Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

04.10.2016 Справа № 927/733/16

За позовом Чернігівської районної ради, вул. Шевченка, 48, м. Чернігів, 14017

до Чернігівської районної державної адміністрації, вул. Шевченка 48, м. Чернігів, 14027

про стягнення 93717,23 грн.

суддя Демидова М.О.

За участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 довіреність № 01-06/38 від 26.01.2016;

від відповідача - ОСОБА_2 довіреність № 02-15/878 від 04.05.2016;

в с т а н о в и в:

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за укладеним сторонами у справі договором про відшкодування витрат за послуги Орендодавцю (позивачу) від 02.01.2013 за охорону орендованого відповідачем приміщення за період з 01.01.2013 по 25.06.2016 у розмірі 48280 грн. 20 коп., а також 3 % річних у розмірі 3821 грн. 68 коп., інфляційних нарахувань у розмірі 41615 грн. 35 коп.

Відповідно до положень ст.. 2-1 Господарського процесуального кодексу України здійснено автоматизований розподіл зазначеної позовної заяви та її передано на розгляд судді Репех В.М.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області порушене провадження у справі № 927/733/16, розгляд справи призначено на 18.08.2016.

Письмовим відзивом від 17.08.2016 на позовну заяву відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що у мотивувальній частині позовної заяви позивач зазначив про наявність у відповідача заборгованості за послуги з охорони приміщення, а в прохальній частині позову зазначає про наявність боргу за теплопостачання.

В судовому засіданні 18.08.2016 судом на підставі положень ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 06.09.2016, 11 годин 00 хвилин.

Письмовим клопотанням від 05.09.2016 позивач уточнив сутність правовідносин сторін та зазначив, що відповідно до позовних заяви ним стягується борг за послуги з охорони приміщень.

Письмовим відзивом від 06.09.2016 на позовну заяву відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що відповідно до умов пункту 2.3 укладеного сторонами договору від 09.09.2013 про відшкодування витрат за послуги Орендодавця відповідні послуги позивача сплачуються виключно в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами на бюджетний період.

Крім того, вказаним відзивом на позовну заяву відповідач на підставі положень ст. 258 Цивільного кодексу України просить застосувати до вимог про стягнення пені позовну давність в один рік.

В судовому засіданні 06.09.2016 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 20.09.2016, 11 годин 00 хвилин.

Відповідно до постанови Верховної ради України від 08.09.2016 про звільнення з посади судді Репех В.М., на підставі п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду 13.09.2016 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 927/733/16. За результатами повторного автоматизованого розподілу зазначену господарську справу передано на розгляд судді Демидовій М.О.

16.09.2016 позивачем суду надано письмову заяву від 16.09.2016 про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача у справі заборгованість за послуги з охорони приміщень у розмірі 27808 грн. 20 коп., 3% річних у розмірі 1946 грн. 14 коп. за період з 01.01.2013 по 24.10.2014, інфляційні нарахування на суму заборгованості у розмірі 23401 грн. 30 коп. період з 01.01.2013 по 24.10.2014.

Заява про зменшення позовних вимог відповідає положенням ст. 22 Господарського процесуального кодексу України та прийнята судом до розгляду.

Таким чином, новою ціною позову є 53155 грн. 64 коп.

У судове засідання прибули повноважні представники сторін у даній справі.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, вислухавши присутніх в судових засіданнях під час судового розгляду справи представників позивача та відповідача, суд встановив такі фактичні обставини.

13.12.2011 між позивачем як Орендодавцем та відповідачем як Орендарем укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чернігівського району №17 (далі за текстом договір оренди), відповідно до умов пункту 1.1 якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування гаражі та нежитлові приміщення (майно) в будівлях, що є обєктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чернігівського району та перебувають оперативному управлінні районної ради і знаходяться за адресою: м. Чернігів, вул.. шевченка, 48.

Обєкт оренди переданий позивачем відповідачеві за актом приймання-передачі від 13.12.2011.

Умовами пункту 10.1 договору оренди термін дії договору оренди становить з 13.12.2011 по 01.10.2014.

02.01.2013 між позивачем як Орендодавцем та відповідачем як Орендарем укладено договір про відшкодування витрат за послуги Орендодавцю (далі за текстом договір) (а.с. 18-19), відповідно до умов пункту 1.1 якого Орендодавець забезпечив обслуговування та експлуатацію приміщення із 32-х кімнат, які знаходяться на 1-3 поверхах чотириповерхової адмінбудівлі №1 по вул. Шевченка, 48, м. Чернігів, загальною площею (з урахуванням коефіцієнту перерахунку корисної площі в загальному) 1132,36кв.м., корисною площею 588,5 кв.м., та приміщення із 2-х кімнат двоповерхової будівлі загальною площею (з урахуванням коефіцієнту перерахунку корисної площі в загальному) 72,24 кв.м., корисною площею 54,2 кв.м. та гаражі площею 156,3 кв.м., що обліковуються на балансі Чернігівської районної ради.

Відповідно до п. 1.2 договору Орендар відшкодовує витрати за послуги Орендодавцю згідно п.п.2 р. 2 розділу 2. «Обов'язки сторін» цього договору на виконання умов договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чернігівського району №17 від 13.12.2011 із змінами та доповненнями , внесеними додатковими угодами, укладеного між сторонами.

Пунктом 2.1 договору сторони визначили, що Орендодавець здійснює відшкодування витрат за послуги, що фактично використані. Виставляє Орендарю рахунки та складає відповідні акти-рахунки для відшкодування витрат за використані послуги.

Витрати за використані послуги розподіляються між сторонами таким чином:

- вартість витрат за охорону приміщень визначаються пропорційно орендній площі (п. 2.2. договору).

Пунктом 2.3 договору визначено, що Орендар зобовязаний сплачувати платежі по відшкодуванню витрат за послуги, що визначені у п. 2.2 договору згідно виставлених Орендодавцем складених та виставлених рахунків, актів-розрахунків до 25 числа поточного місяця тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами на бюджетний період, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобовязань минулих років, узятих на облік органами Державного казначейства України.

Відповідно до п. 3.1 договору Орендодавець має право стягнути в установленому порядку прострочену суму заборгованості по платежах по відшкодуванню витрат з послуги, що наведені у п. 2.2 розділу 2 «Обов'язки сторін» цього договору.

Строк дії договору з 01.01.2013 по 31.12.2013 включно, а по фінансових зобовязаннях до повного їх виконання (п. 7.1 договору).

Відповідно до ОСОБА_3 №614 від 25.09.2013 на суму 3490 грн. 00 коп., №711 від 25.09.2013 на суму 3490 грн. 00 коп., №832 від 24.10.2013 на суму 3490 грн. 00 коп., №964 від 24.11.2013 на суму 3490 грн. 00 коп., № 1002 від 21.12.2013 на суму 3490 грн. 00 коп., №32 від 25.03.2014 на суму 5487 грн. 30 коп., №8140005 від 04.08.2014 на суму 2100 грн. 30 коп., №8140373 від 04.08.2014 на суму 1388 грн. 56 коп., № 9141109 від 29.09.2014 на суму 1382 грн. відповідачу було надано послуги з охорони приміщення на загальну суму 27808 грн. 20 коп. Відповідачем у справі факт невиконання позивачем умов договору не спростовано.

Позивачем у справі доказів виставлення (вручення, направлення) відповідачеві рахунків, актів-розрахунків відповідно до умов договору від 02.01.2013 (п. 2.3) надано не було.

Разом з тим сторонами був підписаний акт звірки розрахунків від 10.12.2015, чим відповідач підтвердив свої зобов'язання перед позивачем. Суму боргу відповідач не сплатив. Вказаний акт звірення розрахунків підписаний повноважними представниками сторін ( з боку відповідача головою Чернігівської районної державної адміністрації ОСОБА_4) та скріплений їх печатками.

Позивачем на адресу відповідача надсилався лист №01-04/630 від 15.06.2016 з вимогою сплати заборгованості, у тому числі і за послуги охорони приміщення.

Письмовою відповіддю №02-15/1399 від 07.07.2016 відповідач проти існування заборгованості за послуги охорони не заперечив та, крім того, зазначив, що фінансування Чернігівської районної державної адміністрації проводиться за рахунок коштів державного бюджету України, передбачених Законом України «Про Державний бюджет» на відповідний рік за програмою КПК КВ 7951010 «Здійснення виконавчої влади у Чернігівській області». У разі перерозподілу та збільшення асигнувань по КПК КВ 7951010 «Здійснення виконавчої влади у Чернігівській області» на оплату комунальних послуг та енергоносіїв для повного взаєморозрахунку за спожиті послуги у поточному році.

Вимоги позивача відповідачем залишені без задоволення, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення 27808 грн. 20 коп. заборгованості за договором.

Згідно пункту 4.1 договору якщо одна із сторін не виконує або неналежним чином виконує свої зобовязання згідно цього договору, вона зобовязана відшкодувати стороні збитки, завдані таким невиконанням чи неналежним виконанням зобовязань.

З посиланням на умови договору та положення ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1946 грн. 14 коп. за період з 01.01.2013 по 24.10.2014 та інфляційні нарахування у розмірі 23401 грн. 30 коп. за період прострочення з 01.01.2013 по 24.10.2014. В обґрунтування заявлених до стягнення сум позивачем у позовній заяві наведені відповідні розрахунки.

Відповідачем до матеріалів справи надано копії Актів рахунків №8140005 від 04.08.2014 на суму 2100 грн. 30 коп., №8140373 від 04.08.2014 на суму 1388 грн. 56 коп., № 9141109 від 29.09.2014 на суму 1382 грн., які були отримані ним для погашення наданих позивачем послуг охорони приміщення за договором від 02.01.2013.

Крім того, в судовому засіданні 04.10.2016 відповідачем суду надано копію укладеного сторонами у справі 09.09.2013 договору про відшкодування витрат комунальних послуг Орендодавцю. Судом встановлено, що вказаний договір від 09.09.2013 не стосується предмета спору у справі № 927/733/16 (укладений щодо інших орендованих приміщень) і зазначений позивачем у письмових поясненнях помилково.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом встановлено, що правовідносини сторін у справі ґрунтуються на укладеному ними договорі про відшкодування витрат за послуги Орендодавцю, відповідно до умов пункту 1.1 якого Орендодавець забезпечив обслуговування та експлуатацію приміщення із 32-х кімнат, які знаходяться на 1-3 поверхах чотириповерхової адмінбудівлі №1 по вул. Шевченка, 48, м. Чернігів, загальною площею 1132,36кв.м.

Умовами договору встановлений обов'язок відповідача у справі своєчасно та у повному обсязі вносити плату за охорону орендованим ним приміщень.

В силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, позивачем у справі належним чином виконані взяті на себе зобовязання з передачі відповідачеві обєкта оренди та забезпечення послуг з охорони зазначених вище приміщень. Вказані обставини відповідачем у справі не спростовані. Позивачем у справі за результатами надання послуг з охорони приміщень складені відповідні акти.

Матеріалами справи підтверджений факт надсилання (вручення) позивачем відповідачеві за договором від 02.01.2013 Актів - рахунків №8140005 від 04.08.2014 на суму 2100 грн. 30 коп., №8140373 від 04.08.2014 на суму 1388 грн. 56 коп., № 9141109 від 29.09.2014 на суму 1382 грн.

Доказів надсилання інших перелічених у позові та доданих до матеріалів справи Актів позивачем не надано, проте у матеріалах справи наявний Акт звірення розрахунків від 10.12.2015, яким відповідач (голова Чернігівської райдержадміністрації) визнав факт отримання усіх рахунків. Вказаний акт звірення розрахунків містить посилання на усі без виключення Акти-рахунки, підписаний повноважними представниками сторін та скріплений їх печатками.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо неможливості погасити наявну заборгованість внаслідок відсутності відповідних кошторисних призначень і відкритих асигнувань, оскільки згідно частини другої статті 617 Цивільного кодексу України, частини другої статті 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446.

Таким чином, посилання відповідача щодо відсутності бюджетного фінансування не є підставою для звільнення від виконання договірного зобов'язання щодо перерахування плати за надані послуги.

За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача 27808 грн. 20 коп. заборгованості за надані послуги з охорони приміщення є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Вимоги позивача щодо нарахування та стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1946 грн. 14 коп. за період з 01.01.2013 по 24.10.2014 та інфляційних нарахувань у розмірі 23401 грн. 30 коп. за період прострочення з 01.01.2013 по 24.10.2014 задоволенню не підлягають, оскільки позивачем у справі не надано належних та допустимих доказів дат вручення відповідачеві ОСОБА_3 про сплату наданих послуг та, відповідно, не доведено факту настання обов'язку відповідача сплатити надані послуги саме з дат, зазначених у розрахунку суми позову.

Як вимогу про сплату суми заборгованості за договором у даному випадку слід розцінювати надісланий на адресу відповідача у справі лист Чернігівської районної ради Чернігівської області від 15.06.2016 № 01-04/630, яким позивач заявив вимогу про сплату послуг з охорони приміщень у загальному розмірі 73814 грн. 99 коп.

Таким чином, з урахуванням умов пункту 2.3 договору (обовязок Орендаря щодо сплати платежів по відшкодуванню витрат за послуги до 25 числа поточного місяця) 3% річних та інфляційні нарахування на суму заборгованості підлягають нарахуванню з 25.07.2016.

У поданому позивачем розрахунку вказаних вище нарахувань розрахунок 3 % річних здійснено з 25.09.2013 по 13.06.2016, а інфляційні нарахування - з вересня 2013 по травень 2016, що унеможливлює їх стягнення судом в межах даного позовного провадження.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у частині стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з охорони приміщення у розмірі 27808 грн. 20 коп.

Судові витрати покладаються судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Чернігівської районної державної адміністрації, вул. Шевченка 48, м. Чернігів, 14027, код 04061688, на користь Чернігівської районної ради, вул. Шевченка, 48, м. Чернігів, 14017, код 24843051, заборгованість за послуги охорони приміщень у розмірі 27808 грн. 20 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 720 грн. 90 коп. видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 04.10.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дата складення та підписання повного рішення 05.10.2016.

Суддя Демидова М.О.