РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2016Справа №918/486/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Городоцький завод

"Будматеріали";

до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк ";

про визнання припиненим договорів застави.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: не з'явилися;

Від відповідача: Кучерявий Д.В., представник, довіреність № 02-36/3198 від 18.12.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Городоцький завод "Будматеріали" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про визнання припиненими договорів застави майна та про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14.05.2015 року порушено провадження, справу призначено до розгляду на 25.05.2015 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02.06.2015 року справу № 918/486/15 направлено за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва справу № 918/486/15 прийнято до свого провадження суддею Мандриченком О. В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2015 року провадження у справі № 918/486/15 зупинено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва провадження у справі № 918/486/15 поновлено, слухання справи призначено на 05.04.2016 року.

Враховуючи нез'явлення в судове засідання 05.04.2016 р. представника позивача, ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2016 року відкладено розгляд справи до 21.04.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2016 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Городоцький завод "Будматеріали" залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2016 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Городоцький завод "Будматеріали" задоволено, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.04.2016 року у справі № 918/486/15 скасовано, матеріали справи № 918/486/15 повернуто Господарському суду міста Києва для розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2016 року призначено слухання справи на 01.09.2016 року.

У судове засідання, призначене на 01.09.2016, позивач уповноваженого представника не направив, про причини його неявки в суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Представник відповідача у судовому засіданні 01.09.2016 р. проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити.

Зважаючи на те, що правова позиція позивача суду відома, приймаючи до уваги обмеженість процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку про можливість проведення засідання за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Городоцький завод "Будматеріали".

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого в подальшому стало Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та Товариством з обмеженою відповідальністю Інвестжитлобуд» (надалі - позичальник) 06.03.2008 року було укладено договір невідновлювальної кредитної інії №730/008-0к2с (надалі - договір кредиту), за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (кредит) на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 1.1. договору кредиту, надання кредиту здійснюватиметься окремими частинами (траншами) зі сплатою 14,5% річних за кредитом та комісій в розмірі та в порядку, і означеному тарифами на послуги по наданню кредитів, в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом в сумі 1 800 000 (один мільйон вісімсот тисяч) гривень.

06 березня 2008 року між позивачем та банком було укладено договір застави майна №730/008-0к2с/3, за умовами якого заставодавець передав в заставу банку в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за договором кредиту обладнання цегельного заводу згідно опису (додаток №1), що є невід'ємною частиною цього договору.

06 березня 2008 року між позивачем та банком було укладено договір застави майна №730/008-ОК2С/2, за умовами якого заставодавець передав в заставу банку в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за договором кредиту майно, а саме - свердловину водозапірну заставною вартістю 34 000,00 грн. та обладнання - водозапірну башту заставною вартістю 31 300,00 грн.

Постановою господарського суду Рівненської області від 22.02.2012 року у справі №8/30 ТОВ «Інвестжитлобуд» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 6 місяців та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Франко О.П.

В подальшому, ухвалою господарського суду Рівненської області від 24.04.2015 року у справі №8/30 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, припинено ТОВ «Інвестжитлобуд» як юридичну особу, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на вищезазначені обставини та вважає, що зобов'язання ТОВ «Інвестжитлобуд» щодо виконання договору про відкриття кредитної лінії №730/008-0к2с від 06.03.2008 року є припиненим в силу ч. 1 ст.609 ЦК України, у зв'язку з чим просить господарський суд м. Києва задовольнити позовні вимоги та визнати припиненими правовідносини за Договором застави майна №730/008-ОК2С/2 від 06.03.2008 року та договором застави майна №730/008-0к2с/3 від року, що були укладені між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк».

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 572 ЦК України та положень ч. 2 ст. 1 Закону України «Про заставу», в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з ч. 1 ст. 574 ЦК України, застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Частиною 1 ст. 593 ЦК України визначено, що право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом.

Крім того, за загальним правилом, встановленим ст. 609 ЦК України, зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20.02.2013 року у справі №48/13 задоволено позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Городоцький завод «Будматеріали», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «інвестжитлобуд» про звернення стягнення на предмет застави, вирішено для задоволення грошових вимог ПАТ «Укрсоцбанк» за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №730/008- ОК2С від 06 березня 2008 року в сумі 842 772 (вісімсот сорок дві тисячі сімсот сімдесят дві) гривні 25 копійок звернути стягнення на предмет застави за Договором застави майна №730/008-0к2с/3 (з майновим поручителем) від 6 березня 2008 року, а саме:

обладнання цегельного заводу, згідно опису (Додатку №1, що є невід'ємною частиною цього Договору), заставною вартістю 5 026 000 гривень, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Городок, вул. Барона Штейнгеля, 88, яке належить відповідачу на підставі Договору купівлі-продажу № 07/4 від 9 серпня 2004 року, укладеного між ТОВ «Техноінвест» та ТОВ «Городоцький завод «Будматеріали»;

а також, звернути стягнення на предмет застави за Договором застави майна № 730/008- ОК2С/2 (з майновим поручителем) від 6 березня 2008 року, а саме:

обладнання - свердловину водозапірну, заставною вартістю 34 000 гривень, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Городок, вул. Барона Штейнгеля, 88, яка належить Позивачу на підставі Договору купівлі-продажу №07/4 від 12 серпня 2004 року, укладеного між ТОВ «Техноінвест» та ТОВ «Городоцький завод «Будматеріали»;

обладнання - водонапірну башту, заставною вартістю 31 300,00 гривень, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Городок, вул. Барона Штейнгеля, 88, яка належить Позивачу на підставі Договору купівлі-продажу №07/4 від 12 серпня 2004 року, укладеного між ТОВ «Техноінвест» та ТОВ «Городоцький завод «Будматеріали», шляхом продажу предметів застави на публічних торгах в межах процедури виконавчого провадження, з початковою ціною реалізації обладнання цегельного заводу згідно опису (Додатку № 1, що є невід'ємною частиною цього Договору) у сумі 502 600 (п'ятсот дві тисячі шістсот) гривень, свердловини водозапірної у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень та водонапірної башти у сумі 31 300 (тридцять одна тисяча триста) гривень.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.04.2013 року задоволено заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу судового наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20.02.2013 р. у третейській справі №48/13 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «Городоцький завод «Будматеріали», третя особа-ТОВ «Інвестжитлобуд» про звернення стягнення на предмет застави.

Наказ господарського суду м. Києва було пред'явлено для виконання до відділу Державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції, яким постановою ВП 37837913 від 13.05.2013 року відкрито виконавче провадження.

Згідно із частиною п'ятою ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до пункту 9 частини другої ст. 129 Конституції України, ст. 115 ГПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

За ст. 115 ГПК України, судові рішення, ухвали, постанови господарського суду що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, положення статті 593 ЦК України стосовно припинення застави з припиненням забезпеченого нею зобов'язання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов'язок заставодавця щодо виконання зобов'язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору застави.

Отже, оскільки право на стягнення з заставодавця заборгованості шляхом звернення до суду з позовом, за результатами розгляду справи за яким ухвалено судове рішення про стягнення цієї заборгованості з заставодавця було реалізоване кредитором до ліквідації боржника, то ліквідація останнього не свідчить про припинення зобов'язання заставодавця.

Аналогічної правової позиції додержується Верховний Суд України в постанові від 25.11.2015 року по справі №6-172цс15 та в постанові від 10.02.2016 року по справі №6-216цс14.

Згідно з ч. 1 ст. 111-28 ГПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Городоцький завод "Будматеріали" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 09.09.2016 р.