ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2016р. Справа№ 914/2014/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Чорній Л.З. розглянувши матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Шольц Утилізатор АГ», м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська ізоляторна компанія», м. Львів

про стягнення 15 607,86 грн.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1-представник

Від відповідача: ОСОБА_2- предствник

Судом розяснено зміст ст.ст.20,22 ГПК України, а саме, процесуальні права та обовязки, зокрема, право заявляти відводи. Відводу не заявлено.

Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Шольц Утилізатор АГ», м. Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська ізоляторна компанія», м. Львів про стягнення 44 136,20 грн.

Ухвалою суду від 04.08.2016 року порушено провадження у справі та справу призначено до розгляду в засіданні на 17.08.2016 року. Ухвалою суду від 17.08.16 р. розгляд справи відкладено на 14.09.16 р.

13.09.16 р. на адресу господарського суду від позивача надійшла заява за вх.№4398/16 про зменшення розміру позовних вимог відповідно до якої позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська ізоляторна компанія», м. Львів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шольц Утилізатор АГ», м. Львів 15 607,86 грн.

Ухвалою суду від 14.09.16 р., розгляд справи відкладено на 28.09.16 р. Ухвалою суду від 28.09.16 р. розгляд справи відкладено на 03.10.16 р.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити та стягнути з відповідача 15 607,86 грн.

Представник відповідача в судове засідання зявився, проти позовних вимог в частині сум з податку на додану вартість заперечив, що стосується стягнення передоплати у розмірі 6 297,20 грн., то зазначив, що відповідач не відмовляється від поставки металобрухту на цю суму.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника сторін, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

23.02.2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівська ізоляторна компанія» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шольц Утилізатор АГ» (покупець) укладено договір №25А поставки металобрухту та кольорових металів.

Пунктом 1.1. договору встановлено, що у порядку та на умовах, визначених у цьому договорі та чинним законодавством, постачальник зобов'язується передати, а покупець прийняти й оплатити брухт відходів чорних і кольорових металів згідно вимог і класифікації ДСТУ 4121-2002 (метали чорні вторинні), ДСТУ 3211-95 (брухт і відходи кольорових металів і сплавів).

Відповідно до п. 5.1 договору покупець сплачує постачальнику вартість поставленого металобрухту шляхом попередньої передоплати на поточний рахунок постачальнику, що зазначений в даному договорі, на підставі рахунку постачальника.

У випадку здійснення покупцем попередньої оплати за товар остаточні розрахунки сторони проводять не пізніше 5-ти робочих днів з дня поставки товару в пункт поставки (п. 5.3 договору).

Згідно п. 5.2 договору у випадку здійснення покупцем попередньої оплати за товар та відсутності поставок товару протягом 1 (одного) місяця, постачальник зобовязується повернути на розрахунковий рахунок покупця суми авансового платежу протягом 7 (семи) банківських днів з моменту отримання письмової вимоги покупця.

За період з 22.09.2014р. по 28.01.2015р. ТзОВ «Шольц Утилізатор АГ» (позивачем) платіжними дорученнями перераховано ТзОВ «Львівська ізоляторна компанія» (відповідачу) за поставку брухту згідно договору попередньої оплати на загальну суму 400 000,00 грн., а саме:

- 22.09.2014р. перераховано 110 000,00 грн. без ПДВ;

- 23.09.2014р. сплачено 90 000,00 грн. без ПДВ;

- 01.10.2014р. перераховано 100 000,00 грн. без ПДВ;

- 28.01.2015р. покупцем сплачено на рахунок постачальника попередньої оплати в розмірі 100 000,00 грн. без ПДВ.

В рахунок сплачених ТзОВ «Шольц Утилізатор АГ» коштів в сумі 400 000,00 грн. відповідачем протягом періоду з 23.09.2014р. до 31.03.2015р. поставлено позивачу брухт відходів чорних і кольорових металів на загальну суму 355 863,80 грн., згідно наступних актів приймання:

- від 23.09.2014р. на загальну суму 47 265,00 грн. без ПДВ;

- від 24.09.2014р. на загальну суму 61 341,00 грн. без ПДВ;

- від 25.09.2014р. на загальну суму 62 972,00 грн. без ПДВ;

- від 25.09.2014р. на суму 47 311,00 грн. без ПДВ;

- від 30.09.2014р. на суму 20 489,00 грн. без ПДВ;

- від 20.10.2014р. на суму 7 963,60 грн. без ПДВ;

- від 27.02.2015р. на суму 52 658,20 грн. без ПДВ;

- від 27.02.2015р. на суму 10 904,00 грн. в тому числі ПДВ 1 817,33 грн.;

- від 31.03.2015р. на суму 44 960,00 грн. в тому числі ПДВ 7 493,33 грн.;

- від 01.10.2015р. на суму 15 487,00 грн. без ПДВ;

- від 02.10.2015р. на суму 22 352,00 грн. без ПДВ.

З наведеного вбачається, що в актах приймання брухту та відходів чорних і кольорових металів за період з 23.09.2014р. по 27.02.2015р., від 01.10.2015р. та від 02.10.2015р. на ціну товару не нараховано податок на додану вартість.

Що стосується актів приймання від 27.02.2015р. та 31.03.2015р., то на думку позивача, податок на додану вартість в сумі 9 310,66 грн. в ціну брухту (1 817,33 грн.+7 493,33 грн.) неправомірно включено в ціну брухту, оскільки поставлений за договором брухт та відходи чорних і кольорових металів, в період їх поставки, не підлягали оподаткуванню цим податком.

Крім цього, відповідачем недопоставлено позивачу брухту на суму 6 297,20 грн.

З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача 15 697,86 грн. різниці між сумою сплаченої позивачем на користь відповідача попередньої оплати за поставку брухту та вартістю поставленого відповідачем позивачу брухту згідно договору (400 000,00 грн. - 384,392,14 грн.=15 607,86 грн.).

У своєму відзиві на позов відповідач вказав, що згідно п.2.1 договору ціна за товар встановлюється за домовленістю і вказується станом на момент поставки у приймально-здавальному акті та накладній. На момент поставки товару сторонами встановлено ціну товару з ПДВ, тому, зазначає відповідач, у позивача відсутні підстави на стягнення з відповідача вказаних сум ПДВ, сплаченого в ціні отриманого металобрухту по актах приймання від 27.02.15 р. та від 31.03.15 р. Щодо стягнення передоплати у розмірі 6 297,20 грн., то ТзОВ «Львівська ізоляторна компанія» не відмовляється від поставки металобрухту на цю суму.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Як встановлено судом, між сторонами правовідносини виникли на підставі договору поставки металобрухту та відходів чорних та кольорових металів.

Згідно з положеннями статті 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною 1 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору, за змістом якого позивач взяв на себе зобов'язання прийняти і оплатити товар, а відповідач зобовязується поставити і передати товар у власність покупця.

Як вбачається з матеріалів справи позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі перерахувавши відповідачу за поставку бріхту згідно договору 400 000,00 грн. Факт перерахування коштів підтверджується долученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень та не заперечувався відповідачем в судовому засіданні. В свою чергу відповідач, в рахунок сплачених коштів протягом періоду з 23.09.14 р. до 31.03.15 р. поставив відповідачу товар - брухт відходів чорних і кольорових металів на загальну суму 355 863,80 грн. Однак, в актах приймання від 27.02.15 р. та 31.03.15 р. ціну брухту вказано з ПДВ.

Відповідно до п. 23 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, тимчасово до 1 січня 2014 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 ЗО 90 00). Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Операції з вивезення в митному режимі експорту товарів, зазначених у цьому пункті, звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Таким чином, операції з постачання відходів та брухту чорних і кольорових металів звільняються від оподаткування податком на додану вартість за наявності їх в переліку, який повинен затверджуватись Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 12.01.2011 року № 15 «Про затвердження переліку відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2014 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість».

Законом України від 19.12.2013 року № 713-УІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України зазначено, що у розділі XX «Перехідні положення»: в абзаці першому пункту 23 цифри та слова « 1 січня 2014 року» замінити цифрами та словами « 1 січня 2015року», а після слів та цифр «(крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00)» доповнити словами та цифрами «а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД».

Пункт, у якому було зазначено, що перелік таких відходів та брухту чорних та кольорових металів затверджується Кабінетом Міністрів України, не змінювався. Законом України від 28.12.2014р. №71-УШ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01.01.2015, внесено зміни до п. 23 підрозділу 2 розділу XX ПК, згідно з якими пролонговано пільговий режим оподаткування ПДВ, запроваджений щодо операцій з постачання окремих груп товарів, до « 01.01.2017р.». Постановою №136, що набрала чинності 31.03.2015, внесено зміни до Постанови №15, зокрема у назві та пункті 1 цієї постанови цифри і слово « 1 січня 2015р.» замінено цифрами і словом « 1 січня 2017р.».

Згідно правових позицій Верховного Суду України викладених в постанові від 23.02.2016р. у справі №808/7860/14; в постанові від 23.02.2016р. у справі №818/1800/15; в постанові від 02.02.2016р. у справі №808/7708/14; в постанові від 08.12.2015р. у справі №804/15149/14; в постанові від 20.10.2015р. у справі №808/7737/14: «операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, коди та найменування яких містяться у Переліках, затверджених постановою № 15, звільнялися від оподаткування ПДВ».

Розяснюючи застосування наведених приписів законодавства, в тому числі за період з 01.01.2015р. до 31.12.2015р., Державна фіскальна служба України у листі від 25.03.2016р. №10203/7/99-99-19-03-02-17 «Про застосування режиму звільнення від оподаткування ПДВ» відзначила наступне: «Державна фіскальна служба України у зв'язку з прийняттям колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України низки постанов у справах, що стосуються порядку застосування платниками податку на додану вартість у 2014-2015 рр. тимчасового режиму звільнення від оподаткування ПДВ для операцій з постачання, у тому числі операцій з імпорту, відходів та брухту чорних і кольорових металів, визначеного пунктом 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, висновки у яких відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковими для усіх суб'єктів владних повноважень, повідомляє.

Відповідно до пункту 23 підрозділу 2 розділу XX ПКУ тимчасово, до 1 січня 2017 року, від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів.

Переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких,зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2017 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість, затверджено постановоюКабінетуМіністрівУкраїнивід12 січня 2011 року № 15.

Враховуючи викладене та беручи до уваги висновки колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, на операції платників податку з постачання, у тому числі операції з імпорту, відходів та брухту чорних і кольорових металів, що здійснювалися, починаючи з 01.01.2014 до 31.12.2014 (включно, в тому числі у період відсутності відповідних переліків, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, а саме з 01.01.2014 до 17.02.2014) та з 01.01.2015 до 31.12.2015 (включно, в тому числі у період відсутності відповідних переліків, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, а саме з 01.01.2015 до 30.03.2015), поширюється режим звільнення від оподаткування податком на додану вартість, визначений пунктом 23 підрозділу 2 розділу XX ПКУ...».

Такі ж розяснення надані в листі Державної фіксальної служби України від 04.05.2016р. №9984/6/99-95-42-01-15.

Отже, здійснені між ПАТ «Львівський ізоляторний завод» та ТзОВ «Шольц Утилізатор АГ» операції з постачання відходів та брухту чорних і кольорових металів за договором №25А від 23.02.2011р., в тому числі за період з 27 лютого 2015 року по 31 березня 2015 року звільнялися від оподаткування ПДВ.

За таких обставин в актах приймання товару від 27.02.15 р. та 31.03.15 р. неправомірно включено податок на додану вартість в сумі 9 310,66 грн. (1 817,33 грн.+7 493,33 грн.) в ціну брухту, оскільки постачання даного виду товару звільнено від оподаткування ПДВ згідно п.23 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України.

Твердження відповідача щодо того, що сторонами встановлено ціну товару з ПДВ, спростовується поданими суду документами, зокрема відповідно до додаткової угоди №6 до договору №25Авід 23.02.11 р. ціна за металобрухт встановлюється без ПДВ. Дана ціна фіксується на весь обєм поставок з 01.09.11 р. При зміні конюктури ринку ціна підлягає перегляду сторонами, про що укладається додаткова угода.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 9 310,66 грн. є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Крім цього, матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем недопоставка відповідачем товару позивачу згідно договору на суму 6 297,20 грн. (передоплата), яка відповідно є підставною та підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У відповідності до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

З огляду на викладене, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції. Спір повинен вирішуватись на користь тієї сторони, яка за допомогою відповідних процесуальних засобів переконала суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень. Відповідно до принципу змагальності сторони, інші особи, які беруть участь у справі, якщо вони бажають досягти бажаного для себе, або осіб, на захист прав яких подано позов, найбільш сприятливого рішення, зобов'язані повідомити суду усі юридичні факти, що мають значення для справи, вказати або надати докази, які підтверджують чи спростовують ці факти, а також вчинити інші передбачені законом дії, спрямовані на те, аби переконати суд у своїй правоті.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач надав суду всі належні та допустимі докази, які дають можливість суду задоволити позовні вимоги та стягнути з відповідача 15 607,86 грн. з яких 7 493,33 грн.- ПДВ згідно акту від 31.03.15 р., 1 817,33 грн.- ПДВ згідно акту від 27.02.15 р., 6 297,20 грн. вартості недопоставленого товару та 1378,00 грн. судового збору за подання позову до суду.

Судові витрати по справі слід покласти на відповідача у відповідності до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст.11,15, 525, 526, 626, 628,629,655,663,693,712 ЦК України, п.23 підрозділу 20 ПК України, п.23 підрозділу 2 розділу 20 Перехідних положень ПК України, ст. 22, 32, 33, 43, 49, 82, 84, 85,116ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська ізоляторна компанія», м. Львів (юридична адреса: 79000, м. Львів, вул. О. Новаківського,14; фактична адреса: 79000, м. Львів, вул. Зелена,301; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шольц Утилізатор АГ» (79069, м. Львів, вул. Шевченка,317; ) 15 607,86 грн. заборгованості та 1378,00 грн. судового збору за подання позову до суду.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 05.10.2016 р.

Суддя Чорній Л.З.