ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2016 р.Справа № 922/2675/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши справу

за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області, м. Харків в інтересах держави в особі Височанської селищної ради, смт. Високий
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металіст Холдинг", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 357 761,99 грн.
за участю :

Прокурор - Тарасова С.С. посвідчення №036251 від 12.11.2015 року;

Представник позивача - не з"явився;

Представник відповідача - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області в інтересах держави в особі Височанської селищної ради звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металіст Холдинг" (відповідач) про стягнення заборгованості з орендної плати за Договором оренди землі, який зареєстровано державним реєстратором Харківського районного управління юстиції 04.04.2014 року, у розмірі 357 761,99 грн., з яких: 329 914,15 грн. - сума основного боргу, 5 164,18 грн. - інфляційні нарахування, 1 648,68 грн. - 3% річних та 21 034,98 грн. - пеня.

Також прокурор просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 366,43 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.08.2016 року за позовною заявою було порушено провадження по справі №922/2675/16 та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 06 вересня 2016 року.

Представник відповідача 06.09.2016 року надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№28005), в якому в повному обсязі визнавав наявність заборгованості перед Височанською селищною радою за використання земельної ділянки, однак, з урахуванням складного фінансового стану ТОВ "Металіст Холдинг", просив суд надати відповідачу розстрочення сплати боргу на чотири місяці до 31 грудня 2016 року, а також розглянути можливість звільнення від відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань. Крім того, представник відповідача зазначив про можливість проведення переговорів з позивачем з метою укладення мирової угоди, у зв"язку із чим заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Прокурор проти задоволення вказаного клопотання не заперечував.

Ухвалою суду від 06.09.2016 року розгляд справи було відкладено на 05 жовтня 2016 року.

Прокурор додаткових заяв, клопотань та документів в обгрунтування своєї правової позиції не надав.

Позивач правом на участь у судовому засіданні не скористався, однак, в письмових поясненнях, наданих до суду 05.09.2016 року (вх. №28917), Височанський селищний голова просив суд розглядати справу без участі представника Височанської селищної ради Харківського району Харківської області.

Враховуючи положення ст. 22 ГПК України, а також диспозитивність права сторони на участь у судовому засіданні, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання свого представника також не направив, однак, 27 вересня 2016 року до суду надійшло клопотання ТОВ "Металіст Холдинг" (вх.№31840) про відкладення розгляду справи у зв'язку із знаходженням повноважного представника відповідача у щорічній відпустці.

Вирішуючи вказане клопотання суд виходить з наступного.

Згідно ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. При цьому, зі змісту норми цієї статті вбачається, що питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішується судом залежно від конкретних обставин справи. Так, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Оскільки явка в судове засідання представників сторін це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Також суд зазначає, що юридична особа не обмежена колом осіб, яких вона може уповноважити на представництво її інтересів у господарському суді.

Крім того, відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, оскільки явка в судове засідання представників сторін обов'язковою судом не визнавалась, на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд приймає до уваги, що сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, розгляд справи відкладався для надання можливості подати нові докази, тощо).

З огляду на наведене, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Суд перейшов до розгляду справи по суті.

Прокурор, який брав участь в судовому засіданні 05.10.2016 року, позовні вимоги підтримував у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобовязань.

Відповідно до ст. ст. 627, 628, 629 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

04 квітня 2014 року між Височанською селищною радою (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Металіст Холдинг" (Орендар) було укладено Договір оренди землі (далі по тексту - Договір) строком на 49 років, який зареєстровано державним реєстратором Харківського районного управління юстиції області 04.04.2014 року, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №5425029.

Відповідно до умов Договору Товариству передається в оренду земельна ділянка за рахунок земель житлової та громадської забудови для будівництва та експлуатації житлового комплексу готельного типу, загальною площею 3,7312 га, що розташована на території Височанської селищної ради Харківського району Харківської області в межах населеного пункту сел. Високий по вул. Футбольна, 2-А. Кадастровий номер вказаної земельної ділянки - :03:002:0008.

Договором визначено, що він набирає чинності після підписання сторонами та передачі земельної ділянки за актом приймання-передачі.

Факт передачі Височанською селищною радою вищезазначеної земельної ділянки ТОВ "Металіст Холдинг" підтверджується підписаним сторонами Актом прийняття-передачі земельної ділянки від 22.04.2014 року.

Пунктом 9 Договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок Височанської селищної ради в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в загальній сумі 442 389,73 грн. на рік.

Також умовами Договору передбачено, що орендна плата вноситься щомісячно, в розмірі 1/12 частини річної орендної плати, протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (п. 11. Договору).

Розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- інших випадках, передбачених законом (п. 12. Договору).

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, затвердженим Кабінетом Міністрів України, нормами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії, що визначено у п. 10. Договору.

Статтею 289 Податкового кодексу України передбачено, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

За інформацією Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2014 рік становить 1,249, за 2015 рік - 1,433.

Отже, при визначенні розміру орендної плати на 2016 рік за вищевказаним Договором враховуються коефіцієнти нормативної грошової оцінки земель 2014-2015 років, а також нормативна грошова оцінка земельної ділянки.

Однак, як стверджується прокурором та позивачем, а також не заперечується відповідачем, ТОВ "Металіст Холдинг" упродовж січня-травня 2016 року належним чином не виконувало грошове зобов'язання за Договором оренди землі від 04.04.2014 року, внаслідок чого станом на 01.07.2016 року у останнього перед селищною радою виникла заборгованість з орендної плати у розмірі 329 914,20 грн.

Відповідно до вимог статей 509, 525, 526 Цивільного кодексу України в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем виникли зобовязання, що випливають із договору оренди земельної ділянки, згідно якого та в силу ст. 792 Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з вимогами ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" умова щодо визначення орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди.

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасної сплати орендної плати.

Абзац 1 ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на вищевказане, враховуючи те, що відповідач в порядку ст. ст. 33, 34 ГПК України не надав суду жодного доказу, який би спростовував факти повідомлені прокурором стосовно наявності заборгованості з орендної плати, доказів сплати заборгованості або контррозрахунок розміру такої заборгованості, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 329 914,15 грн. заборгованості з виплати орендної плати за Договором оренди землі від 04.04.2014 року, укладеного між Височанською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Металіст Холдинг", є обґрунтованими і підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Окрім того, прокурор просить стягнути з відповідача на користь позивача пеню за несвоєчасну сплату орендної плати в розмірі 21034,98 грн., інфляційні нарахування в сумі 5164,18 грн. та 3% річних в сумі 1648,68 грн. згідно наданого позивачем розрахунку.

В силу ч. 2 ст.20 Господарського кодексу України захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При таких обставинах, враховуючи встановлення факту прострочення виконання відповідачем свого грошового зобов"язання перед позивачем за Договором оренди землі від 04.04.2014 року, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 1 648,68 грн. та інфляційних втрат в сумі 5164,18 грн. заявлені правомірно, вірно розраховані та підлягають задоволенню як обґрунтовані.

Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України закріплено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статті 1 Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" закріплено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу, що не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 13 Договору сторони встановили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок пені в сумі 21034,98 грн. суд дійшов висновку, що дані позовні вимоги підлягають задоволенню, як такі що відповідають вимогам законодавства.

Поміж тим, дослідивши клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення, суд дійшов висновку про його обґрунтованість та визнав за можливе його частково задовольнити виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК, та за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його виконання , господарський суд має право: відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови; розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови; змінити спосіб виконання рішення, ухвали, постанови; змінити порядок виконання рішення, ухвали, постанови.

Разом з тим, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (пункт 7.2 постанови пленуму ВГСУ від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

У зв'язку з тим, що відстрочка або розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки або розстрочки виконання судового рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Отже, вищенаведені приписи національного законодавства, практика ЕСПЛ, вказують на те, що надання відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а також зменшення розміру неустойки повинно носити виключний характер.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Металіст Холдинг" знаходиться у важкому фінансовому стані, проте, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин, а також доказів на підтвердження існування обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк відповідачем до суду не надано.

Враховуючи, що одним із визначених статтею 44 Господарського кодексу України принципів підприємницької діяльності є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик, суд вважає, що перекладання ризиків відповідача на позивача не відповідає принципам розумності і добросовісності цивільних правовідносин.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 218 Господарського кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Отже, незадовільний фінансовий стан відповідача є наслідком його власної господарської діяльності, а не певних виняткових і об'єктивних обставин, які б унеможливлювали чи утруднювали виконання судового рішення.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що підстави для застосування положень пунктів 3, 6 статті 83 ГПК України відсутні, у зв'язку з чим клопотання відповідача про зменшення розміру відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань та надання розстрочки виконання рішення слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати суд покладає на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 11, 509, 525, 526, 610, 612, 625, 627, 628, 629, 792 Цивільного кодексу України, статтями 20, 44, 174, 193, 218, 231, 232 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металіст Холдинг" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 65, ) на користь держави в особі Височанської селищної ради Харківського району Харківської області (62460, Харківська область, смт. Високий, вул. Рози Люксембург, буд. 12, ) основну заборгованість (орендна плата) в розмірі 329 914,15 гривень, інфляційні нарахування в розмірі 5 164,18 гривень, 3 % річних в розмірі 1648,68 гривень та пеню в розмірі 21 034,98 гривень та перерахувати їх на рахунок № 0437, відкритий в УДК СУ у Харківському районі (МФО: 851011, код: 379999633, призначення платежу: 13050200).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металіст Холдинг" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 65, ) на користь Прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Б.Хмельницького, 4, код 02910108, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету -2800) витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 366,43 гривень.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 10.10.2016 р.

Суддя ОСОБА_1

Справа №922/2675/16.