ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" жовтня 2016 р.Справа № 10з-16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши заяву Комунального підприємства "Тролейбусне депо №3" вх. № 10 від 04.10.2016р.)

за позовом Комунального підприємства "Тролейбусне депо №3", м. Харків
до Приватного підприємства "ТМ-Віра", с. Васищеве
про вжиття запобіжних заходів
за участю представників сторін:

Представник заявника - ОСОБА_1, дов. від 18.05.2016р.;

Представник ПП "ТМ-Віра" - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Тролейбусне депо №3", м. Харків, звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про вжиття запобіжних заходів, в якій просить суд:

- вжити запобіжних заходів у вигляді накладення арешту на грошові суми на рахунку 699 у ПАТ "Регіон-банк"; МФО 351254, а також на грошові кошти, що находять на кореспондентський рахунок банка боржникові у розмірі 220625,99 грн.;

- накласти арешт на грошові суми в межах 220625,99 грн. на рахунках боржника в інших банках;

- накласти арешт на інше рухоме (нерухоме) майно, що належить ПП "ТМ-Віра".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.10.2016р. заяву про вжиття запобіжних заходів було призначено до розгляду у судовому засіданні на 06.10.2016р. о 15:30 год.

У судовому засіданні 06.10.2016р. представник заявника подану заяву підтримав, наполягав на її задоволенні.

У судове засідання представник ПП "ТМ-Віра" не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений телефонограмою.

Згідно приписів ст. 43-4 ГПК України неявка заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду заяви про вжиття запобіжних заходів.

Суд, дослідивши матеріали заяви, зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. ст.43-1, 43-2 ГПК України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття запобіжних заходів до подання позову. До видів запобіжних заходів включені: витребування доказів; огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав; накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Відповідно до п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.04.2007 №01-8/251 "Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів" перелік встановлених статтею 43-2 ГПК видів запобіжних заходів є вичерпним.

За змістом ст. 43-1 ГПК України, підставами вжиття запобіжних заходів є обставини, які дозволяють заінтересованій особі стверджувати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення. При цьому заінтересована особа повинна довести необхідність терміновості вжиття запобіжних заходів, тобто необхідність вирішення цього питання до пред'явлення позову.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 43-3 ГПК заява про вжиття запобіжних заходів повинна містити обставини, якими заявник обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів. Такі обставини мають узгоджуватися з приписами статті 43-1 ГПК, а за змістом пункту 5 частини першої статті 43-3 і частини третьої статті 43-4 ГПК - також і підтверджуватись відповідними доказами, витребування й оцінка яких здійснюється господарським судом за загальними правилами ГПК про докази. Зокрема, заявник має подати докази, достатні для впевненості в тому, що його право порушується або невідворотно буде порушено.

Відповідно до п. 9 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.04.2007 р. N 01-8/251 Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів, у вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3; імовірності настання обставин, зазначених у статті 43-1; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Отже, запобіжні заходи за своєю правовою природою - це заходи, спрямовані на збереження відповідних доказів та на запобігання правопорушенню з метою якнайшвидшого реагування на протиправні дії.

Відповідно до вимог розділу VІ ГПК України, підставами вжиття запобіжних заходів є обставини, які дозволяють заінтересованій особі стверджувати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення. При цьому заінтересована особа повинна довести необхідність терміновості вжиття запобіжних заходів, тобто необхідність вирішення цього питання до пред'явлення позову.

Як вбачається із заяви про вжиття запобіжних заходів заявник просить суд накласти арешт на грошові суми боржника в межах 220625,99 грн. та інше рухоме (нерухоме) майно, що належить ПП "ТМ-Віра".

Так, суд зазначає, що арешт може бути накладений на будь-яке майно, зокрема й те, яке не пов'язане із тим порушенням права або загрозою його порушення, яке зазначено в заяві. ОСОБА_1 законодавець не обмежує кола речей, на які може бути накладено арешт.

Під суттю запобіжних заходів слід розуміти конкретизацію дії, яка має бути спрямована на реалізацію запобіжного заходу, тобто заявнику необхідно вказати, яке майно слід піддати арешту, кому воно належить і на яких підставах, у кого і за якою адресою воно знаходиться.

Суд, дослідивши заяву про вжиття запобіжних заходів, встановив, що заявником не надано суду визначеного переліку майна на яке необхідно накласти арешт, а також доказів в підтвердження того, що ПП "ТМ-Віра" вчинюються дії по відчуженню свого майна у будь-який спосіб, що в подальшому виключить можливість заявника звернутися до суду із відповідним позовом.

В силу ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, заявником не доведено суду необхідності застосування запобіжних заходів, оскільки ним не надано до суду доказів на підтвердження порушення його права або існування загрози порушення його прав.

Окрім цього, суд зауважує, що оскільки накладення арешту на грошові кошти, як запобіжний захід взагалі не допускається Господарським процесуальним кодексом, тобто діючим законодавством не передбачено такого виду запобіжного заходу, як накладення арешту на грошові кошти, суд приходить до висновку про неможливість задоволення даної заяви в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги заявника недоведені належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим відсутні підстави, встановлені ст. 43-1 ГПК України для застосування відповідних запобіжних заходів.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43-1, 43-2, 43-3, 43-4, 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Комунального підприємства "Тролейбусне депо № 3", м. Харків, про вжиття запобіжних заходів (вх. № 10 від 04.10.2016 р.).

Суддя ОСОБА_2
справа № 10з-16