ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" вересня 2016 р.Справа № Б-19/207-09 вх. № 10637/2-19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Єгоровій О.І.

за участю сторін:

ліквідатор - Докашенко Д.В.,

покупець майна - ОСОБА_2 (особисто),

розглянувши заяву ліквідатора про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 17.05.2013 р.

По справі за заявою ФОП ОСОБА_3, м. Харків

до ФОП ОСОБА_3, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду з заявою про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири звернувся ліквідатор ФОП ОСОБА_3 арбітражний керуючий Докашенко Д.В., в якій ліквідатор просить суд: визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В. 17.05.13 р. за реєстраційним № 440 на підставі протоколу № 1 аукціонних торгів на Товарній біржі "Всеукраїнський торгівельний центр" від 26.04.13 р. Ухвалою суду від 25.08.16 р. зазначену заяву призначено до розгляду в судовому засіданні, залучено покупця майна гр. ОСОБА_2 та зобов'язано залучену особу надати суду відзив на заяву ліквідатора.

На виконання вимог ухвали суду, гр. ОСОБА_2 надав суду відзив, в якому проти заяви ліквідатора заперечує в повному обсязі, посилаючись на те, що він є добросовісним набувачем, а також на те, що до розгляду заяви не залучений банк, в заставі якого перебувала спірна квартира.

Ліквідатор в судовому засіданні надав суду Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 01.09.16 р., яку судом долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, заяву ліквідатора та додані до заяви документи, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що заява про визнання недійсним договору купівлі-продажу підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п.1.1 Прикінцевих положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011 р., положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Отже, оскільки продаж зазначеної квартири відбувався під час дії норм Закону про банкрутство в новій редакції, заява ліквідатора ФОП ОСОБА_3 розглядається судом з урахуванням приписів Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 19.01.13 р.

Ухвалою господарського суду від 22.08.2016р., що набрала законної сили, було визнано недійсними результати проведення аукціону від 26.04.2013р., організованого Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр" з реалізації нерухомого майна банкрута ФОП ОСОБА_3 (однокімнатної квартири АДРЕСА_1), що оформлений протоколом проведення аукціону № 1 від 26.04.2013 р. Вказаною ухвалою суду встановлено порушення колишнім ліквідатором Фоміним Г.В. вимог ст.ст. 42, 43, 44, 49, 51, 57, 71 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання боржника банкрутом» в редакції від 19.01.2013р. (далі - Закон про банкрутство) в частині організації та проведення аукціону з продажу нерухомого майна банкрута.

Згідно з ст.55 Закону про банкрутство передбачено, що визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем аукціону договору купівлі-продажу.

Як свідчать матеріали заяви, відповідно до п.1.1. договору купівлі-продажу квартири від 17.05.2013р. продавець ліквідатор ФОП ОСОБА_3 арбітражний керуючий Фомін Г.В. передав, а покупець ОСОБА_2 прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1.

Згідно до ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно з ч.1 ст. 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

За приписами ч.1 ст. 203 та ст. 215 ЦК України підставою для визнання недійсним правочину є невідповідність змісту правочину іншим актам цивільного законодавства. Одним із таких актів цивільного законодавства є Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 19.01.2013р., відповідно до якого банкрут ФОП ОСОБА_3, м. Харків знаходиться в ліквідаційній процедурі, а, відтак, реалізація нерухомого майна банкрута здійснюється, насамперед, з метою задоволення грошових вимог кредиторів.

Щодо посилань гр. ОСОБА_2 на те, що до розгляду заяви не залучений банк, суд відхиляє їх, оскільки заставний кредитор є стороною у справі про визнання банкрутом ФОП ОСОБА_3, тому не потребує додаткового залучення до розгляду заяви ліквідатора.

Судом встановлено, що реалізація на аукціоні об'єкта нерухомості банкрута, який забезпечував погашення грошових вимог заставного кредитора - ПАТ «ВТБ Банк» у розмірі 705 737,77 грн, було проведено із порушенням порядку організації та проведення аукціону з реалізації об'єктів нерухомості, без проведення розрахунку та сплати ціни, і як наслідок прямо порушують права заставного кредитора ПАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія".

Оскільки продаж 26.04.2013р. нерухомого майна (квартири) банкрута ФОП ОСОБА_3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, було здійснено на аукціоні, результати якого визнано господарським судом недійсними в зв'язку з порушенням порядку, встановленому розділом IV Закону про банкрутство в редакції від 19.01.2013р., то це виключає можливість визнання фізичної особи ОСОБА_2 набувачем (покупцем) вищевказаного майна та створює обґрунтовані правові підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 17.05.2013р.

Разом з тим, правові наслідки недійсних правочинів у вигляді реституції не можуть бути застосовані до покупця фізичної особи ОСОБА_2 у порядку ст.216 ЦК України, оскільки, як встановив суд, на цей час власником вищезазначеної квартири є ОСОБА_6, що не є стороною у договорі купівлі-продажу від 17.05.2013р. (довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.09.2016р.).

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 22-32, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ч.8 ст.44, ст. 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції після 19.01.2013 р., ст. ст. 203, 215 ЦК України, ст.ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Заяву ліквідатора ФОП ОСОБА_3 арбітражного керуючого Докашенко Д.В. задовольнити.

2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В. 17.05.13 р. за реєстраційним № 440.

3. Ухвалу направити ліквідатору, гр. ОСОБА_2, ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія", банкруту.

Суддя Міньковський С.В.