УХВАЛА

15.08.2016Справа № 910/4753/15-г
За заявою Публічного акціонерного товариства "Світ Електроніки" ()

про банкрутство

Суддя Яковенко А.В.

Представники сторін:

від заявника (боржника) - Гевелюк В.М. предст. за дов.
від ТОВ "Аквафор-Центр"- Грищук Ю.Г. предст. за дов. від ПАТ "Дельта Банк"- Лисенко В.М. предст. за дов. від ТОВ "Індезіт Україна"- не з'явилися від ТОВ "Фінанс Транс Груп" - Хоменко В.О. предст. за дов. від ТОВ "Скай Кепітал"- не з'явилися від Банк Форвард - Ручка А.М. предст. за дов. від ДПІ у Оболонському р-ні ГУ ДФС у м.Києві - Чарковська Л.М. за участю ТзОВ «ФЕМЕЛІ ЛАЙТ ХАУС» - Сабодаш Р.Б. предст. за дов. від ліквідатора Кононенка В.О. - Гевелюк В.М. предст. за дов. від Турк Ексімбанк - Михайлов С.І. предст. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Світ Електроніки" в особі його ліквідатора Кононенка В.О. звернулося до суду із заявою про порушення справи про власне банкрутство у зв'язку з недостатністю активів боржника для задоволення вимог кредиторів у позасудовій процедурі ліквідації юридичної особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2015 р. № 910/4753/15-г заяву Публічного акціонерного товариства "Світ Електроніки" було прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 16.03.2015 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2015 порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Світ Електроніки" (04212, м. Київ, Оболонський район, вул. Тимошенка, 9, ідентифікаційний код 31611469); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; розгляд справи призначено на 23.03.2015.

Постановою Господарського суду м. Києва від 16.03.2015 визнано банкрутом Публічне акціонерне товариство "Світ Електроніки" (04212, м. Київ, вул. Тимошенка, 9; ). Відкрито ліквідаційну процедуру Публічного акціонерного товариства "Світ Електроніки" (04212, м. Київ, вул. Тимошенка, 9; ). Призначено ліквідатором Публічного акціонерного товариства "Світ Електроніки" (04212, м. Київ, вул. Тимошенка, 9; ) Кононенка Віктора Олександровича (адреса: 08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщашівка, вул. Садова, буд. 4). Здійснено Офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у встановленому законодавством порядку.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2015 апеляційну скаргу ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, залишено без задоволення, постанову Господарського суду м. Києва від 23.03.2015 у справі №910/4753/15-г -без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.09.2015 в прийнятті касаційної скарги ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2015 та постанову Господарського суду м. Києва від 23.03.2015 відмовлено.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 09.09.2015 № 04-23/1354, відповідно до п. 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв'язку з припиненням повноважень щодо здійснення правосуддя у судді ОСОБА_1

За результатами повторного автоматичного розподілу справ справу № 910/4753/15-г передано на розгляд судді ОСОБА_1

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.09.2015 справу №910/4753/15-г прийнято до свого провадження суддею ОСОБА_1

Крім того, судом було встановлено, що станом на 14.09.2015 до боржника з кредиторськими вимогами надійшли наступні заяви:

-ПАТ "Банк Форвард" на суму 15 732 325,68грн.;

-ТОВ "Індезіт Україна" на суму 1 067 747,00грн.;

-ТОВ "Скай Кепітал" на суму 5 313 538,63грн.;

-TCL Overseas Marketing (Macao Commercial Offshore) Limited на суму 16 121 005,92грн.;

- ПАТ "Дельта Банк" на суму 127 851 432,16грн.;

-ТОВ "Аквафор-Центр" на суму 34 541,33грн.;

-ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві на суму 12 225 093,92грн.;

- ПАТ "Правекс-Банк" на суму 221 282 990,02грн.;

Ухвалами Господарського суду м. Києва від 14.09.2015 вищезазначені заяви з грошовими вимогами до боржника прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні на 04.11.2015.

Судове засідання, призначене на 04.11.2015, не відублось у зв'зку із скеруванням матеріалів справи до апеляційної та касаційної інстанцій.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.11.2015 касаційну скаргу ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києва на постанову Господарського суду м. Києва від 23.03.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2015 у справі №910/4753/15-г повернуто скаржнику.

Матеріали справи направлено до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.01.2016 розгляд заяв ПАТ "Банк Форвард" на суму 15 732 325,68грн.;-ТОВ "Індезіт Україна" на суму 1 067 747,00грн.,ТОВ "Скай Кепітал" на суму 5 313 538,63грн.,TCL Overseas Marketing (Macao Commercial Offshore) Limited на суму 16 121 005,92грн., ПАТ "Дельта Банк" на суму 127 851 432,16грн., ТОВ "Аквафор-Центр" на суму 34 541,33грн.,ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві на суму 12 225 093,92грн., ПАТ "Правекс-Банк" на суму 221 282 990,02грн. призначено у судовому засіданні на 29.02.2016.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.01.2016 також прийнято заяву Турк Ексімбанк з грошовими вимогами до боржника на суму 64140,00 дол США та призначено її розгляд у судовому засіданні на 29.02.2016.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.02.2016 відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 21.03.2016.

Судове засідання, призначене на 21.03.2016, не відбулось у зв'язку з перебуванням судді ОСОБА_1 на лікарняному.

Після виходу судді ОСОБА_1 з лікарняного, суд, ухвалою від 28.03.2016 призначив розгляд справи у судовому засіданні на 16.05.2016.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.05.2016 відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 06.06.2016.

01.06.2016 до Господарського суду м. Києва надійшли письмові пояснення ліквідатора про часткове визнання вимог ТОВ "Індезіт Україна.

06.06.2016 до Господарського суду м. Києва надійшов реєстр вимог кредиторів боржника.

06.06.2016 до Господарського суду м. Києва надійша заява ТОВ "Фемелі Лайт Хаус" про заміну кредитора.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.06.2016 відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 25.07.2016.

19.07.2016 до Господарського суду м. Києва надійшли пояснення ТОВ "Індезіт Україна"

22.07.2016 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Національного банку України про залучення до участі у справі в якості учасника у справі про банкрутство ПАТ «Світ Електроніки».

25.07.2016 до Господарського суду м. Києва надійшли письмові пояснення ТОВ "Фінанс Транс Груп".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.07.2016 відмовлено в задоволенні клопотання Національного банку України про залучення до участі у справі Національного банку України в якості учасника у справі про банкрутство ПАТ «Світ Електроніки»та відкладено розгляд заяв ПАТ "Банк Форвард" на суму 15 732 325,68грн.;-ТОВ "Індезіт Україна" на суму 1 067 747,00грн.,ТОВ "Скай Кепітал" на суму 5 313 538,63грн.,TCL Overseas Marketing (Macao Commercial Offshore) Limited на суму 16 121 005,92грн., ПАТ "Дельта Банк" на суму 127 851 432,16грн., ТОВ "Аквафор-Центр" на суму 34 541,33грн.,ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві на суму 12 225 093,92грн., ПАТ "Правекс-Банк" на суму 221 282 990,02грн., Турк Ексімбанк на суму 64 140 дол. США, заяви ТОВ "Фінанс Траст Груп" про заміну сторони у судовому засіданні на 15.08.16.

У судовому засіданні, що відбулось15.08.2016, судом розглянуто кредиторські вимоги ПАТ "Банк Форвард" на суму 15 732 325,68грн.;-ТОВ "Індезіт Україна" на суму 1 067 747,00грн.,ТОВ "Скай Кепітал" на суму 5 313 538,63грн.,TCL Overseas Marketing (Macao Commercial Offshore) Limited на суму 16 121 005,92грн., ПАТ "Дельта Банк" на суму 127 851 432,16грн., ТОВ "Аквафор-Центр" на суму 34 541,33грн.,ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві на суму 12 225 093,92грн., ПАТ "Правекс-Банк" на суму 221 282 990,02грн., Турк Ексімбанк на суму 64 140 дол. США.

Відповідно до ч.3 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника,який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Судом встановлено, що Офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у встановленому законодавством порядку було оприлюднено 23.03.2016 за номером 16016.

У ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів, у наступному порядку:

1) у першу чергу задовольняються:

вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв'язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов'язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідної допомоги, належної працівникам у зв'язку з припиненням трудових відносин та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;

вимоги кредиторів за договорами страхування;

витрати, пов'язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії, у тому числі:

витрати на оплату судового збору;

витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

витрати заявника на публікацію оголошення про порушення справи про банкрутство, введення процедури санації, визнання боржника банкрутом;

витрати на публікацію в офіційних друкованих органах інформації про порядок продажу майна банкрута;

витрати на публікацію в засобах масової інформації про поновлення провадження у справі про банкрутство у зв'язку з визнанням мирової угоди недійсною;

вимоги щодо виплати основної грошової винагороди арбітражному керуючому;

вимоги щодо відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов'язаних з виконанням ним повноважень розпорядника майна, керуючого санацією боржника або ліквідатора банкрута;

витрати арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), пов'язані з утриманням і збереженням майнових активів банкрута;

витрати Гарантійного фонду виконання зобов'язань за складськими документами на зерно, пов'язані з набуттям ним права регресної вимоги щодо зернового складу, - у розмірі всієї виплаченої ним суми відшкодування вартості зерна;

2) у другу чергу задовольняються:

вимоги із зобов'язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов'язань із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб'єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються:

вимоги щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів);

вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються:

вимоги кредиторів, не забезпечені заставою, у тому числі і вимоги кредиторів, що виникли із зобов'язань у процедурі розпорядження майном боржника чи в процедурі санації боржника;

5) у п'яту чергу задовольняються:

вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

вимоги щодо виплати додаткової грошової винагороди керуючому санацією або ліквідатору у частині 5 відсотків обсягу стягнутих на користь боржника активів (повернення грошових коштів, майна, майнових прав), які на дату порушення провадження у справі про банкрутство перебували у третіх осіб;

вимоги щодо виплати додаткової грошової винагороди керуючому санацією або ліквідатору у частині 3 відсотків обсягу погашених вимог конкурсних кредиторів, які підлягають позачерговому задоволенню та віднесені до конкурсних згідно з цим Законом;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

У судовому засіданні, що відбулось 15.08.2016р. судом розглянуто реєстр вимог кредиторів.

Так, судом, дослідивши заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Аквафор-Центр» з грошовими вимогами до боржника на суму 34 541,33грн. встановлено, що звертаючись із заявою про визнання грошових вимог до боржника, ТОВ «Аквафор-Центр» посилалось на те, що 8 квітня 2014 року Господарським судом міста Києва було винесено рішення в справі № 910/2886/14, яким стягнуто з публічного акціонерного товариства "Світ Електроніки" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Аквафор-Центр" 33 246,52 грн. основної заборгованості та 1 827,00 грн. витрат по оплаті судового збору. На виконання вказаного рішення 6 травня 2014 року Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ. Таким чином грошові вимоги кредитора в розмірі 34 541,33 грн. ґрунтуються на наказі Господарського суду міста Києва в справі № 910/2886/14 від 6 травня 2014 року.

Відповідно до повідомлення ліквідатора, останнім вимоги ТОВ "Аквафор-Центр" визнано у повному обсязі та включено до реєстру вимог кредиторів.

Поряд з вищеописаною заборгованістю, також підлягає внесенню до реєстру вимог кредитором 1218,00,00грн.-витрати кредитора, понесені при сплаті судового збору за подання кредиторської заяви.

Зважаючи на встановлені судом фактичні обставини справи, ТОВ "Аквафор-Центр" підлягає визнанню кредитором боржника на суму 35 759,33 грн. боргу.

Публічне акціонерне товариство "Правекс-Банк"

Звертаючись із заявою про визнання кредиторських вимог, ПАТ «Правекс-Банк» (далі - Банк) обґрунтовував свої вимоги наявністю правовідносин між ним та Боржником, які виникли на підставі наступних правочинів, а саме: Договорі про відкриття кредитної лінії за програмою мультивалютного кредитування № 5-003/08 від 09 червня 2008 року, укладеному між Кредитором та Боржником, надалі - Кредитний договір 1; Договорі про відкриття кредитної лінії за програмою мультивалютного кредитування № 5-005/08 від 14 серпня 2008 року, укладеному між Кредитором та Боржником, надалі - Кредитний договір 2; Договорі про відкриття кредитної лінії № 2901-01/09 від 17 липня 2009 року, укладеному між Кредитором та Боржником, надалі - Кредитний договір 3; Договорі про відкриття короткострокової кредитної лінії № 2901-003/09-КЛ від 17 липня 2009 року, укладеному між Кредитором та Боржником, надалі - Кредитний договір 4; Договорі застави товарів в обороті № 5-008/07 від 12.08.2010 року, укладеному в забезпечення виконання зобов'язань за Договором про відкриття кредитної лінії за програмою мультивалютного кредитування № 5-008/07 від 29.08.2007 року, надалі - Кредитний договір 5, укладеного між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вікотек» (04212, м. Київ, вул. Тимошенка, 9, ідентифікаційний код юридичної особи 31199958).

Згідно умов п.1.1. Кредитного договору 1, з урахуванням змін внесених договорами про внесення змін та доповнень до Кредитного договору від 12.08.2011 року та від 24.06.2011 року, Банк має право надати Позичальнику відновлювальну кредитну лінію (надалі - Кредит) у розмірі 2 600 000 (два мільйони шістсот тисяч) доларів США, а Позичальник зобов'язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути його в повному обсязі в порядку та строки обумовлені Кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання передбачені Договором.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що кредитні кошти надаються строком по 09 червня 2012 року.

Пунктом 1.2. Кредитного договору встановлено плату за користування кредитними коштами з 09.06.2008 року до 01.09.2010 року в розмірі 15% (п'ятнадцять) процентів річних, з 01.09.2010 року до 09.06.2011 року в розмірі 12,5% (дванадцять цілих п'ять десятих) процентів річних. Пунктом 3.1. Договору про внесення змін до Кредитного договору від 24.06.2011 року, з 24.06.2011 року встановлено проценту ставку в розмірі 11% (одинадцять) процентів річних.

На виконання вимог Кредитного договору, Позивачем було надано Позичальнику кредитні кошти в розмірі 2 600 000 (два мільйони шістсот тисяч) доларів США.

Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору передбачено, що проценти за користування Кредитом нараховуються щомісячно, виходячи із фактичної кількості днів користування кредитом. Проценти за користування кредитом нараховуються протягом всього строку користування кредитом, вказаного в п. 4.1. Кредитного договору.

Відповідно до п. 4.1., п. 6.1.1., п. 6.1.2. Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний своєчасно повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в повному обсязі в валюті кредиту в строк до 09.06.2012 року.

Пунктом 9.1. Договору встановлено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів, сплату процентів позичальник сплачує неустойкуу вигляді пені, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що обчислюється з суми неповернутого кредиту та/або процентів за кожен день прострочення.

У забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним Договором 1, між Банком та Боржником було укладено Договір застави товарів в обороті № 5-003/08 від 09.06.2008 року, з усіма змінами та доповненнями до нього, відповідно до якого було передано в заставу товари в обороті, вартістю 27 656 400,00 грн., що знаходяться за адресою: м. Іллічівськ, вул. Промислова, 2.

Станом на 23.03.2015 року заборгованість Боржника складає 4 126 722 (чотири мільйони сто двадцять шість тисяч сімсот двадцять два) доларів США 30 центів, з яких:

2 600 000,00 - сума простроченої кредитної заборгованості;

106 455,56 - сума прострочених процентів;

1 362 255,56 - пеня по кредиту;

58 011,19 - пеня по процентам.

Відповідно до офіційного курсу обміну валют встановленому Національним банком України, станом на 20.04.2015 року сума заборгованості за Кредитним договором 1, в національній валюті України, становить 86 899 090 (вісімдесят шість мільйонів вісімсот дев'яносто дев'ять тисяч дев'яносто) грн. 35 коп., з яких:

54 749 900,40 грн. - сума простроченої кредитної заборгованості;

2 241 704,35 грн. - сума процентів по кредиту;

28 685 906,25 грн. - пеня по кредиту;

1 221 579,57 грн. - пеня по процентам.

В забезпечення виконання зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії за програмою мультивалютного кредитування №5-003/08 між ПАТ "Правекс-Банк" та ПАТ "Світ Електроніки" було укладено договір застави товарів в обороті №5-003/08 від 09.06.2008 року. Майно знаходиться за адресами:м. Іллічівськ, вул Промислова,2 заставною вартістю 5 700 000000дол. США, що закурсом НБУ складає 27 656 400,00грн. (п.1.4 договору застави).

Згідно умов п.1.1. Кредитного договору 2, Банк має право надати позичальнику кредитну лінію в валюті, обумовленій в цьому договорі, (надалі - Кредит) у розмірі 2 700 000 (два мільйони сімсот тисяч) доларів США, для поповнення обігових коштів.

Пунктами 1.2. та 4.1. Кредитного договору 2, з урахуванням змін внесених договором про внесення змін та доповнень до договору про відкриття кредитної лінії за програмою мультивалютного кредитування від 12.08.2010 року, передбачено, що кредит надається позичальнику строком з 14 серпня 2008 року до 01 вересня 2010 року зі сплатою 14 (чотирнадцять) відсотків річних, з 01 вересня 2010 року по 14 серпня 2011 року зі сплатою 12,5 (дванадцять цілих п'ять десятих) відсотків річних.

Договором про внесення змін та доповнень до Договір про відкриття кредитної лінії за програмою мультивалютного кредитування від 24.06.2011 року, Кредитний договір 2 було викладено в новій редакції. Так, відповідно до п.3.1. Кредитного договору 2, за домовленістю сторін процентна ставка з 24.06.2011 року була погоджена в розмірі 11відсотків річних.

Пунктом 4.1. кредитного договору передбачено, що Кредит в повному обсязі у валюті кредиту підлягає поверненню у строк до 14 серпня 2012 року.

На виконання вимог Кредитного договору, Банком було надано Позичальнику кредитні кошти в розмірі 2 700 000 (два мільйони сімсот тисяч) доларів США.

Таким чином, Банком було виконано свої зобов'язання перед Позичальником за Кредитним договором в повному обсязі та належним чином.

У забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 2, між Банком та Боржником було укладено Договір застави товарів в обороті № 5-005/08 від 14 серпня 2008 року, з усіма змінами та доповненнями до нього, відповідно до якого було передано в заставу товари в обороті, заставною вартістю на 3 800 000,00 доларів США, що знаходяться за адресами: м. Бердичів, вул. Леніна, 33/2; м. Іллічівськ, вул. Промислова, 2.

Загальна сума заборгованості Боржника в національній валюті за курсом станом на 20 квітня 2015 року становить 90 450 611 (дев'яносто мільйонів чотириста п'ятдесят тисяч шістсот одинадцять) грн. 31 коп., з яких:

56 855 665,80 грн. - сума простроченої кредитної заборгованості;

3 474 512,91 грн. - сума процентів по кредиту;

28 273 059,15 грн. - пеня по кредиту;

1 847 373,46 грн. - пеня по процентам.

В забезпечення виконання виконання зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії за програмою мультивалютного кредитування №5-005/08 між Кредитором та Боржником було укладено договір застави товарів в обороті №5-005/08 від 14.08.2008 року, яке знаходиться за адресою:м. Бердичів, вул. Леніна,33/2; м. Іллічівськ, вул Промислова,2, заставною вартістю у розмірі 3 800 000,00дол.США, що за курсом НБУ складає 18 392 000,00грн. (п.1.4 договору застави).

На ідентичних умовах між Банком та Боржником було укладено Кредитний договір 3, за умовами якого заявник відкрив позичальнику кредитну лінію з лімітом 4 208 000,00 грн. для поповнення обігових коштів.

Пунктами 1.2. та 4.1. Кредитного договору3, з урахуванням змін внесених договором про внесення змін та доповнень до договору про відкриття кредитної лінії від 24.06.2011 року, передбачено що Кредит надається позичальнику строком з 17 липня 2009 року до 10 грудня 2010 року зі сплатою 21 (двадцять один) відсотків річних, з 10 грудня 2010 року по 17 лютого 2011 року зі сплатою 20 (двадцять) відсотків річних, з 17 лютого 2011 року до 24 червня 2011 року зі сплатою 19 (дев'ятнадцять) відсотків річних, з 24 червня 2011 року до 01 червня 2012 року зі сплатою 18 (вісімнадцять) відсотків річних.

Кредит в національній валюті підлягав поверненню у строк до 01 червня 2012 року.

Пунктом 4.2. Кредитного договору 3 передбачено, що відсотки за користування кредитом підлягають сплаті щомісячно (за час фактичного користування коштами протягом відсоткового періоду, яким вважається період з 26-го числа попереднього місяця по 25-е число поточного календарного місяця) у строк по останній банківський день місяця, а також на момент повернення кредиту.

Станом на 23.03.2015 року заборгованість Боржника за Кредитним договором 3 становить 6 794 886,03 грн., з яких:

4 208 000,00 - сума простроченої кредитної заборгованості;

260 758,01 - сума прострочених процентів;

2 185 669,03 - пеня по кредиту;

140 458,99 - пеня по процентам.

Згідно умов п.1.1. та п.1.3. Кредитного договору 4, Банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію (надалі - Кредит) в національній валюті з встановленим лімітом кредитування - 7 651 000,00 грн.

Пунктом 1.2. Кредитного договору, з урахуванням змін і доповнень до нього передбачено, що кредитні кошти надаються строком з 17 липня 2009 року до 10 грудня 2010 року зі сплатою 21 (двадцять один) відсотка річних, з 10 грудня 2010 року до 17 лютого 2011 року зі сплатою 20 (двадцять) відсотків річних, з 17 лютого 2011 року до 24 червня 2011 року зі сплатою 19 (дев'ятнадцять) відсотків річних, з 24 червня 2011 року до 10 липня 2012 року зі сплатою 18 (вісімнадцять) відсотків річних.

На виконання вимог Кредитного договору, Банком було надано Позичальнику кредитні кошти в розмірі 7 651 000 (сім мільйонів шістсот п'ятдесят одна тисяча гривень.

Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору 4 передбачено, що проценти за користування Кредитом нараховуються протягом всього строку користування кредитом, вказаного в п. 1.2. Кредитного договору.

Відповідно до п. 2.2., п. 4.2.17 Кредитного договору 4, Позичальник зобов'язаний своєчасно повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в повному обсязі до 10 липня 2012 року.

Загальна сума заборгованості Боржника за Кредитним договором 4 станом на 22 березня 2015 року становить:

6 451 000,00 - сума простроченої кредитної заборгованості;

164 976,38 - сума прострочених процентів;

3 303 610,71 - пеня по кредиту;

81 391,37 -пеня по процентам.

У забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним Договором 4, між Банком та Боржником було укладено Договір застави товарів в обороті № 2901-003/09-КЛ від 17 липня 2009 року, з усіма змінами та доповненнями до нього, відповідно до якого було передано в заставу товари в обороті, вартістю 15 303 000,00 грн., що знаходяться за адресами: Київська область, Васильківський район, с. Калинівка, Залізничне шосе, 106; м. Суми, вул. Кооперативна, 1; м. Полтава, вул. Половки, 64; м. Дніпрорудне, проспект Ентузіастів, 4; м. Житомир, вул. Київська, 106.

Пунктами 1.2. та 4.1. Кредитного договору 5, з урахуванням змін внесених договорами про внесення змін та доповнень до договору про відкриття кредитної лінії за програмою мультивалютного кредитування від 25.06.2008 року, 12.08.2010 року. 18.08.2011 року передбачено, що Кредит надається позичальнику строком з 29 серпня 2007 року до 01 вересня 2010 року зі сплатою 15 (п'ятнадцять) відсотків річних, з 01 вересня 2010 року по 18 серпня 2011 року зі сплатою 12,5 (дванадцять цілих п'ять десятих) відсотків річних, з 18 серпня 2011 року по 14 серпня 2012 року зі сплатою 11 (одинадцять) відсотків річних.

Пунктом 4.1. кредитного договору передбачено, що Кредит в повному обсязі в валюті кредиту підлягає поверненню у строк до 14 серпня 2012 року.

На виконання вимог Кредитного договору, Позивачем було надано Позичальнику кредитні кошти в розмірі 810 000 (вісімсот десять тисяч) доларів США.

Таким чином, Позивачем було виконано свої зобов'язання перед Позичальником за кредитним договором в повному обсязі та належним чином.

Станом на 23 березня 2015 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором 5, в національній валюті України, становить 27 137 423 (двадцять сім мільйонів сто тридцять сім тисяч чотириста двадцять три) грн. 87 коп., з яких:

17 056 699,74 грн. - сума простроченої кредитної заборгованості;

1 042 353,88 грн. - сума процентів по кредиту;

8 481 917,75 грн. - пеня по кредиту;

556 452,51 грн. - пеня по процентам.

В запезпечення виконання зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії за програмою мультивалютного кредитування №5-008/07 між Кредитором та Боржником було укладено договір застави товарів в обороті №5-008/0 від 12.08.2010 року, які знаходяться за адресами: м. Верхньодніпровськ, проспект Леніна,14; м. Гадяч, вул Гетьманська,11; м.Дружківка,вул. Леніна,30; м. Жмеринка, вул. Радянська,15; м. Мелітополь, пл. Перемоги,2; м. Орджонікідзе. вул. Калініна,28, заставною вартістю 6 000 000,00грн.(п.1.4 договору застави).

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно з частиною 3 вказаної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Враховуючи положення пункту 1 частини 2 статті 258 ЦК України судом здійснено перерахунок сум пені за вищевикладеними правочинами, у зв'язку із чим вимоги ПАТ «Правекс-Банк» підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 32 937914,54грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі про банкрутство, суд вважає, що вимоги вказаного кредитора підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів в наступній черговості: 79 541 714,47грн.-вимоги четвертої черги, 32 937 914,54грн.-вимоги шостої черги задоволення.

Поряд з вищеописаною заборгованістю включенню до реєстру вимог кредиторів Боржника до першої черги задоволення підлягають 1218,00грн.-сплачені Кредитором витрати за подання заяви про грошові вимоги.

Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів складає 112 480 847,01грн.

Відповідно до п.1 ч.8 ст. 24 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника.

Таким чином, окремому внесенню до реєстру вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Світ Електроніки" підлягають вимоги ПАТ «Правекс-Банк» у розмірі 67 351 400,00грн.

Відмовити ПАТ "Правекс-Банк" у визнанні кредитором на суму 41 839 504,25грн.

При цьому, судом встановлено, що 06.06.2016 на адресу Господарського суду суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фемелі Лайт Хаус" про заміну кредитора ПАТ "Правекс-Банк" новим кредитором ТОВ "Фемелі Лайт Хаус".

Суд, дослідивши Договора про відступлення права вимоги від 26.11.2015, 26.11.2015 та від 22.02.2016, та керуючись ст.ст. 512-514 Цивільного кодексу України вважає подану заяву обгрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

Звертаючись із заявою про визнання кредиторських вимог, ПАТ «Дельта Банк» посилалось на наступне.

6 жовтня 2006 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта» (правонаступником якого є заявник, далі - Банк) та закритим акціонерним товариством «Світ Електроніки» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Світ Електроніки», далі - Позичальник) було укладено договір кредитної лінії № BKJI-419 (далі - Кредитний договір).

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з умовами укладеного правочину надання коштів здійснювалось окремими частинами на умовах визначених цим договором у межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості до 5 000 000,00 доларів США, зі сплатою 12 % річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості за всіма траншами до 5 жовтня 2009 року (пункт 1.1.1. договору кредитної лінії).

Пунктом 1.2. Кредитного договору було встановлено максимальний розмір Кредиту, що міг бути отриманий Позичальником в певному кредитному періоді на протязі дії Кредитного договору.

Кредит Позичальнику надавався на наступні цілі: поповнення обігових коштів та на погашення існуючої заборгованості.

Відповідно до п. 2.6. Кредитного договору нарахування відсотків за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, за фактичну кількість днів користування Кредитом в періоді (28-29-30-31/360). При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту.

Сплата відсотків здійснюється Позичальником в валюті Кредиту щомісячно, не пізніше 5 (п'ятого) числа місяця наступного за звітним (п. 2.7. Кредитного договору).

Згідно з п. 4.1. Кредитного договору у випадку прострочення Позичальником строків сплати відсотків, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 1 (один) відсоток від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у цей період.

У випадку порушення Позичальником вимог п.п. 3.3.7.-3.3.12. цього Договору Позичальник зобов'язується сплатити Кредитору штраф у розмірі 1 (один) відсоток від суми Кредиту, визначеного п. 1.1.1. цього Договору, за кожний випадок (п. 4.2. Кредитного договору).

Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору. Банк припиняє надання Траншів Кредиту' за цим Договором у разі:

2.4.1. наявності простроченої заборгованості за сплатою винагороди Кредитора;

2.4.2. погіршення фінансового стану Позичальника, який визначається за методикою Кредитора, перенесення Кредиту в групу з більш високим ступенем ризику, невиконання або неналежне виконання умов цього Договору, припинення дії або визнання недійсними договорів, зазначених в п. 1.4. цього Договору;

2.4.3. відсутності належним чином укладеного договору, зазначеного в п. 1.4. цього Договору;

2.4.4. втрати або зниження вартості засобів забезпечення виконання зобов'язань за цим Договором та відмови надання Позичальником додаткових засобів забезпечення та/або проведення його заміни.

У подальшому умови Кредитного договору неодноразово змінювалися шляхом підписання додаткових угод та договорів.

Так, 29 грудня 2012 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 35 до Кредитного договору, відповідно до якої Сторони домовились внести зміни до Кредитного договору, крім іншого, про наступне:

- викласти підпункт 1.1.1 пункту 1.1. статті 1 Договору його в наступній редакції: «1.1.1 Надання коштів буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна окрема частина «Транш», а у сукупності - «Транші», на умовах визначених цим Договором, в межах невідновлювальної кредитної лінії в сумі 30 168 160,01 грн. (Тридцять мільйонів сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят гривень 01 копійка), зі сплатою плати за користування Кредитом в розмірі:

- 17% (Сімнадцять процентів річних);

- 14% (Чотирнадцять процентів річних) з 1-ого числа місяця, у випадку належного виконання Позичальником умов передбачених п.п. 1.1.2. цього Договору в цьому місяці;

- 14% (Чотирнадцять процентів річних) за користування Кредитом в період з 01 серпня 2012 року по 31 серпня 2012 року включно, з кінцевим терміном повернення заборгованості за Кредитом 31 грудня 2014 року включно, надалі за текстом «Кредит», на умовах визначених у графіку погашення заборгованості за Кредитом». Також сторони домовились викласти пункт 4.2. Статті 4 Договору у наступній редакції: « 4.2. У випадку порушення Позичальником вимог підпунктів 3.3.17.-3.3.18. цього Договору, Позичальник зобов'язаний сплатити Кредитору штраф у розмірі 1% (один процент) від суми Кредиту, визначеного п. 1.1.1. цього Договору, за кожний випадок».

Нормами статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Так, у забезпечення виконання умов Договору кредитної лінії № BKJI-419 від 6 жовтня 2006 року між Банком та Боржником було укладено:

1) Договір застави товарів в обороті № BKЛ-419/S1 від 18 грудня 2006 року із додатковими угодами та додатковими договорами до нього. За умовами зазначеного договору в заставу надано товари в обороті, перелік яких міститься в Додатку №1 до цього Договору, що є невід'ємною складовою частиною цього Договору.

За взаємною згодою сторін цього Договору загальна заставна вартість предмету застави визначається з розрахунку 80% від балансової вартості та становить 3 984 100,80 (три мільйони дев'ятсот вісімдесят чотири тисячі сто) гривень 80 копійок.

2) Договір застави товарів в обороті №BKJ1-419/S2 від 30.12.2006 р. із додатковими угодами та додатковими договорами до нього. За умовами зазначеного договору в заставу надано товари в обороті, перелік яких міститься в Додатках №1, 2, 3 до цього Договору, що є невід'ємною складовою частиною цього Договору.

За взаємною згодою сторін цього Договору загальна заставна вартість предмету застави визначається з розрахунку 80% від балансової вартості та становить 2 204 764,00 (два мільйони двісті чотири тисячі сімсот шістдесят чотири) гривні 00 копійок.

3) Договір застави товарів в обороті №BKJ1-419/S3 від 30.03.2007 р. із додатковими угодами та додатковими договорами до нього. За умовами зазначеного договору в заставу надано товари в обороті, що міститься в Додатках №1 до цього Договору, що є невід'ємною складовою частиною цього Договору.

За взаємною згодою сторін цього Договору загальна заставна вартість предмету застави визначається з розрахунку 80% від балансової вартості та становить 2 012 275,00 (два мільйони дванадцять тисяч двісті сімдесят п'ять) гривень 00 копійок.

З матеріалів справи також вбачається, що в забезпечення виконання зобов'язань за договором кредитної лінії № 419 між Банком та ТОВ "Вікотек'' було укладено:

- іпотечний договір від 9 жовтня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрованим реєстрі за № 1082, зі змінами та доповненнями, предмет іпотеки - нежиле приміщення, торгові ряди вбудованих приміщень, магазин загальною площею 441,2 м2, що розташовані за адресою: Рівненська область, місто Кузнецовськ. Вараш мікрорайон, будинок номер 11, секція 2, договірна заставна вартість майна - 4 150 080,00 грн.;

- іпотечний договір від 9 жовтня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований у реєстрі за № 1084, зі змінами та доповненнями, предмет іпотеки - нежиле приміщення, магазин загальною площею 446,3 м2, що розташований за адресою: Хмельницька область, місто Шепетівка, проспект Миру, будинок номер 14, договірна заставна вартість майна - 4 429 378,08 грн.;

- іпотечний договір від 9 жовтня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за № 1086, зі змінами та доповненнями, предмет іпотеки - приміщення магазину загальною площею 1009,1 м2, що розташоване за адресою: Рівненська область, м. Рівне, проспект Миру, будинок номер 16, договірна заставна вартість майна - 13 331 304,00 грн.

Заявник стверджує, що Банк виконав зобов'язання, передбачені Кредитним договором та надав кредитні кошти, що підтверджується меморіальним ордером, проте у зв'язку із неналежним виконанням ПАТ «Світ Електроніки» взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором, а саме відмовою від повернення кредиту, сплати процентів та пені за прострочення виконання зобов'язання виникла заборгованість, яка станом на 22 березня 2015 року становить 39 917 083,95 грн., з яких:

- сума заборгованості за простроченим кредитом - 21 288 521,77 грн.;

- розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 2 215 640,63 грн.;

- сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту - 180 581,73 грн.;

- сума заборгованості за нарахованими процентами - 221 164,09 грн.;

- сума заборгованості за простроченими процентами понад 31 днів - 4 529 039,33 грн.;

- розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 571 365,76 грн.;

- сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів - 50 233,04 грн.;

- штраф за порушення умов кредитного договору (п.п. 3.3.4., 4.3.) у розмірі 1% від ліміту кредиту в п. 1.2. графіка погашення кредиту за кожний випадок порушення (тіло кредиту) - 4 525 224,00 грн.;

- штраф за порушення умов кредитного договору п.п. 3.3.4., п. 4.3. в розмірі 1% від ліміту кредиту в п. 1.2. графіка погашення кредиту за кожний випадок порушення (по процентах) - 6 335 313,60 грн.

Підпунктом 3.3.3. Кредитного договору встановлено, що Позичальник зобов'язаний дотримуватися положень цього Договору, додаткових угод, а також договору, який зазначений в п. 1.3. цього Договору.

Відповідно до п.п. 3.3.4. Кредитного договору Позичальник зобов'язаний протягом строку фактичного Кредиту сплачувати відсотки за його використання в порядку, визначеному цим Договором.

Згідно з п.п. 3.3.6. Кредитного договору Позичальник зобов'язується повертати Кредиторові у повному обсязі Транші Кредиту зі сплатою винагороди Кредитора та можливих штрафних санкцій у терміни, визначені цим Договором.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно з частиною 3 вказаної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відтак, вимоги у частині штрафу підлягають визнанню тільки в тій їх частині, що нараховані за 23 квітня 2014 року.

Надалі, 1 листопада 2007 року між Банком та Боржником було укладено Договір кредитної лінії №HKJI-419/5, що діє зі змінами та доповненнями (далі - Кредитний договір 2).

Відповідно до первинних умов Кредитного договору, Кредитор зобов'язався надати Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (п. 1.1. Кредитного договору 2). Згідно з п. 1.2. Кредитного договору 2 надання коштів здійснювалося окремими частинами на умовах визначених цим Договором в межах невідновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 3 500 000 дол. США (Три мільйони п'ятсот тисяч доларів США 00 центів), надалі за текстом кожна частина окремо «Транш», а у сукупності «Транші», зі сплатою 14% (чотирнадцять процентів) річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості за всіма Траншами до 31 жовтня 2010 року включно, надалі за текстом - «Кредитом», на умовах визначених цим Договором.

Відповідно до п. 2.5. Кредитного договору 2 нарахування відсотків за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, за фактичну кількість днів користування Кредитом в періоді (28-29-30-31/360). При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту.

Сплата відсотків здійснюється Позичальником в валюті Кредиту щомісячно, не пізніше 10 (десятого) числа місяця наступного за звітним (п. 2.6. Кредитного договору 2).

Згідно з п. 4.1. Кредитного договору 2 у випадку прострочення Позичальником строків сплати відсотків, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 1 (один) процент від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у цей період.

У випадку порушення Позичальником вимог п.п.3.3.2. цього Договору Позичальник зобов'язується сплатити Кредитору протягом п'яти робочих днів з моменту отримання відповідної вимоги Кредитора штраф у розмірі 10 (десяти) процентів від суми Кредиту, визначеного п. 1.2. цього Договору (п. 4.2. Кредитного договору 2).

Пунктом 4.3. Кредитного договору 2 встановлено, що у випадку порушення Позичальником вимог п.п. 3.3.3.-3.3.12. цього Договору Позичальник зобов'язаний сплатити Кредитору штраф в розмірі 1 (один) процент від суми Кредиту, визначеного п. 1.2. цього Договору, за кожний випадок.

Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору 2 Кредитор вимагає дострокового повернення Кредиту за цим Договором у разі:

2.4.1. наявності простроченої заборгованості за сплатою винагороди Кредитора та нарахованих та несплачених процентів за користування Кредитом;

2.4.2. погіршення фінансового стану Позичальника, який визначається за методикою Кредитора, перенесення Кредиту в групу з більш високим ступенем ризику, невиконання або неналежне виконання умов цього Договору, припинення дії або визнання недійсними договорів, зазначених в п. 1.5. та п. 21.2. цього Договору;

2.4.3. не укладання взагалі або припинення дії укладених договорів, передбачених п.п. 1.5., 2.1.2..

3.3.2. та 3.3.3. цього Договору;

2.4.4. втрати або зниження вартості засобів забезпечення виконання зобов'язань за цим Договором та відмови надання Позичальником додаткових засобів забезпечення та/або проведення його заміни.

У подальшому умови Кредитного договору 2 неодноразово змінювалися шляхом підписання додаткових угод та договорів.

Так, 6 липня 2012 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 27 до Кредитного договору 2, відповідно до якої Сторони домовились внести зміни до Кредитного договору, крім іншого, про наступне:

- Змінити п. 1.2. Договору, виклавши його в наступній редакції: « 1.2. Надання коштів буде здійснюватися окремими частинами на умовах визначених цим Договором в межах невідновлювальної кредитної лінії в сумі 50 251 000 грн. (П'ятдесят мільйонів двісті п'ятдесят одна тисяча гривень 00 копійок), надалі за текстом кожна частина окремо - «Транш», а у сукупності - «Транші», зі сплатою плати за користування Кредитом в розмірі:

- 17% (сімнадцять процентів річних);

- 14% (чотирнадцять процентів річних) з 1-го числа місяця, у випадку належного виконання Позичальником умов передбачених п.п. 1.4.1. цього Договору в попередньому місяці, з кінцевим терміном повернення заборгованості за всіма Траншами до 31 грудня 2013 року включно, надалі за текстом «Кредит», на умовах визначених цим Договором».

Банк виконав зобов'язання, передбачені Кредитним договором 2 та надав кредитні кошти, проте у зв'язку із неналежним виконанням ПАТ «Світ Електроніки» взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором 2, а саме відмовою від повернення кредиту, сплати процентів та пені за прострочення виконання зобов'язання виникла заборгованість.

Відповідно до п.п. 3.3.5. Кредитного договору 2 Позичальник зобов'язується протягом строку фактичного Кредиту сплачувати відсотки за його використання в порядку, визначеному цим Договором.

Згідно з п.п. 3.3.6. Кредитного договору 2 Позичальник зобов'язується повернути Кредиторові у повному обсязі зі сплатою винагороди Кредитора та можливих штрафних санкцій у терміни, визначені цим Договором.

Як стверджує заявник, заборгованість ПАТ "Світ електроніки" за договором кредитної лінії № НКЛ-419/5 перед ПАТ "Дельта Банк" становить 78 364 917,71 грн., з яких сума заборгованості за простроченим кредитом - 50 142 122,83 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 4 209 152,64 грн., три проценти річних за простроченим кредитом - 313 216,55 грн., сума заборгованості за нарахованими процентами - 520 920,94 грн., сума заборгованості за простроченими процентами - 10 644 058,37 грн., пеня за несвоєчасне повернення процентів - 1 360 806,61 грн., три проценти річних за прострочені проценти - 119 419,77 грн., штраф у розмірі 1% від суми Кредиту, визначеного п.1.2. цього Договору за кожний випадок - 502 510,00 грн., штраф за порушення умов договору в розмірі 1% від ліміту кредиту (50 2521 000,00 грн.), п.1.2. Кредитного договору 2 за кожний випадок порушення - 10 552 710,00 грн.

Разом з тим, у забезпечення виконання зобов'язань за договором кредитної лінії № 419/5 між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Вікотек" було укладено:

- договір іпотеки № б/н від 19 листопада 2007 року (номер у реєстрі 827), предмет іпотеки - будівлі та споруди, що складаються з: будівля А, загальною площею 1 655,5 м2, будівлі Б, загальною площею 1 1 582,0 м2, будівлі В, загальною площею 465,6 м2, будівлі Г, загальною площею 5,1 м2, споруд № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, І, загальною площею 13 702,2 м2, розташовані за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, буд. 59-а, договірна заставна вартість майна - 48 047 949, 00 грн.;

- іпотечний договір № б/н від 23 липня 2009 року (номер у реєстрі 1857), предмет іпотеки - нежитлова будівля, магазину по реалізації промислових товарів, загальною площею 1 124,00 м2, що розташоване за адресою: Луганська область, м. Краснодон, вул. Котова Петра, будинок номер 30, договірна заставна вартість майна - 2 383 000, 00 грн.;

- іпотечний договір № б/н від 23 липня 2009 року (номер у реєстрі 1866), предмет іпотеки - нежитлове приміщення загальною площею 422,0 м2, що розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Леніна, будинок номер 39, договірна заставна вартість майна - 1 322 000, 00 грн.;

- іпотечний договір № б/н від 23 липня 2009 року (номер у реєстрі 1868), предмет іпотеки - нежитлове вбудоване приміщення - магазин промислових товарів ТОВ «ВІКОТЕК», загальною площею 298,1 м2, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Марганець, вулиця Київська, будинок номер 147, договірна заставна вартість майна - 505 000, 00 грн.

Із змісту заяви ПАТ "Дельта Банк" вбачається, що його вимоги до боржника у сумі 6 749 070,10 грн. ґрунтуються на тому, що Боржник порушив належне виконання зобов'язань за договором кредиту за овердрафтом № ОВ-419 перед ПАТ "Дельта Банк".

27 березня 2013 року між публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та публічним акціонерним товариством "Світ Електроніки" було укладено Договір кредиту за овердрафтом № ОВ-419, відповідно до умов якого банк надає позичальнику грошові кошти на загальну суму 4 000 000,00 грн. на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (п. 1.1. Кредитного договору 3), з урахуванням змін внесених договорами про внесення змін та доповнень до договору кредиту за овердрафтом від 30 травня 2013 року та 28 листопада 2013 року передбачено, що максимальна заборгованість позичальника за Овердрафтом не може перевищувати 8 000 000,00 грн.

Пунктами 1.5 Кредитного договору 3 передбачено, що кредит надавався Позичальнику зі сплатою 24 % річних.

Відтак заборгованість Боржника за договором кредиту за овердрафтом № ОВ-419 перед ПАТ "Дельта Банк" становить 6 749 070, 10 грн., з яких сума заборгованості за простроченим кредитом - 3 649 980,00 грн., сума заборгованості за простроченими процентами - 1 803 089,13 грн., штраф за несвоєчасну сплату нарахованих процентів за липень 2013 pоку, жовтень 2013 pоку, листопад 2013 pоку, грудень 2013 pоку, січень 2014 року в розмірі 1 % від ліміту Кредиту, п.1.2. за кожний випадок порушення - 80 000,00 грн., штраф у розмірі 1 % від розміру ліміту Овердрафту, визначеного п.1.2. цього Договору за кожний випадок - 1 216 000,00 грн.

У забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту за овердрафтом № ОВ- 419 було укладено:

- договір іпотеки № OB-419/S-1 від 27 березня 2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Вікотек", предмет іпотеки спеціалізований магазин для продажу побутової техніки, загальною площею 499,2 м2;

- договір застави товарів в обороті № OB-419/S-1 від 27 березня 2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та ПАТ "Світ електроніки".

8 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Публічним акціонерним товариством "Світ електроніки" було укладено Договір кредитної лінії № НКЛ- 419/4 (далі - Кредитний договір 4), відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитну лінію на загальну суму 1100 000 грн. на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 25 травня 2014 року (п. 1.1.1. Кредитного договору 4).

Пунктами 1.1 Кредитного договору 4 передбачено, що кредит надається позичальнику зі сплатою 27 % річних.

Відтак заборгованість ПАТ "Світ електроніки" за договором кредитної лінії № НКЛ-419/4 перед ПАТ "Дельта Банк" становить 2 758 040, 33 грн., з яких сума заборгованості за простроченим кредитом - 910 789,38 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 146 200,41 грн., три проценти річних за простроченим кредитом - 13 699,27 грн., сума заборгованості за нарахованими процентами - 16 469,07 грн., сума заборгованості за простроченими процентами - 306 549,21 грн., пеня за несвоєчасне повернення процентів - 40 690,42 грн., три проценти річних за нараховані проценти - 3 642,57 грн., штраф у розмірі 10 % від ліміту Кредиту, згідно п. 1.2 кредитного договору 4 за кожний випадок порушення - 110 000,00 грн., штраф у розмірі 10 % від ліміту Кредиту, згідно п. 1.2 кредитного договору 4 за кожний випадок порушення - 1 210 000,00 грн.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Зі змісту кредитного договору 4 не вбачається, що сторони встановлювали інший порядок нарахування штрафних санкцій.

Відтак, вимоги Банку в частині пені за несвоєчасне повернення кредиту та пені за несвоєчасне повернення відсотків підлягають визнанню тільки в тій їх частині, що нараховані за шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Також, 30 грудня 2013 між Банком та Позичальником було укладено договір кредитної лінії № НКЛ-419/9 (далі - Кредитний договір 5), відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитну лінію на загальну суму 1 100 000 грн. на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (п. 1.1.1. Кредитного договору 5).

Пунктами 1.1.1 Кредитного договору 5 передбачено, що кредит надається позичальнику зі сплатою 26 % річних

Згідно з п. 4.1. Кредитного договору 5 у випадку прострочення Позичальником строків сплати відсотків, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених цим Договором. Позичальник сплачує Кредитору пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

У випадку порушення Позичальником вимог п. 3.3 цього Договору, Позичальник зобов'язується сплатити Кредитору штраф у розмірі 10 % від суми Кредиту, визначеного п. 1.1 цього Договору, за кожний випадок порушення (п. 4.2. Кредитного договору 5).

Банк виконав зобов'язання, передбачені Кредитним договором 5 та надав кредитні кошти ПАТ «Світ Електроніки», проте у зв'язку із неналежним виконанням Позичальником взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором, а саме відмовою від повернення кредиту, сплати процентів та пені за прострочення виконання зобов'язання виникла заборгованість, яка становить 60 004,37 грн., з яких пеня за несвоєчасне повернення процентів - 3,55 грн., три проценти річних за прострочені проценти - 0,82 грн., штраф у розмірі 1% від ліміту Кредиту за порушення умов п.3.3.5. (несвоєчасне повернення кредиту) - 20 000,00 грн., штраф у розмірі 1% від ліміту Кредиту за порушення умов п.3.3.5 (несвоєчасне повернення процентів) - 40 000,00 грн.

Також, 8 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Публічним акціонерним товариством "Світ електроніки" було укладено Договір про надання банківської гарантії № ГВ-419/3 (далі - Договір гарантії), відповідно до умов якого гарант надає принципалу банківську гарантію в забезпечення належного виконання принципалом своїх зобов'язань за Договором №16/01- 201 3 між Принципалом та ТОВ «МБТ Трейд»(п. 1.1. договору гарантії).

Гранична сума відповідальності за гарантією складає 1 100 000 грн. (п.2.1. Договору гарантії), строк дії Гарантії - до 17 березня 2014 року (п.2.4. договору гарантії).

Умовами п. 3.1.3. сторони визначили, що Принципал зобов'язаний своєчасно сплачувати Гаранту комісійну винагороду за надання Гарантії, відповідно до умов, визначених п. 4.1. цього Договору.

Відтак заборгованість ПАТ "Світ Електроніки" за договором про надання банківської гарантії № ГВ-419/3 перед ПАТ "Дельта Банк" становить 2 315, 70 грн., з яких сума заборгованості за прострочену комісію - 1 969,87 грн., пеня за несвоєчасне повернення комісії - 316,20 грн., три проценти річних за прострочену комісію - 29,63 грн.

У забезпечення виконання умов Договору про надання банківських гарантій № ГВ-419/3 від 8 липня 2013 року між Банком та ПАТ «Світ Електроніки» було укладено договір застави майнових прав №TB-419/3/S-l від 8 липня 2013 року, за умовами якого предметом застави є майнові права на отримання грошових коштів у повному обсязі на загальну суму 10 973 922,02 грн., у тому числі які існують на дату укладання цього Договору та/або виникнуть у майбутньому у Заставодавця згідно Договору поставки №СЕ-117/13 від 27 червня 2013 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вікотек Дистрибкжшин» (ідентифікаційний код 38119580) та Заставодавцем, та додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені в майбутньому. За взаємною згодою сторін цього Договору загальна заставна вартість предмету застави становить 10 973 922,02 (десять мільйонів дев'ятсот сімдесят три тисячі дев'ятсот двадцять дві гривні 02 копійки).

Гарант виконав свої зобов'язання за Договором гарантії, проте Принципал в порушення умов Договору не сплатив в повному обсязі винагороду Гаранту визначену п. 4.1. цього Договору.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи положення пункту 1 частини 2 статті 258 ЦК України судом здійснено перерахунок сум пені та штрафу за вищевикладеними правочинами, у зв'язку із чим вимоги ПАТ «Дельта Банк» підлягають частковому задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі про банкрутство, суд вважає, що вимоги вказаного кредитора підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів в наступній черговості: 18 724 083,39грн.- вимоги четвертої черги, 20 447 007,47грн.- вимоги шостої черги задоволення.

Поряд з вищеописаною заборгованістю включенню до реєстру вимог кредиторів Боржника до першої черги задоволення підлягають 1218,00грн.-сплачені Кредитором витрати за подання заяви про грошові вимоги.

Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів складає 39 172 308,86грн.

Відповідно до п.1 ч.8 ст. 24 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника.

Таким чином, окремому внесенню до реєстру вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Світ Електроніки" підлягають вимоги ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 75 991 431,98грн.

Відмовити ПАТ "Дельта Банк" у визнанні кредитором на суму 12 88 909,32грн.

Публічне акціонерне товариство «Банк Форвард»

Звертаючись із заявою про визнання грошових вимог на суму 15 732 325,68 грн. ПАТ «Банк Форвард» посилався на те, що 15 липня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Банк Руский Стандарт» (правонаступником якого є заявник) та ПАТ «Світ Електроніки» було укладено кредитний договір № 005-3 (далі - кредитний договір), відповідно до якого банк відкрив позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом у сумі 28 195 000,00 грн., а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 15 % річних у порядку, на умовах та в строки, визначені даним правочином.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як стверджує заявник, останній свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, а саме: відповідно до п. 2.2.1. кредитного договору позичальнику (боржнику) згідно з його письмовими заявами було надано кредит шляхом зарахування грошових коштів з рахунку № 5501 (позичковий рахунок позичальника) на поточний рахунок позичальника в гривні № 501, що підтверджується меморіальним ордером № 490901 від 10 серпня 2011 року, меморіальним ордером № 883141 від 16 серпня 2011 року, меморіальним ордером № 1015799 від 18 серпня 2011 року, меморіальним ордером № 62429 від 2 вересня 2011 року, меморіальним ордером № 141292 від 5 вересня 2011 року, меморіальним ордером № 499751 від 12 вересня 2011 року на загальну суму 27 400 000 (двадцять сім мільйонів чотириста тисяч) гривень 00 копійок.

Відповідно до п. 1.1. Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 15% річних та щомісячним зменшенням Ліміту в розмірі 360000,00 грн. протягом 35 місяців. Вказане щомісячне зменшення Ліміту Кредитної лінії повинно відбуватись кожного передостаннього робочого дня місяця починаючи з місяця укладення даного Договору.

Позичальник у порушення вимог пунктів 1.1., 2.8.1. та 3.3.5. кредитного договору не здійснив повне повернення кредиту та не сплатив проценти за його використання, у зв'язку з чим у боржника утворилась прострочена заборгованість.

Нормами статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Так, у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором перед банком з товариством з обмеженою відповідальністю «ВІКОТЕК» було укладено: договір іпотеки № 014-7 від 12 серпня 2011 року, договір іпотеки № 014-8 від 12 серпня 2011 року, договір іпотеки № 014-9 від 2 вересня 2011 року, договір іпотеки № 014-10 від 2 вересня 2011 року, договір іпотеки № 014-11 від 2 вересня 2011 року, договір іпотеки № 014-12 від 2 вересня 2011 р, договір іпотеки № 014-13 від 2 вересня 2011 року, договір іпотеки № 014-14 від 27 вересня 2011 року, договір іпотеки № 014-15 від 27 вересня 2011 року, договір іпотеки № 014-16 від 27 вересня 2011 року, договір іпотеки № 014-17 від 27 вересня 2011 року (далі - договори іпотеки № 014-7, № 014-8, № 014-9, № 014-10, № 014-11, № 014-12, № 014-13, № 014-14, № 014-15, № 014-16, № 014-17).

Відповідно до п.3.2.2., п.3.2.3. кредитного договору ПАТ «Банк Форвард» має право у разі невиконання позичальником умов договору звернути стягнення на заставне майно.

Згідно із п. 4.2.3, п. 4.2.5 укладених сторонами іпотечних договорів банк набуває право звернення на предмет іпотеки у випадку невиконання позичальником своїх обов'язків, передбачених кредитним договором.

12 березня 2014 року ПАТ «Банк Форвард» було направлено претензію за вих. № 12/2-05-1303 про сплату простроченої заборгованості до позичальника, в якій зазначалось, що в разі невиконання зобов'язань, передбачених кредитним договором, та заявлених в претензії вимог в повному обсязі, банк буде вимушений звернутись до суду за примусовим задоволенням своїх вимог.

31 березня 2014 року банком була направлено ТОВ «Вікотек», як іпотекодавцю, та ПАТ «Світ Електроніки», як позичальнику, вимогу за вих. № 12/2-05-1662 про дострокове повернення суми кредиту, в якій попереджалось, що в разі незадоволення цієї вимоги, банк буде змушений звернути стягнення на предмети іпотеки.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя (стаття 33 Закону України «Про іпотеку»).

Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Банк, відповідно до застережень в іпотечних договорах, які прирівнюються до договору про задоволення вимог іпотекодержателя за своїми правовими наслідками, реалізував своє право і звернув стягнення на предмети іпотеки шляхом позасудового врегулювання, а саме: шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмети іпотеки, а саме: шляхом набуття права власності банком на предмет іпотеки, в порядку встановленому в статті 37 Закону України «Про іпотеку», за наступними правочинами: договір іпотеки № 014-7 від 12 серпня 2011 року, договір іпотеки № 014-8 від 12 серпня 2011 року, договір іпотеки № 014-9 від 2 вересня 2011 року, договір іпотеки № 014-12 від 2 вересня 2011 р, договір іпотеки № 014-13 від 2 вересня 2011 року, договір іпотеки № 014-14 від 27 вересня 2011 року, договір іпотеки № 014-15 від 27 вересня 2011 року, договір іпотеки № 014-16 від 27 вересня 2011 року.

Таким чином, станом на 22 березня 2015 року розмір заборгованості ПАТ «Світ Електроніки» перед ПАТ «Банк Форвард» складала 5 146 308,18 грн. - неповернутий кредит та 95 171,47 грн. - заборгованість зі сплати процентів.

Разом з тим, у зв'язку із порушенням строків виконання зобов'язання банк нарахував боржнику 3 601 169,97 грн. пені за прострочення повернення кредиту, 304 013,45 грн. - пені за прострочення сплати процентів за кредитом, 1 663,00 грн. штрафу, а також 485 498,36 грн. - трьох процентів річних та інфляційні втрати в розмірі 6 098 501,25 грн.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно з частиною 3 вказаної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

З наявних у матеріалах справи документів вбачається, що ПАТ «Банк Форвард» заявив пеню за прострочення повернення кредиту, нараховану за період з 7 березня 2014 року по 22 березня 2015 року, а також пеню за прострочення сплати процентів, нараховану за період з 3 березня 2014 року по 22 березня 2015 року.

Здійснивши перерахунок заявлених сум штрафних санкцій відповідно до вимог закону, а саме за шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, суд дійшов висновку, що обґрунтованими сумами пені є 2 903 643,56 грн. - за прострочення повернення кредиту та 2752 576,44 грн. - за прострочення сплати процентів. Крім того, заявлений ПАТ «Банк Форвард» розмір штрафу є обґрунтованим та не суперечить нормам чинного законодавства.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що заявлений розмір трьох процентів річних - 485 4989,36 грн. є арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства. Водночас, здійснивши перерахунок заявленої суми інфляції, суд дійшов висновку про обґрунтованість розміру даних компенсаційних втрат у розмірі 5 361 607,61 грн.

Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №005-3 між ПАТ "Банк Форвард" та ТОВ "Вікотек" було укладено:

- договір іпотеки № 01-10 від 2 вересня 2011 року: нежитлова будівля, загальною площею 2 647,66 м2 - склад овочесховища з підвалом, що знаходиться за адресою: Донецька обл., місто Артемівськ. вул. Петровського, будинок номер 66; нежитлова будівля, загальною площею 79,56 м2 - частина складу консервного цеху (столярна майстерня), що знаходиться за адресою: Донецька обл.. місто Артемівськ. вул. Петровського, будинок номер 66; нежитлові будівлі, а саме: адміністративна будівля, загальною площею 170,93 м2, що знаходиться за адресою: Донецька обл., місто Артемівськ, вул. Петровського, будинок номер 66, договірна вартість предмета іпотеки 2 977 000,00 грн.;

- за договором іпотеки №014-11 від 2 вересня 2011 року: нежиле приміщення, вбудоване в житловий будинок, загальною площею 401,3 м2, що знаходиться за адресою: Донецька обл.. місто Торез. просп. Гагаріна, будинок номер 22, договірна вартість предмета іпотеки 1 431 000,00 грн.;

- за договором іпотеки № 014-17 від 27 вересня 2011 року: двоповерхова будівля магазину, загальною площею 745,80 м2 що знаходиться за адресою: Луганська обл., місто Алчевськ, вул. Леніна, буд. 60 а, договірна вартість предмета іпотеки 3 657 000,00 грн.

Відповідно до п.1 ч.8 ст. 24 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника.

Твердження ліквідатора щодо окремого внесення вимог Кредитора у розмірі 5 241 479,65грн. як забезпечених майном боржника є необгрунтованими та суперечать вимогам п.1ч.8 ст. 24 Закону про банкрутство.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі про банкрутство, суд вважає, що вимоги вказаного кредитора підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів в наступній черговості: 11 088 585,62грн.- вимоги четвертої черги, 3 177 883,00грн.- вимоги шостої черги задоволення.

Поряд з вищеописаною заборгованістю включенню до реєстру вимог кредиторів Боржника до першої черги задоволення підлягають 1218,00грн.-сплачені Кредитором витрати за подання заяви про грошові вимоги.

Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів складає 14 267 686,62грн.

Відмовити ПАТ "Банк Форвард" у визнанні кредитором на суму 1 465 857,06грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Індезіт Україна»

Звертаючись до суду з заявою про визнання кредиторських вимог, ТОВ «Індезіт Украна» (далі - Товариство) посилалось на те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 28 квітня 2014 року в справі № 910/4018/14, яке набрало законної сили, стягнуто з Боржника на користь Товариства 679 015 (шістсот сімдесят дев'ять тисяч п'ятнадцять) грн. 71 коп. основного боргу, 10 224 (десять тисяч двісті двадцять чотири) грн. 52 грн. три відсотки річних, 8 990 (вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто) грн. 69 коп. інфляційних нарахувань та 13 964 (тринадцять тисяч дев'ятсот шістдесят чотири) грн. 62 коп. судового збору. На виконання вказаного рішення 13 травня 2014 року було видано відповідний наказ.

За приписами статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, Кредитором нараховано Боржнику інфляційні втрати за прострочення грошового зобов'язання за період з 02.03.2014 по 22.03.2015 у розмірі 332 790,99грн. та 3% річних у розмірі 21 542,47грн., які судом перераховано

Разом з тим, суд дійшов висновку про відхилення вимог Товариства на суму 10 806,52 грн., з підстав того, що вказана грошова сума була перерахована Боржником як часткове погашення основного боргу в межах виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі про банкрутство, суд вважає, що вимоги вказаного кредитора підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів в наступній черговості: 1 056 936,04грн.- вимоги четвертої черги.

Поряд з вищеописаною заборгованістю включенню до реєстру вимог кредиторів Боржника до першої черги задоволення підлягають 1218,00грн.-сплачені Кредитором витрати за подання заяви про грошові вимоги.

Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів складає 1 058 154,04грн.

Відмовити ТОВ "Індезіт Україна" у визнанні кредитором на суму 10 810,96грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНС ТРАСТ ГРУП"

Звертаючись до суду з заявою про визнання кредиторських вимог, ТОВ «Скай Кепітал» (далі - Товариство) посилалось на наступне.

30 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "СЕБ Банк" (правонаступником за всіма правами та обов'язками в подальшому стало Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК») та Публічним акціонерним товариством "Світ електроніки" було укладено Кредитний договір № 409, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредитну лінію в іноземній валюті па загальну суму 2 500 000 доларів США (розділ 1 Кредитного договору). З урахуванням змін внесених договорами про внесення змін та доповнень до Кредитного договору від 16.04.2013 передбачено, що банк надає позичальнику кредитну лінію на загальну суму 4 875 000.00 грн.

Розділом 1 Кредитного договору, з урахуванням змін внесених договорами про внесення змін та доповнень до договору кредитної лінії від 30.01.2009, 16.12.2010 та 21.08.2012. 25.06.2013 передбачено, що кредит надається позичальнику зі сплатою 18 % річних у випадку належного виконання позичальником умов Договору, зі сплатою 20 % річних при порушенні умов Договору.

26 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ФІДОБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СКАП КЕПІТАЛ» було укладено Договір про відступлення права вимоги №13-СК. відповідно до умов якого права за Кредитним договором № 409 були відступлені ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ».

25 травня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СКАЙ КЕПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНС ТРАСТ ГРУП" було укладено Договір про відступлення права вимоги (факторингу) №209 відповідно до умов якого права за Кредитним договором № 409 були відступлені ТОВ "ФІНАНС ТРАСТ ГРУП".

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 409 між ВА Г "СГБ Банк" та ПАТ "Сві г електроніки" було укладено:

договір застави товарів в обороті N 409/2 від 13.01.2008 року. Майно знаходиться за адресами: м. Вінниця, вул. Литвиненко буд. 1; м. Нікополь вул. Кооперативна, буд.7; м. Білгород-дністровський, вул. Маяковського 59-А,30: м. Лисичанськ, пр-т Леніна буд.127, заставною вартістю у розмірі 10 000 000,00 грн. (н. 1.1 договору застави).

26 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ФІДОБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СКАЙ КЕПІТАЛ» було укладено Договір про відступлення права за договорами застави №1/13-СК, посвідчений 26.09.2014 приватним нотаріусом та зареєстрованим реєстрі за № 863, відповідно до умов якого права за Договором застави були відступлені ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ».

25 травня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СКАЙ КЕПІТАЛ» га Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНС ТРАСТ ГРУП" було укладено Договір про відступлення права вимоги за договором застави товарів в обороті, посвідчений 25.05.2015 приватним нотаріусом та зареєстрованим реєстрі за № 805, відповідно до умов якого права за Іпотечними договорами були відступлені ТОВ "ФІНАНС ТРАСТ ГРУП".

Судом встановлено, що ТОВ "Фінанс Траст Груп" 04.11.2015 надіслало до Господарського суду м. Києва заяву про заміну кредитора у справі.

Відповідно до п.1 ч.8 ст. 24 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі про банкрутство, суд вважає, що вимоги вказаного кредитора підлягають окремому включення до реєстру вимог кредиторів на суму 5 313 538,63грн. як вимоги, що забезпечені майном боржника.

Державна податкова інспекція у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві.

27.05.2015 року Державна податкова інспекція в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві звернулась до Публічного акціонерного товариства "Світ електроніки"' з вимогами в сумі 12 225 093,92 грн.

Вимоги кредитора грунтуються на податкових зобов'язань платника податків - ПАТ ''Світ електроніки" зі сплати податку на додану вартість, з авансових внесків з податку на прибуток та податку на прибуток підприємств, а саме:

грошові вимоги на суму 5 832 091. 86 грн. виникли, на думку кредитора, у зв'язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань зі сплати податку на додану вартість;

грошові вимоги на суму500870. 59 грн. - з нарахування пені у зв'язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань зі сплати податку на додану вартість;

грошові вимоги на суму 5295921. 45 грн. - зі сплати податку на прибуток підприємств:

грошові вимоги на суму 449 501. 03 грн. - з нарахування пені у зв'язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань зі сплати податку на прибуток підприємств;

грошові вимоги на суму 104192. 00 грн. - зі сплати авансових внесків з податку на прибуток;

грошові вимоги на суму 42 516. 99 грн. - з нарахування пені у зв'язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань зі сплати авансових внесків з податку на прибуток.

Із змісту заяви ДП1 в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві вбачається, що її вимоги до боржника у сумі 5 832 091. 86 грн та 500 870. 59 грн ґрунтуються на неналежному виконанні ПАТ "Світ електроніки" своїх податкових зобов'язань зі сплати податку на додану вартість.

Так, Публічне акціонерне товариство "Світ Електроніки" має податковий борг, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень контролюючого органу № від 22.05.13р.

01.12.2014 Окружний адміністративний суд міста Києва виніс Постанову, якою задовольнив позов ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про стягнення заборгованість у розмірі 11 233 378.60 грн (в тому числі 4999763. 86 гри та 488 192. 26 грн ґрунтуються на неналежному виконанні ПАЇ "Світ електроніки" своїх податкових зобов'язань зі сплати податку на додану вартість).

Публічне акціонерне товариство "Світ Електроніки" має податковий борг, який виник на підставі поданих податкових декларацій з податку на додану вартість за березень, квітень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2014 року.

Відповідно до 4.2 ст. 203 Податкового кодексу: сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

У встановлені строки суми грошових зобов'язань не сплачені.

Відтак заборгованість ПАТ "Світ електроніки" зі сплати податку на додану вартість становить 6 332 962,45 грн, з яких сума 5 832 091, 86 грн. зі сплати податку на додану вартість, 500 870, 59 грн з нарахування пені у зв'язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань зі сплати податку на додану вартість.

Із змісту заяви ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві вбачається, що її вимоги до боржника у сумі 5 295 921. 45 грн та 449 501. 03 грн грунтуються на неналежному виконанні ПАТ ''Світ електроніки" своїх податкових зобов'язань зі сплати податку на прибуток підприємств.

Публічне акціонерне товариство "Світ Електроніки" має податковий борг, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень контролюючого органу від 22.05.2013 N .

01.12.2014 Окружний адміністративний суд міста Києва виніс Постанову, якою задовольнив позов ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про стягнення заборгованість у розмірі 11 233 378.60 грн (в тому числі 5 295 921. 45 грн та 449 501. 03 грн грунтуються на неналежному виконанніПАТ "Світ електроніки" своїх податкових зобов'язань зі сплати податку на прибуток підприємств).

Відтак заборгованість ПАТ "Світ електроніки" зі сплати податку на прибуток підприємств становить 5 745 422,48 грн, з яких сума 5 295 921, 45 грн. зі сплати податку на прибуток підприємств, 449 501, 03 грн з нарахування пені у зв'язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань зі сплати податку на прибуток підприємств.

Із змісту заяви ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві вбачається, що її вимоги до боржника у сумі 104 192, 00 грн та 42 51, 99 грн ґрунтуються на неналежному виконанні ПАТ "Світ електроніки" своїх податкових зобов'язань зі сплати авансових внесків з податку на прибуток.

Публічне акціонерне товариство "Світ Електроніки" має податковий борг, який виник на підставі поданої податкової декларації від 28.02.2014 з авансових внесків з податку на прибуток.

Відповідно до ч.1 ст. 57 Податкового кодексу: Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, то настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У встановлені строки суми грошових зобов'язань не сплачені.

Відтак заборгованість ПАТ "Світ електроніки" зі сплати податку на прибуток підприємств становить 146 708. 99 гри. з яких сума 104 192. 00 гри. сплати авансових внесків з податку на прибуток. 42 516. 99 гри з нарахування пені у зв'язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань зі сплати авансових внесків з податку на прибуток.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом": конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Крім того, імперативним приписом абз.З ч.1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі про банкрутство, суд вважає, що вимоги вказаного кредитора підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів на суму 12 225 093,92грн. з віднесенням до шостої черги задоволення, у зв'язку з пропуском строку встановленого чинним законодавством.

Турк Ексімбанк Export Credit Bank of Turkey

Звертаючись із заявою про визнання кредиторських вимог, кредитор посилався на те, що боржнику відповідно до комерційного рахунку серія А № 198401 від 9 січня 2012 року було поставлено компанією Vestel (Dis Ticaret A. S./Vestel Foreign Trade Co. Inc.) 457 штук телевізорів марки Meredian загальною вартістю 114 140,00 доларів США.

Заявник стверджує, що боржником було проведено попередню оплату в розмірі 50 000,00 доларів США, однак залишкову вартість поставленого товару в строк до 9 лютого 2012 року, як то було погоджено сторонами, у розмірі 64 140,00 доларів США ПАТ «Світ Електроніки» сплачено не було.

У подальшому Vestel (Dis Ticaret A. S./Vestel Foreign Trade Co. Inc.), як продавець, передав право вимоги вказаного вище боргу Турк Ексімбанк Export Credit Bank of Turkey.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У частині 2 статті 712 ЦК України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з вимогами статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина 2 статті 34 ГПК України).

Враховуючи те, що сума основного боргу боржника, яка складає 64 140, 00 доларів США, що еквівалентно 839 099,68 грн., підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи.

Разом з тим, з наявних у матеріалах справи документів та пояснень боржника вбачається, що останнім було заявлено строк позовної давності до заявлених кредиторських вимог.

Відповідно статті 256 та 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина 5 статті 261 ЦК України).

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Аналогічна правова позиція міститься в пункті 2.2 постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 29 травня 2013 року № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів».

Оскільки боржник мав сплатити заборгованість в розмірі 64 140,00 доларів США до 9 лютого 2012 року, тому трирічний строк протягом якого Турк Ексімбанк Export Credit Bank of Turkey мав звернутись з вимогою сплив 9 лютого 2015 року.

Враховуючи, що заявник звернувся до суду з вимогою 4 листопада 2015 року, тобто з пропуском встановленого законодавцем строку, його кредиторські вимоги на суму 64 140,00 доларів США, що еквівалентно 839 099,68 грн., підлягають відхиленню.

TCL Overseas Marketing (Macao Commercial Offshore) Limited

Звертаючись з заявою про визнання кредиторських вимог, заявник посилається на те, що боржником було надано гарантійний лист, відповідно до якого останній підтвердив всі обов'язки перед компанією TCL Overseas Marketing (Macao Commercial Offshore) Limited , які виникли ПАТ «Світ Електроніки» та ПП «Авто Транс Комерція».

Дослідивши подані докази суд дійшов висновку про відхилення кредиторських вимог заявника на суму 723 564,00 доларів США, що еквівалентно 16 122 223,92 грн., з огляду на наступне.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Суд зазначає, що гарантія за своєю правовою природою є одним з видів забезпечення виконання основного зобов'язання.

Суд не погоджується з твердженнями заявника, щодо надання останньому гарантійного листа боржником, оскільки з наявних у матеріалах справи документів вбачається, що ПАТ «Світ Електроніки» надав заяву про платіжні зобов'язання, за змістом якої боржник зобов'язався нести всі платіжні зобов'язання ПАТ «Світ Електроніки» та ПП «Авто Транс Комерція» перед TCL Overseas Marketing (Macao Commercial Offshore) Limited.

Згідно з вимогами статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина 2 статті 34 ГПК України).

Таким чином, TCL Overseas Marketing (Macao Commercial Offshore) Limited не довів належними та допустимими доказами наявності у боржника грошових зобов'язань перед заявником, а посилання останнього на заяву про платіжні зобов'язання, як на докази гарантування сплати заборгованості є безпідставними, оскільки вказаний документ лише підтверджує намір ПАТ «Світ Електроніки» нести відповідальність за визначених суб'єктів господарювання.

Крім того, судом встановлено, що ліквідатором включено до реєстру вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Світ Електроніки" вимоги Приватного акціонерного товариства "Торговий альянс" на суму 666 866,15грн.

Але суд зазначає, що заява Приватного акціонерного товариства "Торговий альянс" на суму 666 866,15грн. у встановленому ст. 23Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порядку, а тому суд позбавлений процесуального права дослідити вказані вимоги.

Відповідно до абзацу 2 ч. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розпоряднику майна зобов'язаний окремо внести до реєстру відомості щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника.

Заяви з вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян до суду не надходили.

Враховуючи викладене, керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати кредитором Публічного акціонерного товариства "Світ Електроніки":

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Аквафор-Центр" на суму 35 759,33грн., з яких 1218,00грн.-вимоги першої черги, 34 541,33грн.-вимоги четвертої черги;

-Публічне акціонерне товариство "Правекс -Банк" з грошовими вимогами на суму 112 480 847,01грн., з яких 1218,00грн.-вимоги першої черги, 79 541 714,47грн.-вимоги четвертої черги, 32 172 308,86грн.-вимоги шостої черги;

-Публічне акціонерне товариство "Дельта-Банк" на суму 39 172 308,86грн., з яких 1218,00грн.-вимоги першої черги, 18 724 083,39грн.-вимоги четвертої черги, 20 447 007,47грн.-вимоги шостої черги;

-Публічне акціонерне товариство "Банк Форвард" на суму 14 267 686,62грн., з яких 1218,00грн. -вимоги першої черги, 11 088 585,62грн.-вимоги четвертої черги, 3 177 883,00грн.-вимоги шостої черги;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Індезіт Україна" на суму 1 058 154,04грн., з яких 1218,00грн.-вимоги першої черги, 1056 936,04грн.-вимоги четвертої черги;

-Державну податкову інспекцію у Оболонському районі Головного управління ДФС на суму 12 225 093,92грн.-вимоги шостої черги.

2. Затвердити реєстр вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Світ Електроніки".

3. Затвердити окремо внесені вимоги

-Публічного акціонерного товариства "Правекс-Банк", які забезпечені заставою боржника у розмірі 67 351 400,00грн.;

- Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", які забезпечені заставою боржника у розмірі 75 991 431,98грн.;

-Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНС ТРАСТ ГРУП", які забезпечені заставою боржника у розмірі 5 3132 538,63грн.

4. Зобов'язати ліквідатора Публічного акціонерного товариства "Світ Електроніки" у п'ятиденний строк з дня отримання даної ухвали надати суду уточнений реєстр вимог кредиторів, оформлений відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та наказу Міністерства економіки України "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення реєстру вимог кредиторів" від 02.07.2010 р. № 788.

5. Замінити Публічне акціонерне товариство "Правекс -Банк" Товариством з обмеженою відповідальністю "Фемелі Лайт Хаус" в частині визнаних вимог.

6. Призначити розгляд справи у судовому засіданні на 07.11.2016 о 12:30.

7. Зобов'язати ліквідатора подати суду звіт про виконану роботу у справі та пояснення щодо подальшого розгляду справи.

8. Відмовити у визнанні кредитором Публічного акціонерного товариства "світ електроніки":

-Публічному акціонерному товариству "Правекс-Банк" на суму 41 839 504,25грн.;

-Публічному акціонерному товариству Дельта Банк" на суму 12 688 909,32грн.;

-Публічному акціонерному товариству "Банк Форвард" на суму 1 465 857,06грн.;

-Турк Ексімбанк Export Credit Bank of Turkey на суму 839 099,68грн.;

- TCL Overseas Marketing (Macao Commercial Offshore) Limited на суму 16 122 223,92грн.

9. Копію ухвали направити визнаним кредиторам, ліквідатору, Турк Ексімбанк Export Credit Bank of Turkey, TCL Overseas Marketing (Macao Commercial Offshore) Limited .

Суддя Яковенко А.В.