КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2016 р. Справа№ 911/2677/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

за участю представників сторін:

позивача: Баранов В.С., довіреність № 02-36/3196 від 18.12.2015,

відповідача1: Корнієнко В.П., довіреність б/н від 07.12.2015,

відповідача 2: Корнієнко В.П., довіреність б/н від 12.09.2016.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Аромат" та апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Мілкіленд - Україна"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 05.09.2016

у справі №911/2677/16 (суддя Антонова В.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк"

до 1. Дочірнього підприємства "Аромат"

2. Дочірнього підприємства "Мілкіленд - Україна"

про стягнення 56 742 314, 22 грн

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Дочірнього підприємства "Аромат" та Дочірнього підприємства "Мілкіленд-Україна" про стягнення 56 742 314,22 грн боргу.

Також позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд до вирішення спору по суті накласти арешт на грошові кошти Дочірнього підприємства "Аромат" та Дочірнього підприємства "Мілкіленд-Україна", виявлені державним виконавцем при виконанні судового рішення про забезпечення позову, в межах суми стягнення, а саме у розмірі 56 742 314,22 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.08.2016 порушено провадження у справі № 911/2677/16.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.09.2016 задоволено заяву ПАТ "Укрсоцбанк" про забезпечення позову, накладено арешт на грошові кошти Дочірнього підприємства "Аромат" та Дочірнього підприємства "Мілкіленд-Україна" виявлені державним виконавцем в межах суми стягнення у розмірі 56 742 314, 22 грн.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ДП "Аромат" та ДП "Мілкіленд-Україна" звернулись до Київського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просили ухвалу скасувати. Апеляційні скарги мотивовані тим, що оскаржувана ухвала винесена без достатніх на те підстав та доказів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2016 для розгляду справи №911/2677/16 за апеляційною скаргою ДП "Мілкіленд-Україна" було сформовано колегію суддів під головуванням судді Андрієнка В.В., суддів Шапран В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2016 апеляційну скаргу ДП "Мілкіленд-Україна" було прийнято до провадження у визначеному складі суддів та призначено до розгляду на 04.10.2016.

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 27.09.2016 апеляційна скарга ДП "Аромат" на ухвалу Господарського суду Київської області від 05.09.2016, після визначення головуючого судді (судді-доповідача) у судовій справі №911/2677/16, передано раніше визначеному автоматизованою системою складу суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2016 апеляційну скаргу ДП "Аромат" було прийнято до провадження у визначеному складі суддів та призначено до розгляду на 04.10.2016.

04.10.2016 до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) КАГС від представника позивача надійшов письмовий відзив на апеляційні скарги ДП "Аромат" та ДП "Мілкіленд-Україна", де останній просив суд залишити ухвалу Господарського Київської області від 05.09.2016 у справі №911/2677/16 без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Також, 04.10.2016 в судовому засіданні представником позивача було подане письмове клопотання про продовження строку розгляду справи №911/2677/16 на п'ятнадцять днів, відповідно до ст. 69 ГПК України.

В судове засідання, яке відбулось 04.10.2016 з'явились представники позивача та відповідачів, які надали суду усні пояснення стосовно доводів наведених в апеляційних скаргах. Також, с судовому засіданні головуючим суддею було об'єднано апеляційні скарги ДП "Аромат" та ДП "Мілкіленд-Україна" в одне апеляційне провадження.

04.10.2016 в судовому засіданні було оголошено перерву до 11.10.2016 та ухвалою суду продовжено строк розгляду справи №911/2677/16 на п'ятнадцять днів.

11.10.2016 до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) КАГС від представника позивача надійшло письмове клопотання про долучення до матеріалів справи додаткові документи.

В судове засідання, яке відбулось 11.10.2016 з'явились всі учасники судового процесу.

Колегія суддів, розглянувши матеріали апеляційних скарг, дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення, встановила наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Предметом позову у даній справі є вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" про солідарне стягнення з ДП "Аромат" та ДП "Мілкіленд-Україна" заборгованості за кредитним договором №06.1-20/141 від 18.06.2013, а саме 30 000 000,00 грн заборгованості за кредитом, 5 323 750,00 грн заборгованості зі сплати процентів та 21 418 564,21 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов кредитного договору №06.1-20/141 від 18.06.2013, укладеного між ПАТ "Укрсоцбанк" та ДП "Аромат", та умов договору поруки №06.1-20/143 від 18.06.2013, укладеного між ПАТ "Укрсоцбанк" та ДП "Мілкіленд-Україна".

Відповідно до ст.66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. При цьому, за змістом вказаної норми, забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог.

Перелік заходів до забезпечення позову визначений ст.67 ГПК України і розширеному тлумаченню не підлягає.

У відповідності з зазначеною нормою, до заходів забезпечення позову належать, зокрема, накладання арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Звертаючись до суду з даним позовом, ПАТ "Укрсоцбанк" посилається на порушення ДП "Аромат" та ДП "Мілкіленд-Україна" договірних зобов'язань за кредитним договором №06.1-20/141 від 18.06.2013 та договором поруки №06.1-20/143 від 18.06.2013, і просить захистити його порушене суб'єктивне матеріальне право шляхом стягнення з відповідачів грошових коштів, а саме: 30 000 000,00 грн заборгованості за кредитом, 5 323 750,00 грн заборгованості зі сплати процентів та 21 418 564,21 грн пені.

Арешт на грошові кошти відповідно до оскаржуваної ухвали накладено у розмірі заявлених позивачем вимог.

Необхідність забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти обґрунтовується тим, що:

у відповідачів існує значна заборгованість перед позивачем,

відповідачі ухиляються від виконання взятих на себе зобов'язань,

з наявної в мережі Інтернет інформації, що розміщена на сайті http://interfax.com.ua/news/economic/343435.html, йдеться про збиткову діяльність групи компаній Мілкіленд, до якої входять і відповідачі;

відповідно до інформації розміщеної на офіційному сайті Milkiland N.V. - холдингової компанії групи компаній "Мілкіленд", консолідована виручка групи у січні-червні 2016 року скоротилась приблизно на 24% - до 74 млн. євро.

Проте, колегія суддів вважає, що висновок місцевого господарського суду про необхідність забезпечення позову не ґрунтується на матеріалах справи.

За вимогами ст.66 ГПК України, обґрунтування необхідністю забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. До предмета доказування в даному випадку входять: факти про наявність у боржників-відповідачів майна (зокрема, грошових сум); ймовірність припущення, що майно (зокрема, грошові кошти), яке є у відповідачів на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися на момент виконання рішення.

Окрім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову. При цьому, тягар доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.33 ГПК України, яка передбачає обов'язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Між тим, всупереч положенням ст.66 ГПК України, заява позивача про забезпечення позову нічим не обґрунтована.

Під час вирішення питання про можливість застосування заходів до забезпечення позову позивачем не надано доказів, які б свідчили про необхідність вжиття таких заходів.

Так, за змістом ст.32 ГПК України, наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів - фактичних даних.

Докази у відповідності з ст.34 ГПК України, повинні відповідати, зокрема, вимогам належності та допустимості.

При цьому, належністю доказів є спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини.

В силу ст.36 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Заявляючи про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, позивач не навів обставин для вжиття таких заходів, не підтвердив їх письмовими та належними доказами.

Посилання на наявну в мережі Інтернет інформацію, що розміщена на сайті http://interfax.com.ua/news/economic/343435.html, де йдеться про збиткову діяльність групи компаній Мілкіленд, до якої входять і відповідачі, не може вважатись належним та допустимим доказом обставин, на які посилається позивач у заяві про забезпечення позову.

Таким доказом також не може бути і інформація, розміщена на офіційному сайті Milkiland N.V. - холдингової компанії групи компаній "Мілкіленд", про те, що консолідована виручка групи у січні-червні 2016 року скоротилась приблизно на 24% - до 74 млн. євро.

Колегія суддів вважає, що вищевказана інформація не є доказом наявності ймовірності подальшого утруднення чи унеможливлення виконання рішення господарського суду щодо окремих юридичних осіб - відповідачів у справі, а саме ДП "Аромат" та ДП "Мілкіленд-Україна".

За таких обставин, та враховуючи, що забезпечення позову допускається як гарантія задоволення законних вимог позивача, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд неправильно застосував приписи ст.ст. 66, 67 ГПК України, оскільки застосування визначених ст.67 ГПК України заходів, можливо лише у разі, якщо невжиття заходів до забезпечення позову може у подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, що у даному випадку матеріалами справи не підтверджується.

Таким чином ухвала Господарського суду Київської області від 05.09.2016 у справі № 911/2677/16 про забезпечення позову у справі підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Аромат" та апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Мілкіленд - Україна" задовольнити повністю.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 05.09.2016 у справі № 911/2677/16 про забезпечення позову скасувати повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк" (03150, м.Київ, вул. Ковпака, буд. 29; ідентифікаційний код: 00039019) на користь Дочірнього підприємства "Аромат" (09000, Київська обл., Сквирський район, місто Сквира, вул. Р. Люксембург, буд. 14; ідентифікаційний код: 30737268) 1378,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк" (03150, м.Київ, вул. Ковпака, буд. 29; ідентифікаційний код: 00039019) на користь Дочірнього підприємства "Мілкіленд-Україна" (02099, м.Київ, вул. Бориспільська, буд. 9; ідентифікаційний код: 24255176) 1378,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів на виконання даної постанови у справі №911/2677/16 доручити Господарському суду Київської області.

Матеріали справи №911/2677/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов