ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"29" вересня 2016 р. Справа № 5002-11/1139-2011

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши скаргу публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання наказу господарського суду АР Крим від 20.01.2012р. у справі № 5002-11/1139-2011 у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімкомплект", Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Об'єднання "Технохімкомплект", Сумська обл., м. Глухів

Відкрите акціонерне товариство "Схід"

про стягнення 5883515,78 доларів США та 10223,98 грн.

секретар судового засідання Абрамова В.Д.

за участю представників

від стягувача: Каратун Є.Є. (дов. № 010-01/2868 від 05.07.2016 р.);

від боржника: не з'явився;

від відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України: Годинчук С.О. (дов. № 20-22/489 від 30.12.2015 р.);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 19.01.2012 р. у справі № 5002-11/1139-2011 рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.05.2011р. залишено без змін.

20.01.2012 р. на виконання рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.05.2011 р., яке набрало законної сили 19.01.2012 р., було видано наказ.

До господарського суду Київської області надійшла скарга публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій скаржник просить суд визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо повернення АТ "Укрексімбанк" вказаного наказу; скасувати постанову від 28.07.2016 р., винесену в рамках ВП № 51256725 з примусового виконання вказаного наказу; зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження з примусового виконання вказаного наказу.

Представник скаржника в судових засіданнях 15.09.2016 р. та 29.09.2016 р. вимоги, викладені у скарзі, підтримав.

Представник боржника в судові засідання 15.09.2016 р. та 29.09.2016 р. не з'явився, хоча про звернення стягувача з даною скаргою до суду був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи транспортною накладною №21-3780-3217.

При цьому, судом було повідомлено відповідача про розгляд справи у господарському суді Київської області шляхом розміщення інформації про розгляд справи на сторінці суду (у розділі «Новини та події суду») офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інртернет.

Представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судових засіданнях 15.09.2016 р. та 29.09.2016 р. проти скарги заперечував.

Розглянувши скаргу публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання наказу господарського суду АР Крим від 20.01.2012р. у справі № 5002-11/1139-2011, заслухавши пояснення представників скаржника та відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, суд встановив наступне:

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 19.01.2012 р. у справі № 5002-11/1139-2011 рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.05.2011р. залишено без змін.

20.01.2012 р. на виконання рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.05.2011 р., яке набрало законної сили 19.01.2012 р., було видано наказ.

31.05.2016 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження № 51256725 за примусовим наказом від 20.01.2012 р. №5002-11/1139-2011.

31.05.2016 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України був зроблений запит до Регіонального сервісного центру МВС в АРК та м. Севастополі, Державного агенства земельних ресурсів України, Державної інспекцїї сільського господарства України, Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України та Національної комісїї з цінних паперів та фондового ринку про надання інформації зареєстрованого майна за ТОВ «Об'єднання «Технохімкомплект».

28.07.2016 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

Постанова про повернення виконавчого документу обґрунтована тим, що боржник знаходиться на території Автономної республіки Крим, на якій Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" заборонено вчинення правочинів щодо нерухомого майна, та державний виконавець позбавлений можливості провести опис й арешт майна боржника та перевірити майновий стан боржника за місцем його знаходження.

Заявник зазначає, що державний виконавець в порушення вимог ст.ст. 6, 11, 40 Закону України "Про виконавче провадження" не вжив відповідних заходів щодо повного, своєчасного та неупередженого вчинення виконавчих дій та безпідставно повернув стягувачеві наказ господарського суду АР Крим.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги, а саме в частині визнання незаконними дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо повернення АТ "Укрексімбанк" наказу у справі № 5002-11/1139-2011 та скасування постанови від 28.07.2016 р., винесеної в рамках ВП № 51256725 з примусового виконання вказаного наказу з огляду на наступне:

Згідно з ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень (ч. 2 ст. 121-2 ГПК України).

Згідно з приписами ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України" у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та встановлено забезпечити розгляд господарських справ Господарського суду Автономної Республіки Крим - Господарським судом Київської області, а господарських справ Господарського суду міста Севастополя - Господарським судом міста Києва, господарських справ Севастопольського апеляційного господарського суду - Київським апеляційним господарським судом.

У звязку з викладеним, розгляд даної скарги здійснюється господарським судом Київської області, що наділений, для цього, відповідними повноваженнями.

Статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державну виконавчу службу", державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Стаття 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу.

Згідно з приписами статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Отже обов'язком саме органів виконавчої служби є забезпечення повного, своєчасного та неупередженого виконання рішення суду.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У відповідності з приписами ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є, в тому числі, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Частиною 2 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

При винесенні оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа державний виконавець посилався на те, що боржник знаходиться на території Автономної Республіки Крим.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", на тимчасово окупованій території будь-який правочин щодо нерухомого майна, у тому числі щодо земельних ділянок, вчинений з порушенням вимог цього Закону, інших законів України, вважається недійсним з моменту вчинення і не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

В оскаржуваній постанові виконавець зазначив, що державний виконавець позбавлений можливості провести опис й арешт майна боржника та перевірити майновий стан боржника за місцем його знаходження, оскільки наявна заборона з приводу вчинення правочинів щодо нерухомого майна.

Суд зазначає, що посилання в постанові від 28.07.2016 року на наявну встановлену законом заборону щодо проведення опису й арешту майна боржника та перевірки майнового стану боржника за місцем його знаходження є безпідставним, оскільки чинне законодавство України не містить норм, які забороняють звертати стягнення на майно, яке знаходиться на території Автономної Республіки Крим.

З приписів вищезазначених норм вбачається, що територія Автономної Республіки Крим є тимчасово окупованою територією України, а оскільки судові рішення, ухвалені судами іменем України є обов'язковими до виконання на всій території України, суд вважає неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо прийняття постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві з мотивів наявності заборони з приводу вчинення правочинів щодо нерухомого майна.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Отже, винесення відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постанови від 28.07.2016 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві було передчасним, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження була прийнята 31.05.2016 р., а відповідно до приписів ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець мав проводити виконавчі дії протягом шести місяців з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, вимоги скарги про визнання незаконними дій відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо повернення АТ "Укрексімбанк" наказу у справі № 5002-11/1139-2011 та скасування постанови від 28.07.2016 р., винесеної в рамках ВП № 51256725 з примусового виконання вказаного наказу підлягають задоволенню.

Щодо вимоги скаржника про зобов'язання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського Автономної Республіки Крим від 20.01.2012 р. № 5002-11/1139-2011 суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до пункту 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Станом на час розгляду даної скарги, судом не встановлено, що Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ухиляється від виконання покладених на нього обов'язків щодо відновлення виконавчого провадження № 51256725, тому суд дійшов висновку, що вказана вимога є передчасною та не підлягає задоволенню.

За таких обставин, скарга ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в порядку ст. 121-2 ГПК України на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні наказу господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.01.2012 р. №5002-11/1139-2011 підлягає задоволенню частково.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання наказу господарського суду АР Крим від 20.01.2012р. у справі № 5002-11/1139-2011 задовольнити частково.

2. Визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо повернення ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України " наказу господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.01.2012 р. №5002-11/1139-2011.

3. Скасувати постанову від 28.07.2016 р., винесену в рамках ВП № 51256725 з примусового виконання наказу господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.01.2012 р. №5002-11/1139-2011, про повернення виконавчого документа стягувачеві.

4. В іншій частині скарги відмовити.

Суддя О.О. Рябцева