7 серед цих учасників відносить себе до інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- оскаржувана ухвала не містить всіх доказів на підтвердження реального стану боржника та його платоспроможності, а саме: щодо неправомірного порушення провадження у справі про банкрутство ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод" ОСОБА_7 зазначає, що господарським судом Запорізької області не було досліджено в повній мірі, що згідно з фінансовою звітністю ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод" станом на кінець 2012 року за товариством значилось активів на 85,33 млн.грн., а на момент порушення провадження про банкрутство загальна заборгованість ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод" перед усіма кредиторами складала 43,32 млн.грн., безпосередньо перед ініціатором банкрутства - ТОВ "Енергомаш-Інвест" - 16,90 млн.грн., тобто, на думку апелянта підприємство за рахунок продажу свого майна спроможне було погасити вказану заборгованість, до того ж все майно ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод" було закладено у ТОВ "Енергомаш-Інвест";

- судом першої інстанції не було належним чином проведено аналіз активів та пасивів боржника, належним чином не з'ясовано питання щодо неплатоспроможності та недостатності вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів, а саме: ОСОБА_7 не погоджується з висновком місцевого господарського суду стосовно того, що вимоги в розмірі 680794,74 грн. заставного майна боржника не забезпечені, оскільки саме в процедурі банкрутства ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод" було проведено повторну оцінку майна бази відпочинку "Азов", розмір якої набагато перевищує розмір, зазначений в ухвалі господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 року у справі №908/3468/13. Заявник апеляційної скарги вважає, що судом першої інстанції не було досліджено в повній мірі фінансовий стан ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод" та спроможність товариства погасити свої вимоги перед кредиторами. На думку ОСОБА_7 місцевий господарський суд повинен був відмовити у прийнятті заяви ТОВ "Енергомаш-Інвест" про порушення справи про банкрутство ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод" або відмовити в порушенні провадження у справі про банкрутство товариства.

На підтвердження доводів викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначає, що його, як співвласника підприємства не повідомляли про порушення провадження у справі про банкрутство, визнання підприємства банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Коли він дізнався про банкрутство підприємства, в якому він є акціонером, то відразу розпочав судові процеси шодо визнання правочинів, укладених з ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод", недійсними, оскільки вважає, що протягом 2008 - 2012 років посадовими особами ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод", а саме членами наглядової ради, укладались правочини не в інтересах ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод", так як фактично метою укладання таких правочинів було виведення активів з товариства та доведення до банкрутства.

В обґрунтування зазначених обставин (фіктивного банкрутства, умисного доведення до банкрутства та інше) апелянт посилається на наявність досудових розслідувань по кримінальним справам стосовно посадових осіб ПуАТ «Запорізький кабельний завод», які порушені Заводським РВ УМВС України та слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ Державної фіскальної служби у Запорізькій області на підставі ст.ст. 191 (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем), 212 (ухилення від сплати податків, зборів, інших обов'язкових платежів), 219 (доведення до банкрутства) КК України, в яких ОСОБА_7 визнаний потерпілою особою.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: Мартюхіна Н.О. - головуючий (суддя-доповідач), судді Будко Н.В.,Малашкевич С.А.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 18.08.2016 року відновлено ОСОБА_7 пропущений строк для подання апеляційної скарги; відстрочено ОСОБА_7 сплату судового збору за подання апеляційної скарги до 05.09.2016 року; прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні 05.09.2016 о 11 год. 10 хв.; разом з тим, зобов'язано ОСОБА_7, до дня судового засідання, надати докази сплати судового збору та інші письмові пояснення щодо наявності процесуального права на оскарження вказаної ухвали першої інстанції, докази набуття ОСОБА_7 статус учасника (сторони) у справі про банкрутство, в порядку передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", інше; зобов'язано кредиторів, боржника та ліквідатора - Нагіх Л.К. надати до Донецького апеляційного господарського суду мотивований відзив на апеляційну скаргу із доказами його надсилання апелянту, поряд з цим, надати статут та реєстр акціонерів ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод", письмові пояснення стосовно залучення чи не залучення до участі у даній справі про банкрутство Фонду державного майна України; серед іншого, зобов'язано Фонд державного майна України надати до Донецького апеляційного господарського суду мотивований відзив на апеляційну скаргу, письмові пояснення щодо законності і обґрунтованості оскаржуваної ухвали господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 року у даній справі.

Відповідно до розпорядження Керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду №1134 від 05.09.2016 року, у зв'язку з відпусткою судді Будко Н.В., було призначено повторний автоматизований розподіл справи №908/3468/13.

Протоколом автоматичної зміни колегії суддів від 05.09.2016 року змінено відсутню суддю Будко Н.В. та визначено колегію суддів для розгляду справи №908/3468/13 у новому складі: Мартюхіна Н.О. - головуючий (суддя-доповідач), судді Агапов О.Л., Малашкевич С.А.

01.09.2016 року через канцелярію суду від ліквідатора боржника - ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод" надійшло клопотання, в якому Нагіх Л.К. просила суд припинити апеляційне провадження порушене за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 року у справі №908/3468/13.

01.09.2016 року через канцелярію суду від ліквідатора боржника - ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод" надійшов супровідний лист з додатками згідно переліку.

01.09.2016 року через канцелярію суду від ліквідатора боржника - ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод" надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в якому Нагіх Л.К. просила суд залишити апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення, а оскаржувану ухвалу просила залишити без змін.

02.09.2016 року через канцелярію суду від ТОВ "Енергомаш-Інвест" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ініціюючий кредитор просив суд припинити апеляційне провадження порушене за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 року у справі №908/3468/13.

02.09.2016 року через канцелярію суду від ТОВ "Енергомаш-Інвест" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ініціюючий кредитор просив суд залишити апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення, а оскаржувану ухвалу просила залишити без змін.

05.09.2016 року через канцелярію суду від апелянта надійшло клопотання про перенесення судового засідання, в якому ОСОБА_7 просив суд перенести судове засідання у справі №908/3468/13, призначене на 05.09.2016 року о 11 год. 10 хв., на середину жовтня 2016 року.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 05.09.2016 року відкладено розгляд апеляційної скарги на 20.09.2016 року о 10 год. 00 хв.

Відповідно до розпорядження Керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду №1235 від 19.09.2016 року, у зв'язку з відпусткою судді Агапова О.Л., було призначено повторний автоматизований розподіл справи №908/3468/13.

Протоколом автоматичної зміни колегії суддів від 19.09.2016 року змінено відсутнього суддю Агапова О.Л. та визначено колегію суддів для розгляду справи №908/3468/13 у новому складі: Мартюхіна Н.О. - головуючий (суддя-доповідач), судді Будко Н.В., Малашкевич С.А.

19.09.2016 року через канцелярію суду від Фонду державного майна України надійшли письмові пояснення, в яких повідомлено, що корпоративні права держави у статутному капіталі ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод" відсутні, з огляду на що Фонд не залучався господарським судом Запорізької області до участі у справі №908/3468/13.

19.09.2016 року через канцелярію суду від апелянта надійшли пояснення та клопотання, в якому ОСОБА_7 просив суд перенести судове засідання у справі №908/3468/13, призначене на 20.09.2016 року о 10 год. 00 хв., на середину жовтня 2016 року. Крім того, просив визначити розмір судового збору за подання апеляційної скарги про перегляд ухвали господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 року у справі №908/3468/13 із розрахунку 110% судового збору фактично сплаченого ТОВ "Енергомаш-Інвест" за подання заяви про порушення справи про банкрутство, тобто у розмірі 6308,50 грн.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 20.09.2016 року відкладено розгляд апеляційної скарги на 05.10.2016 року о 12 год. 20 хв.

04.10.2016 року через канцелярію суду від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, в якому ОСОБА_7 вказав про неможливість оплати судового збору в повному обсязі у зв'язку з чим просив перенести судове засідання на більш пізню дату.

Розглянувши вказане клопотання колегія апеляційного господарського суду відмовляє у його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов'язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються протягом 15 днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження (ст.102 ГПК України). З урахуванням зміни колегії суддів розгляд справи починається з початку. При цьому, суд обмежений законодавчо встановленим граничним процесуальним строком такого розгляду.

Відповідно до вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право відкласти судове засідання у випадках, визначених зазначеною статтею. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. ОСОБА_7 не був позбавлений права до дня судового засідання надати суду додаткові докази, які на його думку необхідні для розгляду апеляційної скарги. Разом з тим, відповідно до п. 2 резолютивної частини ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 20.09.2016 року явка сторін у судове засідання не була визнана обов'язковою. Зважаючи на достатність доказів для розгляду справи та можливість, у випадку розгляду справи по суті, стягнути недоплачену суму судового збору в резулятивній частині постанови, Донецький апеляційний господарський суд відмовляє ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

05.09.2016 року в судовому засіданні апеляційної інстанції були присутні представник ініціюючого кредитора, голова комітету кредиторів (представник ТОВ "Запорізький Емальпосуд") та ліквідатор боржника - Нагіх Л.К., які заперечували проти доводів викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_7, просили суд припинити апеляційне провадження, як безпідставно порушене, у разі розгляду справи по суті просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу першої інстанції просили залишити без змін.

Представники апелянта та інших кередиторів в судове засідання, призначене на 05.10.2016 року, не з'явились. Про причини неявки суд не повідомили. Будь-яких відзивів або письмових пояснень суду не надали. Відповідно до статті 98 Господарського процесуального кодексу України про час і місце проведення судового засідання сторін по справі було повідомлено належним чином. Явка сторін у судові засідання апеляційної інстанції не була визнана обов'язковою.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, заслухавши позиції присутніх в судовому засіданні представників сторін, колегія суддів дійшла висновку про припинення апеляційного провадження з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження. Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення. Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону. Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З матеріалів оскарження ухвали господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 року у справі №908/3468/13 та з електронної бази даних "Діловодство спеціалізованого суду" судом апеляційної інстанції встановлено.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 року у справі №908/3468/13 порушено провадження про банкрутство ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод".

Ухвалою господарського суду від 12.02.2014 року у справі №908/3468/13 введено процедуру санації ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод", керуючим санацією призначено арбітражного керуючого Персюка С.В., який перед тим виконував і функції розпорядника майна ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод".

На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено повідомлення про введення процедури санації ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод".(номер публікації 947 від 13.02.2014 року).

Ухвалою суду від 03.03.2014 року затверджено план санації ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод", схвалений комітетом кредиторів (протокол засідання комітету кредиторів б/н від 25.02.2014 року).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.12.2014 року (призначеного ухвалою від 12.02.2014 року) керуючого санацією замінено, керуючим санацією ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод" призначено арбітражного керуючого Нагіх Л.К.

Постановою господарського суду Запорізької області від 30.03.2015 року припинено процедуру санації ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод", припинено повноваження керуючого санацією Нагіх Л.К., визнано ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Нагіх Л.К.

На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 30.03.2015 року за №16340 оприлюднено повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Зазначена постанова оскаржувалась в апеляційному та касаційному порядку, за результатами оскарження була залишена без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Між тим, згідно з ч. 6 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі про банкрутство.

Відтак, в силу особливостей справи про банкрутство (ст. 41 ГПК України), коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Правом оскарження судових рішень згідно зі статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" наділені: учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство; сторони у справі про банкрутство - кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Уповноваженою особою акціонерів, учасників товариства з обмеженою чи додатковою відповідальністю є особа, уповноважена загальними зборами акціонерів або учасників товариства з обмеженою чи додатковою відповідальністю, що володіють більш як половиною статутного капіталу товариства, представляти їх інтереси під час проведення процедур банкрутства цього товариства з правом дорадчого голосу.

Конституційним Судом України у рішенні від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 року у справі №1-10/2004 за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) висловлена правова позиція стосовно захисту прав акціонерів, зокрема, зазначено, що акціонер може захищати свої безпосередні права чи охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у випадку їх порушення, оспорювання чи невизнання самим акціонерним товариством, учасником якого він є, органами чи іншими акціонерами цього товариства; порядок судового захисту порушених будь-ким, у тому числі третіми особами, прав чи охоронюваних законом інтересів акціонерного товариства, які не можуть вважатися тотожними простій сукупності індивідуальних охоронюваних законом інтересів його акціонерів, визначається законом.

Статтею 150 Конституції України передбачено, що рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України і, відповідно, до застосування судами загальної юрисдикції при вирішенні підвідомчих їм спорів.

А відтак, учасники господарського товариства можуть бути учасниками справи про банкрутство, якщо вони матимуть статус будь-якої із вищезазначених осіб.

На підтвердження статусу акціонера боржника апелянтом було додано до апеляційної скарги виписку ПуАТ "УкрСиббанк" про стан рахунків в цінних паперах станом на 16.03.2016 року з якої вбачається, що ОСОБА_7 власник 40036 акцій ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод" в загальній вартості 210189,00 грн., що складає 21,8719 % їх сукупності.

Проте, колегія суддів не може вважати, що ОСОБА_7 набув статусу учасника справи про банкрутство, з огляду на те, що у розумінні Закону України "Про господарські товариства" він є лише власником частини корпоративних прав, а не власником майна боржника, та не є уповноваженою особою акціонерів, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що рішенням загальних зборів акціонерів, що володіють більш як половиною статутного капіталу ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод", ОСОБА_7 уповноважео на представлення інтересів акціонерів під час провадження у справі про банкрутство.

При цьому, ОСОБА_7, будучи акціонером з більш ніж 20% голосів у статутному капіталі, в період невиконання боржником протягом трьох місяців своїх грошових зобов'язань перед кредиторами, мав повноваження та не позбавлений, як акціонер, права передбаченого ст. 38 Закону України "Про акціонерні товариства", а саме скликати позачергові збори акціонерів для внесення пропозиції до порядку денного загальних зборів щодо обрання його уповноваженою особою акціонерів ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод", як до так і після порушення справи про банкрутство.

Також, апелянт мав право та не позбавлений можливості реалізувати своє право, як акціонера, для отримання бухгалтерсько-аналітичних даних відносно діяльності боржника, скликання засідання Наглядової ради, у відповідності до ст. 55 Закону України "Про акціонерні товариства". Вимагати у ревізійної комісії провести перевірку фінансово-господарської діяльності емітента у відповідності до ст. 74 Закону України "Про акціонерні товариства".

Будь-яких доказів скликання та проведення загальних зборів акціонерів для розгляду вищевказаних питань, так, як і рішень акціонерів прийнятих після розгляду цих питань ОСОБА_7 не надано.

Матеріали справи не містять та апелянтом не надано рішеннь загальних зборів акціонерів, яким було уповноважено ОСОБА_7 представляти інтереси акціонерів ПуАТ «Запорізький сталепрокатний завод». У зв'язку з чим відсутні підстави вважати, що апелянт набув статусу уповноваженої особи акціонерів боржника та може приймати участь у справі про банкрутство ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод".

Крім того, ліквідатором боржника Нагіх Л.К. до апеляційного господарського суду було надано розпорядження Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №96-КФ- С - А від 23.05.2016 року про скасування реєстрації випуску акцій ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод" та про анулювання свідоцтва про реєстрацію випуску акцій ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод" від 14.04.2010 року №9/08/1/10 від 10.06.2011 року (видане Східним територіальним управлінням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку).

До того ж, як встановлено апеляційним господарським судом, останній також не є кредитором ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод".

Як зазначено вище, згідно зі 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

При цьому, колегія суддів зауважує, що зазначений перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство названа стаття відносить також інших осіб, які у випадках, передбачених Законом про банкрутство, беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Апелянт ОСОБА_7 в контексті вищеперелічиних осіб - учасників у справі про банкрутство, визначиних в ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" відносить себе саме до інших осіб, які беруть участь у справі про банкрутство (акціонерів).

Необхідно зазначити, що особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме кредитора, лише після заявлення у встановленому порядку грошових вимог до боржника. Тільки після цього така особа має процесуальне право на оскарження процесуальних документів у справі про банкрутство.

Набуття статусу кредитора законодавець пов'язує з наявністю у особи (як фізичної так юридичної) грошових вимог до боржника, а припинення статусу кредитора пов'язано з погашенням (припиненням) таких грошових вимог.

Стаття 23 Закону про банкрутство встановлює порядок пред'явлення кредиторами своїх вимог до боржника, який включає також подання до господарського суду письмових заяв із вимогами до боржника, а також документів, що їх підтверджують.

ОСОБА_7 статусу кредитора у справі не набув, із з заявою з грошовими вимогами до боржника в установленому законом порядку не звертався, тому позбавлений можливості оскаржити ухвалу суду першої інстанції про порушення справи про банкрутство ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод".

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що в даному випадку, виходячи зі змісту ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", заявник апеляційної скарги не набув статусу кредитора, тобто сторони у справі про банкрутство. Тобто, враховуючи викладене, заявник апеляційної скарги не є учасниками провадження у справі про банкрутство, не є уповноваженою особою акціонерів боржника, не має статусу іншої особи, яка бере участь у справі про банкрутство оскільки не приймає участіу даній справі.

Що стосується посилання ОСОБА_7 на суттєві порушення норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваної ухвали у справі про банкрутство, а саме:

- По-перше, наявність відкритих досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень стосовно посадових осіб ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод" щодо злиття активів, привласнення, розтрату майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем, ухилення від сплати податків, зборів, інших обов'язкових платежів, доведення до банкрутства. Суд апеляційної інстанції розглянувши вказані твердження вважає за необхідне зазначити. В силу приписів встановлених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування та подання доказів покладений на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому, статтею 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі твердження, за умов відсутності належних та допустимих доказів, не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Крім того, існує правовий принцип невинуватості, за яким щодо осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Колегією суддів встановлено, що матеріали оскарження ухвали про порушення справи банкрутство ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод" та матеріали апеляційної скарги не містять жодних відомостей щодо наявності кримінальних справ стосовно посадових осіб боржника. До того ж, ОСОБА_7 не надано жодних обвинувальних актів, чи вироків суду про встановлення вини посадових осіб (членів наглядової ради боржника або інших осіб).

Під час апеляційного провадження апелянтом не було надано доказів на підтвердження існування досудових розслідувань по кримінальним провадженням №000053, 0002625 Заводським РВ УМВС України та слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ Державної фіскальної служби у Запорізькій області, що ставить під сумнів та не може бути прийнято колегію суддів до уваги з огляду на вибірковість посилань на не підтвердженні факти. В судовому засіданні апеляційної інстанції присутні учасники справи про банкрутство, а саме: представник ініціюючого кредитора, голова комітету кредиторів та ліквідатор боржника пояснили, що про існування зазначених кримінальних справ їм не відомо. До того ж, голова комітету кредиторів у судовому слуханні пояснив, що навіть за умови існування кримінальних справ у відношенні посадових осіб ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод", яке на даний момент є спірним та не чим не підтвердженим, та навіть за умови дійсного встановлення вини посадових осіб у доведенні до стійкої фінансової неспроможності суб'єкта господарської діяльності (фіктивного банкрутства), то цим самим ОСОБА_7 сам вказує та не заперечує проти наявності такого банкрутства, хоч і фіктивного. За таких обставин, на думку останнього, господарський суд при прийнятті оскаржуваної ухвали від 21.11.2013 року керувався наявними та підтвердженими на той час доказами, а саме: вимоги кредитора ТОВ "Енергомаш-Інвест" є безспірними (вимоги визнані боржником чи підтверджені виконавчими або розрахунковими документами, на підставі яких відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника); сума вимог ініціюючого кредитора становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати; безспірні вимоги кредитора не були задоволені боржником протягом 3 місяців після настання встановленого для їх погашення терміну.

- По-друге, під час апеляційного провадження, колегією суддів Донецького апеляційного господарського суду встановлено існування господарських справ Запорізької області за 908/719/16 та 908/602/16 за позовом ОСОБА_7 до ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод" та до інших відповідачів про визнання недійсним договорів застави та поруки за якими у ТОВ «Енергомаш-Інвест» виникли кредиторські вимоги до ПуАТ «Запорізький сталепрокатний завод» для ініціювання справи про банкрутство. Рішеннями господарського суду Запорізької області вказані договори були визнані недійсними. Проте, на сьогоднішній день вказані справи знаходяться на розгляді в суді апеляційної інстанції, тобто, законної сили вони не набули. З огляду на що, колегія суддів не може прийняти до уваги зазначені обставини щодо відчуження майна боржника. Таким чином, на теперішній час вважати ці угоди недійсними немає підстав. До того ж, з набранням законної сили рішень у вищевказаних справах (визнання недійсними договорів застави та поруки) в майбутньому, жодним чином не може позбавити права учасників справи про банкрутство ПуАТ "Запорізький сталепрокатний завод" на звернення до господарського суду першої інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами.

Таким чином, на час розгляду справи в апеляційній інстанції, обставини справи свідчать про наступне:

1) ОСОБА_7 не є уповноваженою особою загальних зборів акціонерів ПуАТ «Запорізький сталепрокатний завод»;

2) ОСОБА_7 не є кредитором у справі про банкрутство ПуАТ «Запорізький сталепрокатний завод»;

3) Доказів неправомірного порушення справи про банкрутство ПуАТ «Запорізький сталепрокатний завод» апелянтом не надано (обвинувальних актів, вироків суду за якими встановлено доведення до банкрутства, фіктивне банкрутство, ухилення від сплати податків, інше);

4) Договори поруки та застави за якими у ТОВ «Енергомаш-Інвест» виникли вимоги для ініціювання банкрутства ПуАТ «Запорізький сталепрокатний завод» не визнані недійсними (рішення судів першої інстанції не набрали законної сили).

Враховуючи викладене, скаржник у даному випадку не має відношення до жодної з перелічених у статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" категорій осіб, які є учасниками провадження у справі про банкрутство, а відтак не має процесуального права на звернення з апеляційною скаргою.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 15 „Про судову практику в справах про банкрутство" юридичні та фізичні особи, акціонери, учасники господарських товариств, що не мають статусу сторони чи учасника у справі про банкрутство, не мають права на оскарження судових рішень у справі про банкрутство, а помилково порушене апеляційне і касаційне провадження підлягають припиненню в порядку, передбаченому статтею 80 ГПК на підставі статей 91 та 107 ГПК як такі, що не підлягають вирішенню в господарських судах.

З метою забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про перегляд судових рішень в апеляційному порядку господарським судам України Постановою Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" від 17.05.2011 року № 7 роз'яснено, що у разі помилкового порушення апеляційного провадження, зокрема за апеляційною скаргою поданою особою, яка не мала права її подавати, господарський суд апеляційної інстанції припиняє таке провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Отже, враховуючи викладені обставини та аналіз норм законодавства - щодо порядку визначення та визнання уповноваженою особою акціонерів та кредитором у справі про банкрутство, передбачений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ОСОБА_7 не є ані уповноваженою особою акціонерів ані кредитором боржника, оскільки не набув такого уповноваження та не має підтверджених належними доказами кредиторських вимог до нього, у зв'язку з чим не має статусу сторони, учасника чи іншої особи у справі про банкрутство, та оскаржувана в апеляційному порядку ухвала не стосується його прав та обов'язків, а тому заявник апеляційної скарги не має права звертатись з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 року, відповідно до положень ст. 91 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 року у справі №908/3468/13 підлягає припиненню.

Щодо сплаченого судового збору колегія зазначає. При поданні апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 року у справі №908/3468/13 ОСОБА_7 було сплачено судовий збір, відповідно до платіжного доручення №0.0.581335098.1 від 11.07.2016 року, у сумі 1515,80.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. За таких обставин ОСОБА_7 не позбавлений права звернутись до Донецького апеляційного господарського суду з відповідним клопотанням про повернення суми сплаченого судового збору.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 91, ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області на ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.11.2013 року у справі №908/3468/13 - припинити.

Головуючий Н.О. Мартюхіна

Судді Н.В. Будко

С.А. Малашкевич