ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року Справа № 915/945/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Біоконтакт,

03170, м.Київ, вул.Костюка, 39,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Баштанська

птахофабрика,

56101, Миколаївська область, м.Баштанка, вул.Заводська,2, код 36074464

про: стягнення з відповідача 144 871,53 грн.

Суддя Смородінова О.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю

Від відповідача: ОСОБА_2, за довіреністю

Суть спору:

Позивач 01.09.2016 року звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 144 871,53 грн. боргу який складається з: основного боргу 121700,00 грн., пені 14001,91 грн., штрафу 6085,00 грн., інфляційних 1871,10 грн., 3% річних 1213,52 грн.; також позивач просить стягнути витрати на послуги адвоката 5000,00 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі умов договору поставки № 01-01-16 від 11.01.2016р.; видаткових накладних: № 300 від 01.04.2016р. та № 366 від 21.04.2016р.; довіреностей: № бДов-00112 від 01.04.2016р., № бДов-00129 від 20.04.2016р.; акту звірки взаєморозрахунків від 30.06.2016р.; претензії від 01.08.2016р.; договору № 16/08/2016 «про надання адвокатських послуг» від 16.08.2016 року; прибутково-касового ордеру № 12 від 16.08.2016р. на 5000,00 грн.; норм ст.ст. 526, 625 Цивільного Кодекса України, ст. 193 Господарського Кодексу України та мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань в частині оплати за прийнятий товар.

Відповідач у наданому до суду 11.10.2016 року відзиві позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 121700,00 грн., пені в сумі 14001,91 грн., штрафу в сумі 6085,00 грн., 3% річних в сумі 1213,52 грн. та послуг адвоката в сумі 5000,00 грн. визнає в повному обсязі. Щодо стягення інфляційних в сумі 1871,10 грн. відповідач вказує, що визнає вказані вимоги частково лише в сумі 1741,10 грн. та надає свій розрахунок інфляційних на вказану суму.

В судовому засіданні 11.10.2016 року відповідач просив суд надати останньому час для можливості здійснення часткового погашення суми заборгованості по даній справі.

В судовому засіданні 11.10.2016 року оголошувалась перерва до 15 год 30 хв.

Після перерви відповідач вказав, що товариством було перераховано на користь позивача суму основного боргу в розмірі 121700,00 грн., але доказів на підтвердження вказаних обставин відповідач до суду надати не зміг.

Позивач усно повідомив суд про те, що дійсно між керівниками товариств, за час перерви у судовому засіданні відбувся діалог та є запевнення відповідача в тому, що останній погасить суму основного боргу в найкоротший час, проте відомості, про здійснення відповідачем оплати боргу у позивача відсутні.

Після виступів представники обох сторін просили суд прийняти рішення у данному судовому засіданні.

11.10.2016 року за результатами розгляду справи, суд на підставі ст. 85 Господарського процессуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши представників сторін суд, -

встановив:

11 січня 2016 року між сторонами був укладений договір поставки № 01-01-16 згідно з предметом якого позивач, як продавець, зобовязався в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставляти засоби дезінфекції, кормові добавки, ветеринарні препарати у сухому і рідкому вигляді (далі - товар), а відповідач, як покупець, зобовязався в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти й оплатити такий товар. Загальна сума договору визначається кількістю отриманого і оплаченого товару протягом строку дії договору. Кількість кожної окремої партії товару визначається в рахунках-фактурах і накладних документах.

За умовами розділу 4 договору товар, що є предметом поставки за цим договором, поставляється відповідно до усної або письмової заявки позивача протягом 3 (трьох) банківських днів з дати узгодження заявки позивача. Заявка подається усно або письмово по факсу чи за допомогою електронної пошти за розсудом позивача. На підставі заявки, відповідач виставляє позивачеві рахунок-фактуру. З дня виставлення рахунку-фактури, заявка вважається узгодженою позивачем.

Моментом поставки вважається факт поставки товару з усією необхідною документацією і підписання сторонами накладної на товар або акту прийому-передачі товару. Факт підписання сторонами накладної на товар або акту прийому-передачі товару свідчить про узгодження сторонами всіх умов поставки щодо асортименту, кількості, комплектності товару та ціни (пункти 5.8 та 5.9 договору).

Згідно з розділом 6 договору сторони дійшли згоди, що оплата товару відповідачем здійснюється протягом 5 банківських днів з дати поставки. Оплата вважається здійсненою з моменту зарахуванням коштів на поточний рахунок позивача. Оплата здійснюється у безготівковій формі в національній валюті України гривні.

У випадку порушення своїх зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним в Україні законодавством (пункт 8.1 договору).

Розділом 11 сторони обумовили, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2017 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх поточних зобовязань. Якщо по закінченні дії цього договору його сторони не матимуть взаємних претензій та не заявлять про його розірвання, то договір вважатиметься пролонгованим на кожен наступний календарний рік.

Предметом даного позову виступають майнові вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за поставлений товар з урахуванням основного боргу понесених позивачем адвокатських витрат, господарських санкцій та грошових нарахувань за статтею 625 ЦК України.

Отже, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами чинного законодавства про поставку.

Так згідно з приписами ст.ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов вищевказаного договору № 01-01-16 позивач за видатковими накладними: № 300 від 01.04.2016р. (на 56700,00 грн.) та № 366 від 21.04.2016 року (на 65000,00 грн.), на підставі замовлень покупця, довіреностей № бДов-00112 від 01.04.2016р. та № бДов-00129 від 20.04.2016р., рахунків на оплату по замовленню № 306 від 01.04.2016р. та № 379 від 20.04.2016р. -поставив та передав відповідачу у власність товар, визначений договором, на загальну суму 121700,00 грн., а останній прийняв цей товар без зауважень та заперечень.

За умовами п. 6.1 договору, оплата товару покупцем повинна була здійснюватись: за видатковою накладною № 300 від 01.04.2016р. до 08.04.2016 року; за видатковою накладною № 366 від 21.04.2016р. до 28.04.2016 року.

Разом з тим, за даними позивача, зокрема акту звірки взаєморозрахунків складеного та підписаного між сторонами станом на 30.06.2016 року, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Баштанська птахофабрика перед Товариством з обмеженою відповідальністю Біоконтакт по спірним відносинам складає розмірі 121700,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з письмовою претензією № б/н від 01.08.2015 року, в якій просив останнього погасити виниклу заборгованість в розмірі 121700,00 грн., попереджаючи про можливе стягнення як боргу так і санкцій в судовому порядку. Докази відправлення даної претензії додані до матеріалів справи.

Водночас, у суда відсутнє будь-яке реагування відповідачем на вищевказану вимогу позивача.

Дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх у відповідності до вимог ст. 43 ГПК України, проаналізувавши вказані обставини з урахуванням норм матеріального права які регулюють спірні відносини, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом за ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ст.ст. 32, 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Суд вважає, що позивач довів належними та допустимими доказами факт прострочення виконання відповідачем взятих на себе грошових зобовязань по оплаті за одержаний товар в розмірі 121700,00 грн. за договором поставки № 01-01-16 від 11.01.2016 року.

Навпаки, відповідач не надав суду відповідних доказів, які свідчать про відсутність заборгованості перед позивачем по спірним відносинам.

Згідно положень ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як вище було зазначено, сторони встановили строк для оплати товару протягом 5 банківських днів з дати поставки.

За умовами ж пунктів 8.3 та 8.4 договору поставки сторони дійшли згоди, що у випадку прострочення оплати або неповної оплати товару в строки, зазначені у договорі, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення платежу від вартості неоплаченого або неповністю оплаченого товару за кожен день прострочення без обмежень будь-яким строком. Сторони домовились, що строк позовної давності по пені становить 3 (три) роки. У випадку прострочення оплати поставленого товару більше (трьох) місяців покупець додатково сплачує продавцю штраф в розмірі 5% від суми заборгованості.

Перевіривши нараховані позивачем до стягнення з боржника розміри пені та штрафу за прострочення оплати товару, суд вважає їх правомірними та доведеними.

Тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають:

- 14001,91 грн. пені за період з 09.04.2016 року по 19.08.2016 року (включно);

- 6085,00 грн. штрафу в розмірі 5% від суми основної заборгованості.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки грошових втрат, заявлених кредитором до стягнення з боржника по даній справі, суд вважає, що:

- заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляційних в розмірі 1871,10 грн. підлягають частковому задоволенню, оскільки за здійсненим судом перерахунком, розмір інфляційних, який підлягає задоволенню за період з 09.04.2016 року по 19.08.2016 року складає 1740,98 грн.;

- заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 1213,52 грн. також підлягають частковому задоволенню, оскільки за здійсненим судом перерахунком, розмір 3% річних, який підлягає задоволенню за період з 09.04.2016 року по 19.08.2016 року складає 1210,20 грн.

Таким чином, дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами статті 43 ГПК України, проаналізувавши обставини справи згідно з нормами чинного законодавства, суд дійшов висновків про часткове задоволення позовних вимог.

За правилами ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно приписів ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються зокрема при задоволенні позову - на відповідача.

Беручі до уваги вищевказані норми та обставини, позивач шляхом надання суду відповідних доказів (копії договору № 16/08/20216 про надання адвокатських послуг від 16.08.2016 року, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 614 від 10.02.2012 року, квитанції до прибуткового касового ордера № 12 від 16.08.2016 року) набув право на відшкодування понесених адвокатських витрат, повязаних з розглядом данної справи у розмірі 5000,00 грн.

Частиною 5 ст. 49 ГПК України визначено, що суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, оскільки позовні вимоги судом задоволені частково, то судові витрати підлягають покладенню на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Баштанська птахофабрика (56101, Миколаївська область, м.Баштанка, вул.Заводська, 2, код 36074464) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Біоконтакт (03170, м.Київ, вул.Костюка, 39, ) 121700,00 грн. - основного боргу, 14001,91 грн. - пені, 6085,00 грн. - штрафу, 1740,98 грн. - інфляційних, 1210,20 грн. - 3% річних, 5000,00 грн. - витрат на послуги адвоката та 2151,35 грн. судового збору.

3. В решті заявлених позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Повний текст рішення складено 17.10.2016 року.

Суддя О.Г.Смородінова