КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2016 р. справа№ 911/1584/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача - Мазур Т.А.

відповідача - не з'явились

третьої особи-1 - Залюбовська Л.Б.

третьої особи-2 - не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Споживчого кооперативу Гаражно-будівельний кооператив «Сосновий-2011»

на рішення Господарського суду Київської області від 02.08.2016 р.

у справі № 911/1584/16 (суддя - Карпечкін Т.П.)

за позовом Споживчого кооперативу Гаражно-будівельний кооператив «Сосновий-2011»

до Української міської ради Обухівського району Київської області

треті особи: 1. Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області

2. Відділ державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Української міської ради

про визнання права власності на самочинне будівництво

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року Споживчий кооператив Гаражно-будівельний кооператив «Сосновий-2011» (далі - позивач) звернувся з позовом до Української міської ради Обухівського району Київської області (далі - відповідач) про визнання права власності на нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, м. Українка, вул. Соснова, 1-Б, загальною площею 188 кв.м.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.06.2016 р. було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області.

У липні 2016 року позивач звернувся до місцевого суду із заявою про уточнення позовних вимог, відповідно до якої, просив суд визнати за Споживчим кооперативом Гаражно-будівельний кооператив «Сосновий-2011» право власності на самочинно збудовану нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, м. Українка, вул. Соснова, 1-Б, загальною площею 188 кв.м.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.07.2016 р. було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відділ державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Української міської ради.

Рішенням Господарського суду м. Київської обл. від 02.08.2016 р. у справі № 911/1584/16 у задоволені позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Київської області від 02.08.2016 р., Споживчий кооператив Гаражно-будівельний кооператив «Сосновий-2011» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення про повне задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що надані ним докази підтверджують правомірність користування земельною ділянкою, приналежність йому даного об'єкту нерухомості, виконання будівельних робіт підрядником на замовлення позивача, оплату будівельних робіт позивачем, відповідність збудованого нерухомого майна будівельним нормам та можливість його безпечної експлуатації. Крім того, нежитлова будівля, яка складається з восьми гаражних боксів, не порушує права інших осіб.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2016 р. було порушено апеляційне провадження у справі № 911/1584/16, а розгляд справи призначено на 06.10.2016 р.

В засідання суду, призначене на 06.10.2016 р., представники відповідача та третьої особи-2 не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарги, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Будь-яких доказів поважності причин відсутності зазначених представників суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначених представників не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування та порушення строків розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду. Наведене не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи-1, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

03.08.2011 р. фізичними особами, які мешкають в м. Українка Обухівського району Київської області, було засновано Гаражно-будівельний кооператив «Сосновий-2011» з метою задоволення потреб членів кооперативу в гаражах для автомобілів шляхом їх будівництва, придбання та забезпечення зберігання та охорони автомобілів за рахунок власних та залучених засобів.

В подальшому, Гаражно-будівельний кооператив «Сосновий-2011» звернувся до Української міської ради з проханням виділення земельної ділянки для будівництва гаражів з метою реалізації статутних цілей.

Так, рішенням 15 сесії 6 скликання Української міської ради від 09.09.2011 р. «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання в оренду для розміщення об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури - будівництво гаражних боксів по вул. Сосновій в місті Українка» було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,058 га по вул. Соснова в м. Українка для надання в оренду Споживчому кооперативу гаражно-будівельний кооператив «Сосновий-2011» для розміщення об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури - будівництво гаражних боксів.

03.09.2011 р. між Споживчим кооперативом гаражно-будівельний кооператив «Сосновий-2011» та Публічним акціонерним товариством «Київська пересувна механізована колона-2» було укладено договір підряду № 03/09-11.

На виконання умов вказаного договору підряду Публічним акціонерним товариством «Київська пересувна механізована колона-2» було збудовано для позивача одноповерхову нежитлову будівлю загальною площею 188,8 кв.м., яка складається з восьми гаражних боксів: гаражний бокс № 1 загальною площею 23,6 кв.м., гаражний бокс № 2 загальною площею 23,6 кв.м., гаражний бокс № 3 загальною площею 23,6 кв.м., гаражний бокс № 4 загальною площею 23,6 кв.м., гаражний бокс № 5 загальною площею 23,6 кв.м., гаражний бокс № 6 загальною площею 23,6 кв.м., гаражний бокс № 7 загальною площею 23,6 кв.м., гаражний бокс № 8 загальною площею 23,6 кв.м.

29.08.2012 р. між сторонами було підписано акт № 1 здачі-приймання виконаних підрядних робіт, відповідно до якого загальна вартість будівельних робіт складає 24 960,00 грн.

24.10.2012 р. між Споживчим кооперативом гаражно-будівельний кооператив «Сосновий-2011» та Українською міською радою Київської області було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,058 га, кадастровий номер :01:026:0020. Зазначена земельна ділянка була передана позивачу в строкове платне користування для розміщення об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури (будівництво гаражних боксів) в м. Українка, по вулиці Сосновій.

На замовлення позивача КП «Обухівське бюро технічної інвентаризації» провело технічну інвентаризацію щодо збудованої нежитлової будівлі, яка складається з восьми гаражних боксів, за результатами якої виданий технічний паспорт.

15.08.2013 року Виконавчим комітетом Української міської ради було прийнято рішення № 196, відповідно до якого вищевказаній земельній ділянці площею 0,058 га, було присвоєно тимчасову (будівельну) адресу: м. Українка, вул. Соснова 1 «Б».

Після закінчення будівництва позивач звертався до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області з декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, за результатами розгляду якої, інспекцією було виявлено, що в пункті 10 цієї декларації не зазначена інформація про дозвільний документ.

Експертним висновком, виготовленим Приватним підприємством «Тритетпроект», встановлено готовність до експлуатації будівлі, яка розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, м. Українка, вул. Соснова, 1-Б, загальною площею 188 кв.м. та складається з восьми гаражних боксів: гаражний бокс № 1 площею 23,6 кв.м, гаражний бокс № 2 площею 23,6 кв.м, гаражний бокс № 3 площею 23,6 кв.м, гаражний бокс № 4 площею 23,6 кв.м, гаражний бокс № 5 площею 23,6 кв.м, гаражний бокс № 6 площею 23,6 кв.м, гаражний бокс № 7 площею 23,6 кв.м, гаражний бокс № 8 площею 23,6 кв.м.

Також, вказаним експертним висновком було встановлено, що будівлі гаражів по вул. Сосновій в м. Українка Обухівського району Київської області відповідають вимогам надійності і безпечної експлуатації та можливість його безпечної експлуатації усі основні будівельні конструкції знаходяться в задовільному технічному стані та можуть використовуватися за призначенням.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що позивач самочинно збудував на земельній ділянці по вул. Сосновій в м. Українка, Обухівського району, Київської області, одноповерхову нежитлову будівлю загальною площею 188,8 кв.м., яка на період будівництва ще не була передана йому у користування, однак після укладення договору оренди на зазначену земельну ділянку, на думку позивача, він скористався своїм правом на визнання права власності на самочинне будівництво. Позивач зазначає, що він не може в повній мірі здійснити своє право власності щодо зазначених нежитлових споруд, оскільки обмежений у своєму праві розпоряджатися цим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Як передбачено ст. 328 ЦК України, право набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності (ст. 392 ЦК України).

У відповідності до ч. ч. 3, 5 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням (ст. 375 ЦК України).

Стаття 376 ЦК України визначає, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно з ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Частиною 3 ст. 376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Таким чином, вищевказана стаття передбачає можливість визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за рішенням суду в разі здійснення такого будівництва на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Разом з тим, нормами чинного законодавства не передбачено визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва, збудовані без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Крім того, нормами чинного законодавства не передбачено можливості визнання права власності за рішенням суду на об'єкти самочинного будівництва в разі наявності одночасно всіх ознак, визначених ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, а саме, будівництва на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, належно затвердженого проекту, з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як було зазначено вище, Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області під час розгляду декларації про готовність об'єкта до експлуатації на об'єкт «Гаражні бокси по вул. Сосновій в м. Українка Обухівський р-н, Київська обл.» було встановлено, що у забудовника відсутній дозвільний документ на будівництво.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Наданий позивачем Технічний звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта, розроблений експертами ПП «Тритетпроект», засвідчує лише технічні характеристики об'єкта, містить дані обстеження та огляду основних та огороджувальних конструкцій.

При цьому, у вказаному звіті відсутні достатні дані про обстеження, які дають змогу стверджувати, що об'єкт готовий до експлуатації, в звіті відсутні дані про дослідження на відповідність об'єкту будівельним нормам і правилам, додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил.

Отже, позивачем не доведено, що спірний об'єкт придатний до безпечної експлуатації, відповідає архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним нормам і правилам.

Крім того, відсутність затвердженої проектної документації не дозволяє встановити відповідність об'єкта ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України, а саме, що об'єкт збудовано без істотних відхилень від проекту, будівництво не суперечить суспільним інтересам та не порушує права інших осіб, без істотного порушення будівельних норм і правил, що забезпечує можливість безпечної експлуатації об'єкту.

Також, у зв'язку з відсутністю проектної документації неможливо встановити обсяг, якість та вартість виконаних робіт.

Таким чином, саме лише отримання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, за відсутності належних доказів відповідності збудованого майна проектній документації та будівельним нормам не достатньо для визнання права власності на спірний об'єкт самочинного будівництва.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про визнання за Споживчим кооперативом Гаражно-будівельний кооператив «Сосновий-2011» права власності на самочинно збудовану нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, м. Українка, вул. Соснова, 1-Б, загальною площею 188 кв.м., є необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 02.08.2016 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Споживчого кооперативу Гаражно-будівельний кооператив «Сосновий-2011» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Споживчого кооперативу Гаражно-будівельний кооператив «Сосновий-2011» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 02.08.2016 р. у справі № 911/1584/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 911/1584/16 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Копію постанови надіслати сторонам та третім особам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко