ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.10.16р. Справа № 904/8312/15

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМІН" про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2016

У справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМІН", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Транмаш", м. Дніпро

про стягнення 3 841 429,30 доларів США та 97 500,00 грн. та 3 108 111,97 доларів США та 97 500,00 грн.

Головуючий колегії ОСОБА_1

Суддя Бондарєв Е.М.

Суддя Кеся Н.Б.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - представник (дов. №252 від 06.02.2016)

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юмін" про стягнення 3 841 429,30 доларів США та 97 500,00 грн. та 3 108 111,97 доларів США та 97 500,00 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2016 року у справі №904/8312/15 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.06.2016 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2016 року у справі № 904/8312/15 залишено без змін. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юмін" в дохід Спецфоду державного бюджету України судовий збір за розгляд апеляційної скарги в розмірі 200 970,00 грн.

06.07.2016 на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2016 року та Постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.06.2016, господарським судом Дніпропетровської області було видано накази.

30.09.2016 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Юмін" надійшла заява №29-09/16-1 від 29.09.2016 про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2016 у справі № 904/8312/16 на строк 24 календарних місяця.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2016 заяву про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2016 прийнято до розгляду та призначено на 10.10.2016.

Заява обґрунтована тим, що відповідач (заявник) знаходиться у скрутному фінансовому становищі, через низький рівень проведення розрахунків за спожиту продукцію та брак наступних замовлень продукції виробництва ТОВ "ЮМІН". Також відповідача зазначає, що держава заборгувала підприємству близько дев'яти мільйонів гривень невідшкодованого податку на додану вартість, оскільки ТОВ "ЮМІН" є експортером української продукції за кордон, проте через брак коштів в бюджеті, відшкодування належних сум підприємству не відбулось. Крім того, виконання рішення суду в повному обсязі призведе до неможливості виплат заробітної плати працівникам підприємства, відповідачем (заявником) до матеріалів справи надана довідка № 28/08/5 від 28.08.2016 про кількість працівників на підприємстві.

Представник відповідача (заявника) у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю прибуття його представника у судове засідання. Суд не знайшов підстав для його задоволення. Враховуючи строк розгляду заяви, встановлений ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, суд розпочав розгляд заяви по суті. Крім того, причини неявки в судове засідання не є поважними, оскільки відповідач не позбавлений можливості забезпечити присутність іншого представника у даному судовому засіданні. Відповідно до ухвали суду від 03.10.2016 явка сторін не визнана судом обов'язковою та враховуючи обмежений строк розгляду заяви про відстрочку виконання рішення суду, така заява може бути розглянута без участі заявника.

10.10.2016 у судовому засіданні представник позивача усно заперечував проти задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду. Вказав на те, що надання відстрочки виконання рішення суду призведе до необґрунтованих переваг відповідача у порівнянні з позивачем за відсутності для цього підстав та виняткових обставин.

Дослідивши додані до заяви матеріали, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, поставнови.

Пунктом 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» передбачено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення суду відповідач у справі послався на обставини, які є звичайними обставинами при веденні господарської діяльності відповідачем, яку він здійснює на свій ризик. Позивач та відповідач знаходяться в рівних економічних умовах при здійсненні своєї господарської діяльності. Відстрочка виконання рішення суду призведе до надання переваг відповідачу у порівнянні з позивачем за відсутності для цього підстав.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав достатніх доказів неможливості чи утруднення на даний час виконання рішення суду, відсутності активів для виконання рішення суду та реальної загрози зупинення господарської діяльності у зв'язку з виконанням рішення суду, винятковості випадку, з наявністю якого процесуальний закон пов'язує можливість надання відстрочки виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 22, 33, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМІН" про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2016.

Суддя Суддя Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_4