ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2016 р. Справа № 5015/4166/11 (27/162)

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів Давид Л.Л., Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Швець О.В.

з участю представників: кредиторів ОСОБА_1, ОСОБА_2, боржника ОСОБА_3

у відкритому судовому засіданні розглянув апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 МБК» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 13 квітня 2016 року у справі №5015/4166/11 (27/162) про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Беркут»

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи слідує, що провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю Ресторан Беркут (вул. В. Великого, 59 Б, м. Львів, 79053; ) порушене господарським судом Львівської області 26 грудня 2008 року за заявою приватного підприємства Полюс Партнер.

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю Ресторан Беркут опубліковано 18 січня 2012 року в газеті Голос України №8-9 (5258-5259).

18 лютого 2014 року ПАТ «ОСОБА_4 МБК» звернувся до господарського суду Львівської області із заявою, просив суд визнати ПАТ «ОСОБА_4 МБК» конкурсним кредитором боржника з вимогами на загальну суму 1 142 777,44 грн. (4000 000,00 грн. основний борг, 728 613,00 проценти, 12 946,44 пеня за несвоєчасну сплату процентів, 1 218,00 грн. судовий збір); всі визнані судом грошові вимоги внести до першої черги реєстру вимог кредиторів.

Розпорядник майна боржника арбітражний керуючий ОСОБА_5 разом із керівником боржника за результатами розгляду відмовили ПАТ «ОСОБА_4 МБК» у визнанні заявлених вимог з підстав пропуску банком встановленого законом строку звернення із конкурсними кредиторськими вимогами до боржника та відсутністю реєстрації права ОСОБА_6 Ресторан Беркут на майно, що є предметом іпотеки.

У звязку із оскарженням судових рішень, справа про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю Ресторан Беркут неодноразово надсилалась судам апеляційної і касаційної інстанцій.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 02 вересня 2015 року призначено колегіальний розгляд справи №914/77/13 у складі трьох суддів.

Господарський суд Львівської області (колегія суддів у складі головуючого судді Чорній Л.З., судді Артимовича В.М., судді Цікала А.І.) ухвалою від 13 квітня 2016 року у справі №914/77/13 (з урахуванням ухвали від 10 травня 2016 року про виправлення описки) відмовив публічному акціонерному товариству «ОСОБА_4 МБК» у включенні грошових вимог у сумі 1142777,44 грн. до реєстру вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Беркут».

Суд першої інстанції керувався приписами ст.ст. 1, 5, 13, 14 закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, чинній до 19 січня 2013 року та констатував, що заявлені вимоги публічне акціонерне товариство ОСОБА_4 МКБ обґрунтовує наявністю заборгованості у загальній сумі 1 141 559,44 грн. ОСОБА_7 - позичальника за кредитним договором №К/04-09 від 25 серпня 2004 року, укладеним з відкритим акціонерним товариством Міжнародний комерційний банк, яке в подальшому змінило назву на публічне акціонерне товариство ОСОБА_4 МКБ. Виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором №К/04-09 забезпечено іпотечним договором, укладеним 25 серпня 2004 року банком і товариством з обмеженою відповідальністю Ресторан Беркут з наступними змінами від 2005 року, від 22 травня 2006 року. За умовами договору іпотеки товариство з обмеженою відповідальністю Ресторан Беркут передав в іпотеку банку нерухоме майно: нежитлові приміщення - площадка споруда і міні ринку), Літера № за планом А-1 (Іпб), загальною площею 1379,3 кв.м., які знаходяться адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого буд. № 59 Б (предмет іпотеки).

15 червня 2007 року акціонерне товариство Міжнародний комерційний банк (цемент) і ОСОБА_8 (цесіонарій) уклали договір уступки прав вимоги №15-06-07 зі змінами та доповненнями внесеними відповідно до договорів №1 та №2 від 17 червня 2007 року та 21 листопада 2007 року. За умовами договору уступки цедент передав, а цесіонарій прийняв на себе права вимоги цедента до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Ресторан Беркут (майнового поручителя) за кредитним договором № К/04-09 із змінами та доповненнями до нього та іпотечним договором від 25 серпня 2004р. посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за реєстровим №1243, зі змінами та доповненнями до нього.

Однак Подільський районний суд міста Києва рішенням від 16 листопада 2011 року у справі №2- 2561/11, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 07 червня 2012 року, визнав нікчемним договір уступки прав вимоги №15-06-07.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 липня 2012 року банку відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі про визнання договору уступки недійсним.

ПАТ ОСОБА_4 МКБ вважає, що у зв'язку із визнанням судом договору уступки прав вимоги нікчемним у банку виникло право вимагати від боржника та ОСОБА_7 виконання своїх зобов'язань за кредитним договором та договором іпотеки. Зважаючи на непогашену заборгованість за кредитним договором, за яким боржник виступає майновим поручителем, ПАТ ОСОБА_4 МКБ просить господарський суд Львівської області визнати його конкурсним кредитором ОСОБА_6 Ресторан Беркут на загальну суму 1 141 559,44 грн., які підлягають включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів боржника, як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника. Крім цього, до першої черги просить внести вимоги в розмірі 1 218,00 грн., сплачені за подання заяви з кредиторськими вимогами до суду.

Розпорядник майна і ОСОБА_6 Ресторан Беркут підтвердили, що боржник є майновим поручителем виконання ОСОБА_7О зобовязань за кредитним договором №К/04-09. А саме, за договором іпотеки, укладеним 25 серпня 2004 року банком з товариством з обмеженою відповідальністю Ресторан Беркут з наступними змінами товариство з обмеженою відповідальністю Ресторан Беркут передало в іпотеку банку нерухоме майно: нежитлові приміщення - площадка споруда і міні ринку, Літера № за планом А-1 (Іпб), загальною площею 1379,3 кв.м., які знаходяться адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого буд. № 59 Б.

Водночас назване нерухоме майно вибуло із власності ОСОБА_6 Ресторан Беркут і право власності на це майно було і є предметом судових спорів з ОСОБА_9, ОСОБА_10, ПП Ріел Бізнес Консалтинг, ОСОБА_6 Біля Універмагу.

Більш того, Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради наказом від 04 жовтня 2007 року змінило адресу площадки (споруди) з вул. Володимира Великого буд. № 59 Б на вул. В. Великого, 59-В у м. Львові. Відділ приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради видав ОСОБА_6 Біля Універмагу свідоцтво про право власності на площадку (споруду) з новою адресою: вул. В. Великого, 59-В у м. Львові.

15 жовтня 2007 року КП Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки зареєструвало право власності ОСОБА_6 Біля Універмагу на нерухоме майно: нежитлові приміщення - площадка споруда і міні ринку, Літера № за планом А-1 (Іпб), загальною площею 1379,3 кв.м., які знаходяться адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого буд. № 59 В, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16283736, виданого 15 жовтня 2007 року.

07 жовтня 2007 року ВАТ ВТБ ОСОБА_4 (змінено назву на ПАТ ВТБ ОСОБА_4) і ОСОБА_6 Біля Універмагу уклали договір іпотеки за умовами якого ОСОБА_6 Біля Універмагу (іпотекодавець) передає ВАТ ВТБ ОСОБА_4 (іпотеко держателю) в іпотеку нерухоме майно, а саме: площадку (споруду) (літ. А-1" Ібп.) площею 1379,3 кв.м. (в межах першого поверху площадки (споруди) влаштовано торговий павільйон міні-ринку, загальною площею 1193,6 кв.м. (предмет іпотеки), що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. В. Великого, 59 В, яке належить на праві власності, і на яке відповідно до законодавства може бути звернено стягнення, для забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань позичальника перед іпотекодержателем за генеральною угодою №1 від 15 березня 2007 року та кредитними договорами, що укладені та/або будуть укладені на її підставі. У пункті 1.3. договору вказано, що предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на площадку (споруду), виданого 04 жовтня 2007 року відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради згідно з наказом №1279-НЖ-Ф від 04 жовтня 2007 року.

Суд першої інстанції вказав, що станом на дату розгляду заяви спір про право власності на нерухоме майно: площадку (споруду) (літ. А-1" Ібп.) площею 1379,3 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. В. Великого, 59 В розглядається судом. Господарський суд Львівської області рішенням від 26 липня 2013 року у справі №5015/6070/11 визнав право власності товариства з обмеженою відповідальністю Ресторан Беркут на площадку (споруду) площею 379,3 кв.м., павільйон міні-ринку площею 1207,9 кв.м., що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Володимира Великого, 59 «В» та витребував у товариства з обмеженою відповідальністю "Біля Універмагу" шляхом виселення товариства з обмеженою відповідальністю Біля Універмагу з незаконного володіння й користування спірне майно. Рішення не набрало законної сили, оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду. Львівський апеляційний господарський суд ухвалою від 10 грудня 2014 року зупинив провадження у справі №5015/6070/11.

З огляду на викладене суд зазначив, що у випадку набрання законної сили рішенням господарського суду Львівської області від 26 липня 2013 року у справі №5015/6070/11 у справі №5015/6070/11 та внесенням змін у відповідні правовстановлюючі документи, заявник вправі звернутися до господарського суду Львівської області з заявою про перегляд ухвали від 13 квітня 2016 року у справі №5015/4166/11 (27/162) про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Беркут» за нововиявленими обставинами.

Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 МБК» подало апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 13 квітня 2016 року у справі №5015/4166/11 (27/162) і прийняти нове судове рішення про задоволення заяви ПАТ «ОСОБА_4 МБК» про визнання грошових вимог у сумі 1 142 777,44 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів боржника.

Вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги частини 6 статті 14 закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла на час порушення справи про банкрутство) і дійшов передчасного і помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви АТ «ОСОБА_4 МБК». Суд не взяв до уваги нотаріально завірених копій витягів про реєстрацію договору іпотеки та змін до нього в державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, які підтверджують реєстрацію іпотеки в державних реєстрах застав. Крім цього, суд вказав про рішення Господарського суду Львівської області від 26 липня 2013 року у справі №5015/6070/11, яким визнано право власності ОСОБА_6 «Ресторан «Беркут» на предмет іпотеки площадку споруду (павільйон міні ринку), Літера № за планом А-1 (Іпб), загальною площею 1379,3 кв.м., які знаходяться адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого буд. № 59 «В», яке не набрало законної сили, оскільки апеляційне провадження у справі №5015/6070/11 зупинене.

Про розгляд справи сторонам повідомлено належним чином.

Боржник надав відзив на апеляційну скаргу. Вважає, що ухвала господарського суду Львівської області від 13 квітня 2016 року по справі №5015/4166/11 (27/162) постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

ОСОБА_11 ж позицію висловив і розпорядник майна боржника.

Статтею 106 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на ухвали розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого суду.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не приймає подані апелянтом 08 липня 2016 року додаткові докази копію інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05 лютого 2016 року №52716750, оскільки ПАТ «ОСОБА_4 МБК» не обґрунтувало неможливості подання цього доказу суду першої інстанції.

Львівський апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 МБК», матеріали справи і вважає, що ухвалу господарського суду Львівської області від 13 квітня 2016 року по справі №5015/4166/11 (27/162) про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Беркут» слід залишити без змін з нижченаведених підстав.

З 19 січня 2013 року набув чинності закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у новій редакції закону України від 22 грудня 2011 року № 4212-УІ з наступними змінами і доповненнями, згідно з п.1-1 Прикінцевих та перехідних положень якого, положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом, за винятком положень, що регулюють продаж майна у провадженні справ про банкрутство та положень, що регулюють ліквідаційну процедуру.

Оскільки провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Беркут» порушене 26 грудня 2008 року, суд першої інстанції розглядаючи вимоги кредиторів правомірно керувався положення закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції, чинній до 19 січня 2013 року (далі ОСОБА_11).

За визначенням статті першої Закону кредитором є юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника. Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до вимог статті 14 Закону конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Копії зазначених заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майном (ч.1 ст.14).

Боржник разом з розпорядником майна за наслідками розгляду зазначених вимог повністю або частково визнає їх або відхиляє, з обгрунтуванням підстав відхилення, про що розпорядник майна повідомляє письмово заявників і господарський суд. Рішення боржника про невизнання вимог може бути оскаржене до господарського суду, що порушив провадження у справі про банкрутство (ч.3 ст.14).

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів, щодо яких є заперечення боржника, чи інших кредиторів розглядаються господарським судом до винесення ухвали про затвердження реєстру вимог. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Ухвала може бути оскаржена в установленому порядку (ч.4 ст.14).

Отже, в силу закону вимоги конкурсних кредиторів до боржника це грошові вимоги, які виникли до дати порушення провадження у справі про банкрутство цього боржника. Закон зобовязує конкурсних кредиторів протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду заяви з вимогами до боржника, які за результатами розгляду або включаються в реєстр вимог кредиторів, або відхиляються. ОСОБА_11 зобов'язує розпорядника майна боржника окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності, - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю Ресторан Беркут порушене господарським судом Львівської області 26 грудня 2008 року, проте сума заявлених грошових вимог нарахована за період серпень 2006 року грудень 2011 року, тобто за період до і після порушення провадження у справі.

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю Ресторан Беркут опубліковано 18 січня 2012 року, а заяву з вимогами до боржника публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 МБК» подало суду 18 лютого 2014 року - більш, ніж через два роки.

У силу приписів частини другої статті 14 закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, чинній до 19 січня 2013 року) вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Щодо майна, яке є предметом іпотеки за договором іпотеки від 25 серпня 2004 року.

Відповідно до вимог частини 6 статті 14 закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, чинній до 19 січня 2013 року) розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності, - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Підставою відмови розпорядника майна боржника і керівника у визнанні заявлених вимог ПАТ «ОСОБА_4 МБК» зазначено пропуск банком встановленого законом строку звернення із конкурсними кредиторськими вимогами до боржника та відсутністю реєстрації права ОСОБА_6 Ресторан Беркут на майно, що є предметом іпотеки.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОСОБА_4 МБК» стверджує, що суд першої інстанції не взяв до уваги нотаріально завірених копій витягів про реєстрацію договору іпотеки та змін до нього в державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, які підтверджують реєстрацію іпотеки в державних реєстрах застав.

Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 МБК» до заяви з кредиторськими вимогами до боржника від 17 лютого 2014 року додало копії:

- витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 27 серпня 2004 року за №650180 про арешт нежитлових приміщень: площадки споруди (павільйон міні ринку), літера № за планом А-1 загальною площею 1379,3 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. В. Великого, 59б; підстава: договір іпотеки від 25 серпня 2004 року; власник: ОСОБА_6 Ресторан Беркут;

- витягів про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек договору іпотеки від 25 серпня 2004 року (№2995697 від 04 квітня 2005 року), договорів про внесення змін до іпотечного договору від 22 вересня 2005 року та від 22 травня 2006 року (№2995784 від 04 квітня 2005 року та № 7628458 від 23 травня 2006 року відповідно).

Натомість суд першої інстанції констатував, що право власності на нежитлові приміщення - площадка споруда міні ринку літера № за планом А-1 загальною площею 1379,3 кв.м., які знаходяться адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого буд. № 59 Б було і є предметом судових спорів ОСОБА_6 Ресторан Беркут з ОСОБА_9, ОСОБА_10, ПП Ріел Бізнес Консалтинг, ОСОБА_6 Біля Універмагу.

Господарський суд Львівської області рішенням від 26 липня 2013 року у справі №5015/6070/11 визнав право власності товариства з обмеженою відповідальністю Ресторан Беркут на площадку (споруду) площею 379,3 кв.м., павільйон міні-ринку площею 1207,9 кв.м., що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Володимира Великого, 59 В та витребував у товариства з обмеженою відповідальністю "Біля Універмагу" шляхом виселення товариства з обмеженою відповідальністю Біля Універмагу з незаконного володіння й користування спірне майно. Рішення не набрало законної сили, оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду. Львівський апеляційний господарський суд ухвалою від 10 грудня 2014 року зупинив провадження у справі №5015/6070/11.

Перед цим, 04 жовтня 2007 року Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради змінило адресу площадки (споруди) з вул. Володимира Великого буд. № 59 Б на вул. В. Великого, 59 В у м. Львові і свідоцтво про право власності на назване майно з новою адресою: вул. В. Великого, 59-В у м. Львові було видано іншій особі ОСОБА_6 Біля Універмагу. 15 жовтня 2007 року КП Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки зареєструвало право власності ОСОБА_6 Біля Універмагу на нерухоме майно: нежитлові приміщення - площадка споруда і міні ринку), Літера № за планом А-1 , загальною площею 1379,3 кв.м., які знаходяться адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого буд. № 59 В, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16283736, виданого 15 жовтня 2007 року.

Таким чином, вимоги ПАТ «ОСОБА_4 МБК» забезпечені нерухомим майном ОСОБА_6 Ресторан Беркут, розташованим за адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого буд. № 59 Б. Після зміни адреси місцезнаходження майна на м. Львів, вул. Володимира Великого буд. № 59 В свідоцтво про право власності на це майно видано іншій особі - ОСОБА_6 Біля Універмагу.

Додані ПАТ «ОСОБА_4 МБК» до заяви копії витягів про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 27 серпня 2004 року за №650180; про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек договору іпотеки від 25 серпня 2004 року (№2995697 від 04 квітня 2005 року), договорів про внесення змін до іпотечного договору від 22 вересня 2005 року та від 22 травня 2006 року (№2995784 від 04 квітня 2005 року та № 7628458 від 23 травня 2006 року відповідно) видані до видачі свідоцтва (04 жовтня 2007 року) і реєстрації права власності ОСОБА_6 Біля Універмагу (14 жовтня 2007 року) на нерухоме майно: нежитлові приміщення - площадка споруда і міні ринку), Літера № за планом А-1, загальною площею 1379,3 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого буд. № 59 В.

За змістом ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна належними і допустимими доказами довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Львівський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 МБК» конкурсним кредитором товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Беркут» у сумі 1142777,44 грн., які забезпечені заставою майна боржника.

Апелянт належними і допустимими доказами не спростував висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 13 квітня 2016 року у справі №5015/4166/11 (27/162) залишити без змін, а апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 МБК» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя Гриців В.М.

суддя Давид Л.Л.

суддя Кордюк Г.Т.

Постанова підписана електронним цифровим підписом 13 жовтня 2016 року.