ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2016 року Справа № 904/682/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антонік С.Г. (доповідач)

суддів: Чимбар Л.О., Джихур О.В.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

за участю представників сторін:

від відповідача: ОСОБА_1, представник, дов. № 24-5-02 від 31.12.2015р.

розглянувши матеріали апеляційної скарги дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2016р. у справі № 904/682/14

за заявою публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.15 року та додаткового рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2016 року по справі № 904/682/14

за позовом дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м.Київ

до Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод"

про стягнення 55 721 540,59 грн.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2016р. ( суддя Мельниченко І.Ф.) заяву ПАТ "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" задоволено частково.

Розстрочено виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2015р. та додаткового рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2016р. строком на 2 роки з оплатою згідно наступного графіка платежів:

До 30 вересня 2016 року - 807 576,94; До 31 жовтня 2016 року - 807 576,94; До 30 листопада 2016 року - 807 576,94; До 31 грудня 2016 року - 807 576,94; До 31 січня 2017 року - 807 576,94; До 28 лютого 2017 року - 807 576,94; До 31 березня 2017 року - 807 576,94; До 30 квітня 2017 року - 807 576,94; До 31 травня 2017 року - 807 576,94; До 30 червня 2017 року - 807 576,94; До 31 липня 2017 року - 807 576,94; До 31 серпня 2017 року - 807 576,94; До 30 вересня 2017 року - 807 576,94; До 31 жовтня 2017 року - 807 576,94; До 30 листопада 2017 року - 807 576,94; До 31 грудня 2017 року - 807 576,94; До 31 січня 2018 року - 807 576,94; До 28 лютого 2018 року - 807 576,94; До 31 березня 2018 року - 807 576,94; До 30 квітня 2018 року - 807 576,94; До 31 травня 2018 року - 807 576,94; До 30 червня 2018 року - 807 576,94; До 31 липня 2018 року - 807 576,94; До 31 серпня 2018 року - 807 576,94; До 30 вересня 2018 року - 807 576,94.

Всього :19 381 846,67 грн.

Ухвала мотивована тим, що наведені відповідачем підстави для відстрочки виконання судового рішення є тими виключними обставинами, які є підставою для відстрочення виконання судового рішення. Надані заявником документи свідчать про нестабільне фінансове становище, яке склалося на даний момент на його підприємстві, і виконання рішення саме зараз може привести до зупинки його господарської діяльності. Суд врахував, що боржником повністю виконано зобовязання щодо сплати основного боргу.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду від 20.09.2016р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у наданні розстрочки виконання рішення суду.

Скаржник посилається на те, що суд фактично ухилився від дослідження усіх обставин справи з метою всебічного та обєктивного розгляду справи та надав перевагу доказам однієї сторони.

Позивач своїм правом на участь в судовому засідання не скористався. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав. Його представник в судовому засіданні вказала, що не погоджується з апеляційною скаргою, вважає її безпідставною, необґрунтованою, а ухвалу суду такою, що не підлягає скасуванню.

Просить залишити ухвалу суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101, 106 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм чинного законодавства при винесенні рішення суду, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2015р. стягнуто з ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» 15 996 140,89 грн. 3% річних,1 084 491,08 грн. інфляційних втрат, 14 583 037,23 грн. пені та 68 366,34 грн. судового збору.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суд від 01.02.2016р. рішення суду змінено в частині стягнення пені. Стягнуто 36 457 593,08 грн. пені.

Постановою Вищого господарського суду від 10.05.2016р. постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду скасовано та залишено в силі рішення господарського суду від 14.12.2015р.

04.02.2016р. господарським судом Дніпропетровської області винесено по даній справі додаткове рішення, яким з відповідача на користь позивача стягнуто 38 352,75 грн. витрат за проведення судової експертизи.

27.05.2016р. ПАТ «Інтерпайп НТЗ» звернулось до господарського суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду на 3 роки - до 31.08.2019р., з оплатою щомісячно по 732 988,82 грн.

Заявою від 20.09.2016р. відповідач уточнив вимоги, просить розстрочити виконання рішення на три роки зі сплатою щомісячно по 538 384,62 грн.

Як на підставу для застосування відстрочки виконання рішення відповідач посилається на скрутний фінансовий стан підприємства, нестабільність та складну політичну ситуацію в країні, оскільки 60% ринку збуту продукції підприємства відбувалося на території Російської Федерації. Основними причинами зниження виробництва є падіння попиту в Україні та введення мита в країнах Митного Союзу. Крім того, останнім часом на світовому ринку зявилася тенденція зниження цін на металопродукцію, подорожчання енергоносіїв, підвищення залізничного тарифу та інше.

Згідно частини 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п.7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень. ухвал, постанов господарських судів України», підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. … Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський суд, приймаючи рішення про надання розстрочки на два роки, виходив з того, що надані заявником копії звітів про фінансовий стан свідчать про нестабільне фінансове становище, яке склалося на даний момент на його підприємстві, і виконання рішення саме зараз може призвести до зупинки його господарської діяльності. Суд врахував,що основний борг сплачений відповідачем до подачі позову і рішенням стягнуті лише пеня, три проценти річних та інфляційні, сума яких на час прийняття рішення зменшилась на 7 005 749, 96 грн., у звязку з виконанням рішення відповідачем.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду та зазначає, що згідно наданих відповідачем балансів та фінансових звітів, підприємство є збитковим. Сума дебіторської заборгованості у багато разів перевищує суму кредиторської заборгованості. Відповідач не має можливості звернутися за захистом своїх прав до своїх контрагентів, що знаходяться в Луганській та Донецький області, яким постачалася продукція до початку АТО, оскільки відбулося знищення виробничих потужностей боржників. Зменшення попиту на продукцію в Україні та неможливість поставки продукції на ринок Митного союзу із-за введення мита на ввіз трубної продукції.

У звязку з падінням з обєктивних причин виробництва, збитковості підприємства, одночасне стягнення заборгованості може дійсно призвести до зупинки підприємства та його банкрутства.

Відповідачем з 15.02.2016р. по 16.08.2016р., на виконання рішення суду здійснені оплати позивачу на загальну суму 12 388 541,62 грн., що свідчить про можливість виконання рішення частинами.

Вже після прийняття господарським судом ухвали про розстрочку виконання рішення відповідачем, на виконання даної ухвали 26.09.2016р. сплачено позивачу 4 000 000 грн.

З урахуванням цих обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Ухвалу слід залишити в силі.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що господарським судом при прийнятті ухвали було допущено описку.

Заборгованість відповідача на час прийняття ухвали від 20.09.2016р. складала 19 381 846,67 грн.

Суд прийняв рішення розстрочити виконання рішення строком на 2 роки тобто на 24 місяці, зі сплатою щомісячно по 807 579,94 грн. Однак при виготовленні ухвали допустив описку розстрочив на 25 місяців з щомісячним платежем по 807 576,94 грн., що в загальній сумі складає 20 189 423,61 грн.

Оскільки відповідно до ст..89 ГПК України, суддя має право за заявою сторони або за своєю ініціативою виправити описки та арифметичні помилки, допущені в рішенні, то дана обставина не може бути підставою для зміни рішення, а буде виправлена суддею шляхом винесення відповідної ухвали.

Керуючись ст. ст. 99, 101 103, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2016р. у справі № 904/682/14 залишити без змін.

Справу направити до господарського суду Дніпропетровської області для винесення суддею ухвали про виправлення описки.

Повний текст постанови складено 17.10.2016р.

Головуючий суддя ___________________ С.Г.Антонік

Судді ___________________ Л.В.Чимбар

___________________ ОСОБА_2