ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2016 р.Справа № 922/686/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Черновій В.О.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" Міністерства аграрної політики та продовольства України (Україна, Харківська обл., смт. Новопокровка)
до Компанії "Оптима Трейд Лимитед ОАЕ" (Об'єднані Арабські Емірати)
про стягнення 27720,00 доларів США,
за участю представників:

позивача - юриста Коростильова С.В. (довіреність №14/03 від 14.03.2016 р.),

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 27720,00 доларів США (що за курсом НБУ станом на момент подання заяви становить 725786,00 гривень). Свої позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем своїх зобов'язань по оплаті отриманого товару за контрактом від 13.01.2016 р.

Позивач надав супровідний лист від 11.04.2016 р. (вх.№11858 від 11.04.2016 р.), в якому просить приєднати до матеріалів справи переклади ухвал від 14.03.2016 р. та від 28.03.2016 р.

Розглянувши клопотання позивача, що викладене у зазначеному вище супровідному листі, суд вважає за можливе задовольнити його.

Відповідач надав супровідний лист №R-3/15 від 04.07.2016 р. (вх.№24509 від 26.07.2016 р.), в якому вказує, що направляє до матеріалів даної справи заяву про визнання позовних вимог та сертифікат реєстрації.

Відповідач у заяві про визнання позовних вимог просить задовольнити вимоги позивача в повному обсязі та стягнути на користь позивача заборгованість у розмірі 27720,00 доларів США і судові витрати.

Також, в даній заяві, відповідач просить провести розгляд даної справи без участі його представника.

Розглянувши клопотання відповідача про розгляд даної справи без участі його представника, що викладене у вказаній вище заяві, суд вважає за можливе задовольнити його.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

13.01.2016 р. між сторонами був укладений контракт №0010 (надалі - контракт), за яким продавець (позивач) зобов'язується поставити, а покупець (відповідач) - прийняти та оплатити товар: крупу з м'яких сортів пшениці.

Відповідно до п. 3.1 контракту, кількість товару за цим контрактом: крупа манна 132,00 метричних тонн, допускається поставка партіями.

Згідно з п. 3.3 даного контракту, кількість є остаточниим відповідно з вагою, що вказана в залізничній накладній в пункті відвантаження.

Пунктом 4.1 контракту сторони визначили, що вартість однієї метричної тонни товару: крупа манна - 210 (двісті десять) доларів США 00 центів за одну метричну тонну (1000 кг) в мішках по 50 кг.

Відповідно до п. 4.2 зазначеного контракту, сума поставки: 27720,00 доларів США. Оплата за товар здійснюється покупцем на підставі рахунку-фактури протягом 15-ти банківських днів з моменту поставки партії товару. Допускається повна або часткова передплата за товар.

Згідно з пунктами 6.1, 6.2 та 6.3 контракту, базис поставки: FCA Есхар (застосовуються умови Incoterms 2010). Поставка товару до 31.01.2016 р. Момент переходу ризиків та пошкодження товару від продавця до покупця згідно з Incoterms 2010. Право власності на товар переходить від продавця до покупця з дати оформлення вантажної митної декларації (за формою ЕХ10), оформленою відповідно до вимог Митного кодексу України від 13 березня 2012 (ЕХ10) року №4495-VI, із змінами та доповненнями.

Позивач повністю виконав свої зобов'язання за контрактом, поставивши відповідачу товар на загальну суму 27720,00 доларів США, що підтверджується вантажними митними деклараціями форми МД-2 та МД-6 за №ЕК/10/АА/807100001/2016/000147, №ЕК/10/АА/807100001/2016/000140 і №ЕК/10/АА/807100001/2016/000348, а також інвойсами №3 від 18.01.2016 р., №4 від 19.01.2016 р. та №14 від 08.02.2016 р.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не оплатив отриманий товар у строк, встановлений в пункті 4.2 контракту, в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 27720 доларів США.

Відповідно до ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Пунктом 9.1 контракту від 13.01.2016 р. (надалі - контракт) сторони визначили, що даний контракт регулюється й тлумачиться у відповідності до матеріального права України, як країни походження товару, що є предметом цього контракту. Будь-які суперечки між сторонами щодо тлумачення, змісту чи виконання контракту, або з питань правових наслідків даного контракту чи з питань його розірвання, підлягають вирішенню в Господарському суді Харківської області або в Міжнародному комерційному арбітражному суді України при ТПП України, м. Київ (за регламентом цього суду, один арбітр) - за вибором позивача. Позивач самостійно приймає рішення про вибір судової інстанції в яку подається позовна заява.

Відповідно до п. 9.2 зазначеного вище контракту, всі документи, пов'язані з передачею спору на розгляд арбітражу повинні складатися українською мовою, судовий розгляд має відбуватися на українській мові, без перекладача. Всі претензії, рекламації, позовні заяви не вимагають перекладу на англійську або іншу мову.

Згідно з п. 9.3 контракту, контракт регулюється й тлумачиться з допомогою положень законодавства України.

Оскільки сторони самостійно обрали право України, то господарський суд Харківської області згідно ст. 4 ГПК України застосовує національне законодавство України до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 ЦК України встановлює обов'язковість договору для виконання сторонами.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості за контрактом №0010 від 13.01.2016 р.

Відповідач повністю визнає позовні вимоги Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" Міністерства аграрної політики та продовольства України в сумі 27720,00 доларів США за контрактом №0010 від 13.01.2016 р.

Згідно з ч. 5 ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Встановивши, що дії відповідача по визнанню позовних вимог не суперечать законодавству і не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір.

Керуючись ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 629, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 5, 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", ст.ст. 33-35, 43, 49, 78, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Компанії "Оптима Трейд Лимитед ОАЕ" (31291, Аль-Джазира, Аль Хамра, Рас Аль Хайма, Об'єднані Арабські Емірати) на користь Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів" Міністерства аграрної політики та продовольства України (63523, Україна, Харківська обл., смт. Новопокровка, вул. ім.В.Вєсіча, буд.1. Код ) заборгованість за поставлений товар за контрактом №0010 від 13.01.2016 р. в сумі 27720,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на момент подання заяви становить 725786,00 гривень, та судовий збір в сумі 10886,80 гривень.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.09.2016 р.

Суддя В.І. Ольшанченко