ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" жовтня 2016 р.Справа № 916/2086/16

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю „ГРІН ПЛЮС

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю „ГОРЯЦ Т

Про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом звільнення

Суддя Рога Н.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 згідно довіреності від 30.08.2016 р., ОСОБА_2- згідно довіреності від 22.09.2016р.

Від відповідача: ОСОБА_3 згідно довіреності від 14.09.2016р.

В засіданні брали участь:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: ОСОБА_3 згідно довіреності від 14.09.2016р.

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) „ГРІН ПЛЮС, звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) „ГОРЯЦ Т про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю ТОВ „ГРІН ПЛЮС, а саме: громадського будинку, будівлі супермаркету з кафе, кулінарним та м`ясним цехом, що розташований за адресою: Одеська обл.., м. Южне, вул.Хіміків, 29, шляхом зобовязання його звільнення ТОВ „ГОРЯЦ Т, та будь-якими іншими особами, що чинять перешкоди у користуванні зазначеною власністю.

06 вересня 2016р. позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог , згідно якої просив суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю ТОВ „ГРІН ПЛЮС, а саме: громадського будинку, будівлі супермаркету з кафе, кулінарним та мясним цехом, загальною площею 2773,9 кв.м., що розташований за адресою: Одеська обл.., м.Южне, вул.Хіміків, 29 , шляхом зобовязання його звільнення ТОВ „ГОРЯЦ Т; заборонити ТОВ „ГОРЯЦ Т здійснювати господарську діяльність в громадському будинку, будівлі супермаркету з кафе, кулінарним та мясним цехом, загальною площею 2773,9 кв.м., що розташований за адресою: Одеська обл.., м.Южне, вул..Хіміків, 29 , та укладати будь-які договори щодо вказаного приміщення; вселити ТОВ „ГРІН ПЛЮС в громадський будинок, будівлю супермаркету з кафе, кулінарним та м`ясним цехом, загальною площею 2773,9 кв.м., що розташований за адресою: Одеська обл., м.Южне, вул..Хіміків, 29.

Відповідно до п.3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. (із змінами та доповненнями) „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції статтею 22 ГПК України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об'єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову. У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

За таких обставин, заява позивача про уточнення позовних вимог, що надійшла до суду 06.09.2016р., фактично є заявою про збільшення позовних вимог шляхом доповнення двома вимогами немайнового характеру, кожна з яких може бути розглянута шляхом подання окремого позову.

З урахуванням зазначеного, господарським судом у справі №916/2086/16 розглядається лише вимога щодо усунення перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю ТОВ „ГРІН ПЛЮС , а саме: громадського будинку, будівлі супермаркету з кафе, кулінарним та м`ясним цехом, загальною площею 2773,9 кв.м., що розташований за адресою: Одеська обл.., м.Южне, вул..Хіміків, 29 , шляхом зобовязання його звільнення ТОВ „ГОРЯЦ Т.

12 вересня 2016р. відповідачем у справі до суду було подано клопотання про зупинення провадження у справі №916/2086 /16 до розгляду Приморським районним судом м.Одеси справи №522/14890/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , за участю третіх осіб , які не заявляють самостійних вимог ТОВ „ГРІН ПЛЮС та ТОВ „ГОРЯЦ Т, про визнання договору позики припиненим , визнання договору купівлі-продажу удаваним право чином, визнання іпотеки такою, що припинена, визнання права власності. В обгрунтування зазначеного клопотання відповідач зазначає, що справи №916/2086/16 та №522/14890/16-ц є повязаними , адже в ході розгляду Приморським районним судом справи №522/14890/16-ц будуть встановлені обставини щодо дійсного власника 100% частки в статутному капіталі ТОВ „ГРІН ПЛЮС , який, будучи єдиним учасником товариства, має виключну компетенцію на вирішення питань, повязаних з розпорядженням майном товариства, в тому числі, шляхом передачі належного товариству майна в користування будь-яким третім особам, включаючи ТОВ „ГОРЯЦ Т.

Представник позивача ТОВ „ГРІН ПЛЮС проти задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі заперечує, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Розглянув клопотання відповідача у справі про зупинення провадження у справі №916/2086/16 до розгляду Приморським районним судом м.Одеси справи №522/14890/16-ц, заслухав думку представника позивача, суд доходить висновку про відмову у задоволенні зазначеного клопотання, адже, відповідно до ч.1 ст.79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Пунктом 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року N 18 закріплено, що зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

За таких обставин, враховуючи матеріали справи та предмет спору, суд вважає за можливе самостійно встановити обставини, які мають суттєве значення для розгляду справи №916/2086 /16 .

27 вересня 2016р. позивач надав до суду клопотання про залучення до участі у справі правонаступника Приватне підприємство „Юридична компанія „Гарант, посилаючись на те, що 14.09.2016р. ТОВ „ГРІН ПЛЮС прийнято до складу учасників Приватного підприємства „Юридична компанія „Гарант згідно договору купівлі-продажу частки у Статутному капіталі від 14.09.2016р. Одночасно збільшено розмір статутного капіталу Приватного підприємства „Юридична компанія „Гарант за рахунок майнового внеску ТОВ „ГРІН ПЛЮС у вигляді громадського будинку, будівлі супермаркету з кафе, кулінарним та мясним цехом, загальною площею 2773,9 кв.м., що розташований за адресою: Одеська обл.., м.Южне, вул..Хіміків, 29 та перерозподілено частки в статутному капіталі підприємства . Право власності Приватного підприємства „Юридична компанія „Гарант на громадський будинок, будівлі супермаркету з кафе, кулінарним та мясним цехом, загальною площею 2773,9 кв.м., що розташований за адресою: Одеська обл.., м.Южне, вул.Хіміків, 29 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.09.2016р.

З урахуванням зазначеного, на підставі ч.1 ст.25 ГПК України, враховуючи те, що зміна власника не тягне за собою припинення договору оренди, позивач вважає, що наявні правові підстави для залучення до участі у справі Приватного підприємства „Юридична компанія „Гарант як правонаступника ТОВ „ГРІН ПЛЮС.

Відповідач у справі проти задоволення клопотання позивача заперечує, посилаючись на те, що відсутня ініціатива Приватного підприємства „Юридична компанія „Гарант щодо залучення його до участі у справі правонаступника ТОВ „ГРІН ПЛЮС.

Розглянув клопотання позивача у справі, суд доходить до висновку про відмову у його задоволенні, адже, відповідно до ст.25 ГПК України у разі заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони на будь-який стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обовязкові для нього так само, як вони були обовязкові для особи, яку правонаступник замінив.

Отже, процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав і обовязків сторони у справі до іншої особи у звязку із вибуттям особи у спірному матеріальному право відношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником ) і відображає звязок матеріального і процесуального права.

Розрізняють універсальне та сингулярне правонаступництво. За універсальним правонаступництвом має місце перехід усієї сукупності прав та обовязків певної особи . Сингулярне правонаступництво, на відміну від універсального, не охоплює переходу всієї сукупності прав та обовязків до правонаступника, а тому іменується частковим правонаступництвом, і відбувається заміною осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону.

Але, у будь-якому випадку, заміна сторони правонаступником має відбуватися за ініціативою або згодою на це особи, яка є правонаступником.

Матеріали господарської справи №916/2086/16 не містять клопотання або іншого документу, який свідчив би про ініціативу або згоду Приватного підприємства „Юридична компанія „Гарант на залучення його до участі у справі у якості правонаступника ТОВ „ГРІН ПЛЮС у спірних правовідносинах.

Крім того, 12.09.2016р. відповідач у справі ТОВ „ГОРЯЦ Т надав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ „ГРІН ПЛЮС та за його дорученням будь-яким іншим юридичним та фізичним особам вчиняти дії по відчуженню нежилих приміщень магазину, загальною площею 2773,9 кв.м, який розташовано за адресою: Одеська обл.., м.Южне, вул.Хіміків, 29; по переданню цих приміщень в іпотеку чи оренду будь-яким особам, переданню приміщень у якості внеску до статутного капіталу юридичних осіб або розпорядженню цими приміщеннями будь-яким іншим чином. Також заявник просить заборонити ТОВ „ГРІН ПЛЮС та будь-яким іншим юридичним та фізичним особам, будь-яким чином перешкоджати господарській діяльності ТОВ „ГОРЯЦ Т , що здійснюється в нежилих приміщеннях магазину, який розташовано за адресою: Одеська обл.., м.Южне, вул.Хіміків, 29.

Представник позивача - ТОВ ГРІН ПЛЮС проти задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову заперечує, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.

Розглянув заяву ТОВ „ГОРЯЦ Т про вжиття заходів забезпечення позову, заслухав з цього приводу думку представника ТОВ „ГРІН ПЛЮС суд доходить висновку про відмову у задоволенні зазначеної заяви, адже, дійсно згідно зі ст. ст.66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Таким чином, вжиття заходів до забезпечення позову є правом суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відпо відача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кіль кістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпе чення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Обираючи засіб забезпечення позову, суд повинен виходити із вимог позовного провадження. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретними заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову , що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Крім того, відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобовязання після предявлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави на наявності невиконаного спірного зобовязання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Додані відповідачем до заяви про вжиття заходів забезпечення позову заява гр. ОСОБА_6 про захоплення невідомими особами приміщення магазину „Вірус за адресою : м.Одеса, вул..Івана Франка, 55 та талон повідомлення №062512 про реєстрацію даної заяви , на думку суду, не можуть вважатися доказами наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову, адже, по-перше, заява гр. ОСОБА_6 стосується зовсім іншого приміщення, по-друге, в заяві йде про захоплення приміщення невідомими особами, по-третє, сама по собі заява та її реєстрація у правоохоронних органах ще не свідчать про наявність злочину.

Представники позивача позовну заяву підтримують, наполягають на задоволенні позову.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Згідно Свідоцтва про право власності від 29.04.2015р. та ОСОБА_1 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності стонам на 29.04.2015р., а також Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна станом на 06.09.2016р., ТОВ „ГРІН ПЛЮС є власником громадського будинку, будівлі супермаркету з кафе, кулінарним та мясним цехом, загальною площею 2773,9 кв.м., що розташований за адресою: Одеська обл., м.Южне, вул.Хіміків, 29.

Позивач зазначає, що у звязку із зміною керівництва товариства та неотриманням новим директором ТОВ „ГРІН ПЛЮС ОСОБА_7 від свого попередника документації , стосовно права користування зазначеним вище обєктом нерухомості , з метою отримання відповідної документації від ТОВ „ГОРЯЦ Т, яке користується зазначеним обєктом з метою розміщення супермаркету „Віртус, позивач неодноразово звертався до ТОВ „ГОРЯЦ Т з запитами щодо надання документів, на підставі яких зазначена юридична особа здійснює користування обєктом права власності позивача. Але, ТОВ „ГОРЯЦ Т жодних документів у підтвердження правомірності користування зазначеним приміщенням надано не було. З урахуванням зазначеного, 27.07.2016р. на адресу ТОВ „ГОРЯЦ Т позивачем було надіслано вимогу щодо звільнення безпідставно зайнятого приміщення та оплати за час користування приміщенням. Зазначену вимогу ТОВ „ГОРЯЦ Т залишено без відповіді та задоволення, у звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю ТОВ „ГРІН ПЛЮС, а саме: громадського будинку, будівлі супермаркету з кафе, кулінарним та мясним цехом, загальною площею 2773,9 кв.м., що розташований за адресою: Одеська обл., м.Южне, вул.Хіміків, 29 , шляхом зобовязання його звільнення ТОВ „ГОРЯЦ Т.

В обгрунтування позову позивач посилається на ст.41 Конституції України та ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України, відповідно до яких кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до ст..391 Цивільного кодексу України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що ТОВ „ГОРЯЦ Т здійснює господарську діяльність в супермаркеті „Вірус, що розташований за адресою: Одеська обл., м.Южне, вул.Хіміків, 29 , на підставі договору оренди від 29.04.2016р. , що був укладений з ТОВ „ГРІН ПЛЮС (Орендодавець) , та відповідно до умов якого Орендодавець зобовязується передати Орендареві ( ТОВ „ГОРЯЦ Т) в строкове платне користування нежитлові приміщення, загальною площею 2773,9 кв.м, що розташовані за адресою: Одеська обл., м.Южне, вул..Хіміків, 29 , а Орендар зобовязується прийняти обєкт оренди та після припинення цього Договору повернути обєкт оренди Орендодавцеві. 29 квітня 2016р., на виконання п.1.4 Договору, був складений акт приймання-передачі обєкта оренди. Строк дії зазначеного Договору з дня його підписання та на строк 2 роки 11 місяців , який не може бути скорочено.

З урахуванням зазначеного, відповідач вважає, що станом на даний час він правомірно користується нежитловими приміщеннями, загальною площею 2773,9 кв.м, що розташовані за адресою: Одеська обл.., м.Южне, вул.Хіміків, 29.

Крім того, представник відповідача зазначив, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна станом на 22.09.2016р. , 15.09.2016р. право власності на громадський будинок, будівлю супермаркету з кафе, кулінарним та мясним цехом, загальною площею 2773,9 кв.м, що розташований за адресою: Одеська обл., м.Южне, вул..Хіміків, 29, зареєстровано за Приватним підприємством „Юридична компанія „Гарант на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 14.09.2016р., Протоколу від 14.09.2016р., Свідоцтва про право власності від 29.04.2015р. З урахуванням зазначеного, відповідач вважає, що станом на 15.09.2016р. права позивача у справі ТОВ „ГРІН ПЛЮС не порушено, що є підставою для відмови у позові.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Відповідно до ст.ст.15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання , кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, підставою для звернення до суду є саме порушення або оспорювання прав і охоронюваних законом інтересів юридичної особи.

Як вбачається з тексту позовної заяви, в обгрунтування позову ТОВ „ГРІН ПЛЮС посилалося на те, що воно є власником громадського будинку, будівлі супермаркету з кафе, кулінарним та мясним цехом , загальною площею 2773,9 кв.м, що розташований за адресою: Одеська обл., м.Южне, вул.Хіміків, 29, користування яким здійснює відповідач у справі , чим порушує права та інтереси позивача. Але, за наявними у справі матеріалами, починаючи з 15.09.2016р. власником зазначеного обєкту нерухомості є Приватне підприємство „Юридична компанія „Гарант, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна станом на 22.09.2016р. та не заперечується позивачем у справі.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд доходить до висновку про відсутність станом на даний час порушеного права позивача - ТОВ „ГРІН ПЛЮС , що є підставою для відмови у задоволенні позову, адже, відповідно до ст. ст.391 Цивільного кодексу України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРІН ПЛЮС відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

.

Повне рішення складено 10 жовтня 2016 р.

Суддя Н.В. Рога