ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78, Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 року Справа № 923/919/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д., при секретарі Литвиненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Прокурора-заступника керівника Каховської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі:

позивача-1: Нижньосірогозької районної державної адміністрації, вул. Садова, 7, смт. Нижні Сірогози, Херсонська область, ідентифікаційний код 04060105,

позивача-2: Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, вул. 40 років Жовтня, 136-а, м. Херсон, ідентифікаційний код 39766281,

до: Фермерського господарства "Лавіс", вул. 70 років Жовтня, с. Чкалове, Веселівський район, Запорізька область, ідентифікаційний код 31016513,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Нижньосірогозька селищна рада, ідентифікаційний код 26432760, вул. Височина, 2, смт. Нижні Сірогози, Херсонська область,

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки

за участю: прокурора Федоренко О.Б. посвідчення № 032975 від 10.04.2015;

представників сторін:

від позивача-1: не прибули;

від позивача-2: ОСОБА_1, довіреність № 32-21-0.4-81/2-16 від 05.01.2016;

від відповідача: не прибули

від третьої особи: не прибули

в с т а н о в и в:

Прокурор - заступник керівника Каховської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі позивача-1: Нижньосірогозької районної держаної адміністрації, смт. Нижні Сірогози Херсонської області, позивача-2: Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, м. Херсон звернувся з позовною заявою до відповідача: Фермерського господарства "Лавіс", про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 28.02.2005 року.

Ухвалою господарського суду від 25.08.2016 позовну заяву прийнято до провадження, Нижньосірогозьку селищну раду залучено до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, та справу призначено до розгляду на 13.09.2016 року.

За результатами судового засідання 13.09.2016 розгляд справи відкладено на 04.10.2016 року.

Позивач-1 Нижньосірогозька районна держана адміністрація явку своїх представників до судового засідання не забезпечив, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності свого представника, у зв'язку із скрутним фінансовим становищем та відсутністю лімітних призначень щодо фінансування видатків на відрядження.

У судове засідання відповідач явку свого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомелння про вручення поштового відправлення (а.с. 33).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Нижньосірогозька селищна рада, явку свого представника до судового засідання не забезпечила, надіслала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності свого представника, у зв'язку із скрутним фінансовим становищем та відсутністю лімітних призначень щодо фінансування видатків на відрядження.

Заслухавши думку прокурора, представника позивача-2, суд прийшов до висновку про можливість здійснювати розгляд справи за відсутності представників позивача-1, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, та відповідача.

Представником позивача-2 Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до початку розгляду справи по суті було усно заявлено клопотання про збільшення позовних вимог в частині внесення змін до договору оренди землі щодо розміру орендної плати на рівні 4 % від нормативної грошової оцінки та строку дії договору оренди землі.

Заслухавши думку прокурора, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, у зв'язку із порушенням позивачем-2 порядку і форми подачі заяви про збільшення позовних вимог, передбачених ГПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, просила внести зміни до договору оренди землі державної власності, які обумовлені змінами до Земельного та Податкового кодексів України стосовно органів держави, уповноважених розпоряджатися землями державної власності, а також стосовно мінімальних розмірів орендної плати за користування такими землями.

Представник позивача-2 Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області позовні вимоги прокурора підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, просив їх задовольнити повністю.

Позивач-1 надіслав до суду лист від 26.09.2016 за № 02-33/1510, відповідно до якого підтримав позовні вимоги прокурора та просив їх задовольнити повністю.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, надіслала до суду лист від 26.09.2016 за № 02-01/817, відповідно до якого підтримала позовні вимоги прокурора та просила їх задовольнити повністю.

Заслухавши прокурора та представника позивача-2, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд констатує наступне.

Між позивачем-1 та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки від 28.02.2005 року, який зареєстровано у Нижньосірогозькому відділі Херсонської регіональної філії центру державного земельного кадастру за № 12 від 28.03.2005 року.

Відповідно до умов договору, орендна плата, розмір якої визначався у п. 9 договору, визначена за перший рік використання у сумі 4 162, 2 на рік, у послідуючі роки - 40 529, 00 грн. на рік.

Отже, між сторонами виникли земельні відносини, які ґрунтуються на договорі оренди землі, регулюються земельним законодавством з питань оренди земель державної та комунальної власності, цивільним та господарським законодавством України, зокрема, щодо внесення змін до діючого договору оренди та заміни сторони у зобовязанні.

З матеріалів справи вбачається, що листами Головного управління Держземагентства у Херсонській області від 21.07.2014 за № 01-16/128, Нижньосірогозької селищної ради від 07.04.2014 за № 150/02-27, 02.06.2015 за № 159/02-27, правонаступником якого є позивач-2, а також листом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 28.01.2016 за № 19-21.0.102-3226/2-16 (а.с. 22-25) відповідачеві пропонувалося переглянути умови договору оренди земельної ділянки у звязку з відповідними змінами до Податкового кодексу України щодо мінімального розміру орендної плати для земель державної власності.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Суд зазначає, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, що визначено також приписами пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України (ПК).

При цьому, підпунктами 288.5.1 та 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 зазначеного Кодексу встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Тобто, законом визначено нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, нижче якої орендна плата не може бути встановлена.

У відповідності з положеннями ст. 11 ЦК України визначено підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, які виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів, а також безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Виходячи із принципу пріоритетності норм ПК над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений Законом тобто, пунктом 288.5 статті 288 ПК.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд приходить до висновку, що з набранням чинності ПК річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати. Тобто, цивільний обовязок орендаря земельної ділянки платити не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки виник з акту цивільного законодавства і не залежить від волі сторін договору оренди. Обидві сторони договору набули обовязку привести зміст договору до приписів Закону.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно підпунктів 271.1.1 та 271.1.2 пункту 271.1 ст. 271 ПК визначено, що базою оподаткування є або нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом або площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Як вбачається з додаткової угоди від 14.05.2010 до договору оренди (а.с. 21), нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що є обєктом оренди було визначено в сумі 2 665 341, 62 грн., що є базовою для обчислення розміру орендної плати.

Це означає, що база розрахунку орендної плати для цього договору оренди земельної ділянки була визначена, отже, у подальшому підлягає розрахунку відповідно до приписів підпункту 271.1.1 пункту 271.1 ст. 271 ПК, з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Тому суд погоджується з вимогою прокурора щодо необхідності зміни змісту п. 9 договору, яким встановити, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно зі ст. 30 Закону України Про оренду землі зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується у судовому порядку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд зазначає, що договір оренди земельної ділянки від 28.02.2005 року, що укладений між позивачем-1 та відповідачем, є господарським договором, умови зміни або розірвання якого визначено законом, отже мають бути дотриманими.

Так, відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Невжиття самостійних заходів відповідачем до внесення змін до договору на підставі норми Закону, що набрав чинності з 01.04.2014 року є доказом ухиляння відповідача від внесення змін до договору.

За змістом частин 4, 5 ст. 188 ГК України сторони передають на вирішення суду спір, якщо вони не досягли згоди щодо зміни договору. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Вимого прокурора щодо зміни сторони у зобовязанні відповідно до договору також підлягає задоволенню.

У той же час, на підставі змін у законодавстві цивільні права та обовязки за цим договором перейшли до позивача-2 як до органу, уповноваженого державою здійснювати функції розпорядження земельними ділянками державної власності.

Так, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» № 5245-VI від 06.09.2012, який набрав чинності з 01.01.2013, землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. Землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності чи на яких розташовані об'єкти нерухомого майна комунальної власності, є землями державної власності.

Згідно вимог ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Таким органом, як правильно зазначає прокурор, на даний час є Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (який з 26.06.2015 є правонаступником Головного управління Держземагенства у Херсонській області).

Отже, повноваження орендодавця перейшли до позивача-2 відповідно до припису закону, однак умови договору щодо заміни орендодавця як сторони у зобовязанні, не приведено у відповідність з вимогами законодавства.

Згідно ст. 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ГК України якщо майново-господарське зобов'язання виникає між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами, зобов'язаною та управненою сторонами зобов'язання є відповідно боржник і кредитор.

Заміна кредитора у зобов'язанні відповідно до ст. 516 ЦК України здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи Скадовська районна державна адміністрації Херсонської області на даний час виступає стороною даного договору оренди земельної ділянки, що не відповідає її правовому статусу відповідно до законодавства.

Позовні вимоги прокурора ґрунтуються на існуючих між сторонами договірних відносинах, позов містить вимоги, що є обовязковими для обох сторін договору та відповідають вимогам законодавства, отже підлягають задоволенню.

Згідно з п. п. 2.18, 2.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" вирішення спорів про внесення змін до договору пов'язане із застосуванням положення частини першої статті 626 ЦК України, відповідно до якої договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін, і тому суд не може зобов'язати іншу сторону договору внести зміни до нього. Отже, зацікавлена сторона у випадках, передбачених законом, може просити суд про внесення зміни до договору згідно з рішенням суду, а не про зобов'язання відповідача внести такі зміни до договору. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобовязання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Вирішуючи питання сплати судового збору у справі, суд покладає його на відповідача, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій орендаря. У такому разі господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Внести зміни до договору оренди землі від 28.02.2005 року, укладеного між Нижньосірогозькою районною державною адміністрацією та Фермерським господарством "Лавіс", який зареєстровано у Нижньосірогозькому відділі Херсонської регіональної філії центру державного земельного кадастру за № 12 від 28.03.2005 року, виклавши:

- пункт 9 договору у наступній редакції:

"Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік відповідно до вимог закону".

- замінити за текстом договору сторону договору оренди землі, визначивши Орендодавцем земельної ділянки Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, ідентифікаційний код 39766281, вул. 40 років Жовтня, 136-а, м. Херсон, замість Нижньосірогозької районної державної адміністрації.

3. Стягнути з Фермерського господарства "Лавіс", вул. 70 років Жовтня, с. Чкалове, Веселівський район, Запорізька область, ідентифікаційний код 31016513, на користь прокуратури Херсонської області (73000, Херсон, вул. Петренко, 33, ) судові витрати в сумі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено і підписано 10.10.2016 року

Суддя П.Д. Пригуза