ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 року Справа № 923/991/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М.Б., при секретарі Мальцевій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Херсонської міської ради м.Херсона

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м.Олешки Херсонської області

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом демонтажу тимчасової споруди

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_2, виданий Цюрупинським РВУМВС України в Херсонській області 16.01.2004р.), представник за довіреністю № 9-357-9/21 від 07.04.2016р.;

від відповідача: не з'явився

Позивач Херсонська міська рада звернувся до господарського суду Херсонської області із позовною заявою до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Олешки Херсонської області про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом демонтажу тимчасової споруди.

Ухвалою від 19.09.2016р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 06.10.2016р.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду № 202 від 26 вересня 2016р. призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв'язку із прийняттям Постанови Верховної Ради України №5157 від 22.09.2016р. про звільнення судді Ситюка В.Г.

Автоматизованою системою з розподілу справ визначено суддю Сулімовську М.Б. для розгляду справи № 923/991/16, у зв'язку з чим вказана справа приймається до провадження.

Представник позивача в судове засідання з'явилась.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив та витребувані судом докази не надав.

Ухвала про порушення провадження у справі від 19.09.2016р., направлена відповідачеві за адресою, відомості щодо якої містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася до матеріалів справи з відміткою поштового відділення "За закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Відповідно до п.3.9.1. вищезазначеної Постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України. За змістом статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що ухвалу про порушення провадження у справі та призначення судового засідання було направлено відповідачеві за адресою, відомості щодо якої містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 є належно повідомленим про час і місце проведення судового засідання.

В п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що всі сторони було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення справи по суті, суд вважає, що неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи та вона може бути розглянута в порядку ст. 75 ГПК України, за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

Згідно зі ст.13 Конституції України, земля, її надра, атмосфера, повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу України права власника здійснюють органи державної влади.

За приписами статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 123 Земельного кодексу України унормовано, що надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За приписами ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст.212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають повернення власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

У вирішенні питання про застосування відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки господарський суд враховує, що саме по собі встановлення судом наявності фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільне її зайняття.

Господарський суд у вирішенні таких спорів досліджує, чи передбачено спеціальним законом отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку для розміщення певних об'єктів, причин відсутності таких документів у особи, що використовує земельну ділянку, наявність у особи права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування, вжиття нею заходів до оформлення права на земельну ділянку тощо.

Отже відповідно до вимог наведеного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Самовільне зайняття земельної ділянки означає фактичне використання земельних ділянок без відповідних правових підстав. При цьому таке використання за своїм характером виключає можливість нормального користування земельною ділянкою з боку інших осіб. Окрім цього, Земельний кодекс України ставить правомірність використання земельної ділянки в залежність від встановлення її меж у натурі (на місцевості) та державної реєстрації правовстановлюючого документа.

За приписами ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" землі комунальної власності є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування. Право комунальної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст, районів у містах визначається як право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд у своїх інтересах майном, що належить їй безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Пунктом 5 ст.16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Пункт 4 ст.28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначає, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Так, відповідний порядок визначається Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №244 від 21.10.2011р.

За умовами п.2.1 Порядку підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив'язки тимчасової споруди.

Згідно п.2.2 Порядку замовник, який має намір встановити тимчасову споруду, звертається до відповідного виконавчого органу ради із відповідною заявою у довільній формі про можливість встановлення тимчасової споруди.

Відповідно до п.п.2.17., 2.18 строк дії паспорта прив'язки визначається органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради або районної державної адміністрації відповідно до генерального плану, плану зонування та детального плану територій та з урахуванням строків реалізації їх положень.

Продовження строку дії паспорта прив'язки здійснюється за заявою замовника, шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у паспорті прив'язки органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради, районної державної адміністрації.

Згідно п.п.2.30, 2.31 у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив'язки, самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу.

Розміщення тимчасової споруди самовільно забороняється.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 03.04.2014р. відповідачеві фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 було видано паспорт прив'язки пересувної тимчасової споруди №92 для здійснення підприємницької діяльності (а.с.15), а саме - під розміщення фургону-причепу з відкритим майданчиком по проспекту Ушакова в районі набережної в м.Херсоні.

Строк дії паспорту прив'язки закінчився 03.04.2015р., станом на час розгляду справи не продовжений.

З метою здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель, відповідно до положень ст.189 Земельного кодексу України, відповідальною особою відділу планування та забудови міста управління містобудування та архітектури департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться в м.Херсоні просп. Ушакова набережна.

За результатами обстеження встановлено, що на земельній ділянці загальною площею 256,0 кв.м. фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 самовільно розміщено стаціонарну тимчасову споруду - фургон-причеп, торгівельне обладнання, столи, стільці, танцювальний майданчик, навіси та інше, про що складено акт №5 обстеження земельної ділянки від 30.08.2016р. (а.с.5).

Земельна ділянка, на якій розміщено вище перелічені об'єкти, відноситься до земель комунальної власності, міською радою не приймалося рішення про відведення вищезазначеної земельної ділянки у користування або у власність відповідачеві.

Крім цього, в 2015 році Інспекцією з контролю за благоустроєм та санітарним станом міста Херсона управління містобудування та архітектури департаменту містобудування та землекористування міської ради проводилася перевірка додержання відповідачем вимог паспорту прив'язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності від 03.04.2014р. №92, за результатами якої встановлено невідповідність розміщення тимчасової споруди паспорту прив'язки, а саме - встановлено стільці та столики на площі приблизно 600 кв.м., розміщено додаткові холодильні вітрини та інше торгівельне обладнання, не зазначене у паспорті прив'язки від 03.04.2014р. №92. Листом від 03.07.2015р. №8-5381-20/22 (а.с.14) запропоновано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 привести розміщенні на земельній ділянці тимчасові споруди у відповідність до паспорту прив'язки.

Станом на час розгляду справи відповідачем земельна ділянка від тимчасових споруд не звільнена, протилежного відповідачем не наведено.

Отже, вказані обставини свідчать про факт самовільного використання відповідачем земельної ділянки площею 256,0 кв. м. під розміщення тимчасової споруди, що підтверджено актом обстеження земельної ділянки №5 від 30.08.2016р. (а.с.5), Схемою зайняття земельної ділянки на набережній по просп.Ушакова (а.с.9), у зв'язку з чим позовні вимоги Херсонської міської ради є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У зв'язку із задоволенням позову судові витрати, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 21, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Прийняти справу до свого провадження.

2. Позов задовольнити.

3. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) звільнити земельну ділянку, площею 256,0 кв.м., розташовану в м.Херсоні по просп.Ушакова в районі набережної, шляхом демонтажу тимчасової споруди - фургону-причепу, танцювального майданчика, торгівельного обладнання та літнього майданчика.

4. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь Херсонської міської ради (, 73000 м.Херсон, пр.Ушакова,37) - 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 12.10.2016р.

Суддя М.Б. Сулімовська