номер провадження справи 34/95/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2016 Справа № 908/2309/16

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретареві Курочкіній О.О.

За участю представників: від позивача ОСОБА_1, довіреність № 2 від 05.01.2016р.; від відповідача не зявився.

Розглянув в судовому засіданні матеріали справи № 908/2309/16,

за позовом: Публічного акціонерного товариства Бердянське підприємство теплових мереж (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Морська, 65/97)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Правди, 28)

про стягнення суми

Сутність спору:

ПАТ Бердянське підприємство теплових мереж звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_2 8072,79 грн. заборгованості за Договором № 855 купівлі-продажу теплової енергії у вигляді гарячої води на потреби опалення від 16.02.2010р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.09.2016р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2309/16, присвоєно номер провадження 34/95/16, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 14.09.2016р.

Ухвалою суду від 14.09.2016р. на підставі ст. 77 ГПК України відкладено до 13.10.2016р.

13.10.2016р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

13.10.2016р. до суду від позивача надійшла заява про припинення провадження у справі в частині стягнення 1000 грн. основної суми заборгованості у звязку з оплатою.

Позивач підтримав позовні вимоги з урахування заяви про припинення, зазначивши, що за договором купівлі-продажу теплової енергії у вигляді гарячої води на потреби опалення № 855 від 16.02.2010р., укладеного між сторонами, у відповідача мається заборгованість за отриману теплову енергію у період з березня 2015р. по квітень 2016р. в розмірі 7072,79 грн. На підставі ст. ст. ст. 509, 526, 530, 549, 550, 629, 712 ЦК України, ст. ст. 173,174, 193, 231, 275 ГК України позивач просить стягнути з відповідача суму 7072,79 грн. заборгованості.

Відповідач у судові засідання не зявлявся, про причини неявки суд не повідомив, витребувані документи та письмовий відзив не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, ухвали суду направлялись на адресу, вказану в позовній заяві та у Спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Правди, 28.

Відповідно до п. 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно зі ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

16.02.2010р. між ЗАТ Бердянське підприємство теплових мереж (станом на час розгляду справи - Публічне акціонерне товариство Бердянське підприємство теплових мереж, постачальник, позивач) та ПП ОСОБА_3 (станом на час розгляду справи ОСОБА_2, споживач, відповідач) був укладений договір купівлі-продажу теплової енергії у вигляді гарячої води на потреби опалення № 855, відповідно до умов якого позивач відпускає теплову енергію на потреби опалення обєктів відповідача, а відповідач одержує теплову енергію та оплачує її вартість відповідно до умов даного договору (п. 1.1.).

Із змісту п. 2.1.1 договору № 855 вбачається обовязок позивача забезпечити безперебійну відпустку теплової енергії відповідачеві.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 договору № 855, кількість теплової енергії, відпущеної споживачеві, визначається розрахунковим способом. Кількість і вартість теплової енергії, зазначені в договорі, є орієнтованими (розрахунковими) і можуть змінюватися залежно від фактичної температури зовнішнього повітря, тривалості опалювального періоду та тарифів, затверджених в установленому порядку.

Згідно з п. 8.1 договору № 855 його укладено строком з 01.02.2010р. по 31.01.2011р. і вважається пролонгованим на той же строк та на тих же умовах, якщо за місяць до закінчення строку його дії жодною із сторін не буде заявлено про припинення цього договору або перегляд його умов. Доказів припинення дії договору сторонами не надано.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 1, 19 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Вироблена теплова енергія постачається споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Згідно ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 276 ГК України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що проводиться за фактично відпущену енергію.

Пунктами 4.4, 4.5, 4.6 договору № 855 сторонами визначено, що споживач має право вносити авансовий платіж: - за приєднане теплове навантаження (абонплата) за місяць; - за постачання теплової енергії згідно розрахунку по місяцям. Рахунок-акт виконаних робіт виписується до 15 числа місяця, наступного за звітним. Оплата проводиться споживачем не пізніше 20 числа наступного за звітним місяцем.

Із матеріалів справи слідує, що позивач у період: березень 2015р., квітень 2015р., жовтень 2015р. квітень 2016р. поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 15938,64 грн., що підтверджується підписаними відповідачем рахунками-актами виконаних робіт, копії яких містяться в матеріалах справи.

Проте, вказана в рахунках-актах сума в установлений договором строк відповідачем в повному обсязі сплачена не була. Відповідачем була здійснена лише часткова оплата в розмірі 7865,85 грн., несплаченою залишилась сума 8072,79 грн.

З матеріалів справи також вбачається, що в ході розгляду справи, а саме: 27.09.2016р., відповідачем було сплачено 1000 грн. за опалення згідно рахунку № 855 від 31.03.2016р. Зазначене підтверджується копією платіжного доручення № QS03499609 від 27.09.2016р.

Враховуючи, що суму 1000 грн. сплачено відповідачем після звернення позивача з позовом до суду, то позовні вимоги в цій частині підлягають припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Таким чином, станом на день слухання справи, заборгованість відповідача перед позивачем за договором купівлі-продажу теплової енергії у вигляді гарячої води на потреби опалення № 855 від 16.02.2010р. становить 7072,79 грн.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за спожиту теплову енергію в розмірі 7072,79 грн. підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 7072,79 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі № 908/2309/16 в частині вимог про стягнення суми 1000 грн. основного боргу за відсутністю предмету спору.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Правди, 28; ідентифікаційний код: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Бердянське підприємство теплових мереж (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Мазіна, 65/97; ідентифікаційний код юридичної особи: 05541120) суму 7072 (сім тисяч сімдесят дві) грн. 79 коп. основного боргу, суму 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.10.2016р.

Суддя А.О. Науменко