РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2016Справа №910/13082/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Тендертрейдбуд»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «БВК УРБІ»
простягнення 38 178,42 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Гончаренко О.Л. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тендертрейдбуд» (надалі - ТОВ «Тендертрейдбуд») звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БВК УРБІ» (надалі - ТОВ «БВК УРБІ») про стягнення інфляційного збільшення в сумі 36 338,01 грн., 3% річних в розмірі 1 840, 41 грн. за порушення строків оплати товару за видатковою накладною №702 від 14.11.2014р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.07.2016р. порушено провадження у справі №910/13082/16, розгляд справи призначено на 26.08.2016р.

Представник позивача у судовому засіданні 26.08.2016р. наполягав на позові, надав клопотання про продовження строку розгляду спору додатково на 15 днів відповідно до ст. 69 ГПК України.

Представник відповідача в судове засідання 26.08.2016р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

З метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, суд задовольнив клопотання позивача про продовження строку розгляду спору додатково на 15 днів та створюючи сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи та доказів на їх підтвердження, відклав розгляд справи та зобов'язав позивача та відповідача виконати вимоги суду.

Представник позивача у судове засідання 30.09.2016р. з'явився, наполягав на позові.

Представник відповідача в судове засідання 30.09.2016р. не з'явився, вимог ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи підтверджується відмітками про відправку на зворотній стороні ухвал суду від 21.07.2016р. та від 26.08.2016р., які були надіслані за адресою вказаною в позовній заяві, а також повідомленнями про вручення поштових відправлень №183 873) та №677 100) згідно якого ухвала суду від 21.07.2016р. була отримана відповідачем 27.07.2016р., а ухвала суду від 26.08.2016р. - 07.09.2016р.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 30.09.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позов мотивовано тим, що позивач на підставі видаткової накладної № 702 від 14.11.2014 р. поставив на адресу відповідача товар на суму 159 061, 50 грн. Видаткова накладна скріплена підписами та печатками сторін.

Відповідачем здійснено оплату товару в розмірі 1 109 944, 45 грн., що підтверджується випискою по рахунку позивача станом на 31.03.2015 р. Відповідно до визначеного відповідачем призначення платежу, відповідач сплатив також й за поставлений товар згідно видаткової накладної № 702 від 14.11.2014 р.

Позивач направив відповідачу претензію від 11.02.2016 р. з вимогою оплатити грошову суму за зобов'язаннями, які виникли у зв'язку із простроченням оплати товару за видатковою накладною, зокрема № 702 від 14.11.2014 р.

Оскільки, відповідач поставлену продукцію оплатив із порушенням строку, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційне збільшення в сумі 36 338, 01 грн., 3% річних в розмірі 1 840, 41 грн. за порушення строків оплати товару за видатковою накладною № 702 від 14.11.2014 р.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу статті 526 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, згідно з пунктом 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Чинним законодавством України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб. Між позивачем та відповідачем з моменту отримання відповідачем на підставі видаткової накладної № 702 від 14.11.2014 р. товару на суму 159 061, 50 грн. виникли договірні зобов'язання. Позивач належним чином виконав покладені на нього зобов'язання, а саме поставив на адресу відповідача товар, що підтверджується видатковою накладною № 702 від 14.11.2014 р. на суму 159 061, 50 грн.

Відповідачем здійснено оплату поставленого товару в розмірі 1 109 944, 45 грн., що підтверджується випискою по рахунку позивача станом на 31.03.2015 р. Відповідно до визначеного відповідачем призначення платежу, відповідач сплатив також й за поставлений товар згідно видаткової накладної № 702 від 14.11.2014 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Наявність зобов'язання у відповідача щодо проведення платежів за отриманий товар випливає безпосередньо зі змісту ч. 1 ст. 692 ЦК України, а не ставиться в залежність від звернення до нього з окремою вимогою в порядку ч. 2 ст. 530 ЦК України.

За таких обставин, факт отримання товару відповідачем і видаткова накладна, надана позивачем на підтвердження своїх вимог, є самостійними підставами для виникнення обов'язку у відповідача здійснити розрахунки за отриманий товар.

Оскільки мало місце прострочення термінів виконання грошового зобов'язання, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних також обґрунтовані та за перерахунком суду підлягають задоволенню частково в розмірі 1 751, 86 грн. та 35 317, 66 грн. відповідно. В іншій частині позовних вимог про стягнення 3% річних - 88, 56 грн., інфляційних - 1 020, 35 грн. слід відмовити як необґрунтовано заявлених.

З урахуванням викладеного витрати по сплаті судового збору покладаються пропорційно на відповідача згідно вимог статті 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 525, 610, 625, 712 ЦК України, ст.ст. 181, 193, 265 ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, ч.3 ст. 43, 44, 69, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Тендертрейдбуд» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БВК УРБІ» (03061, м. Київ, вул. Шепелєва, 6; ідентифікаційний номер 38855710) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тендертрейдбуд» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Кутузова, 4; ідентифікаційний код 37892395) інфляційне збільшення в сумі 35 317, 66 грн., 3% річних в розмірі 1 751, 86 грн. та судовий збір у розмірі 1 336, 66 грн. Видати наказ.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 05.10.2016 р.

Суддя Ю.О. Підченко