ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" жовтня 2016 р.Справа № 922/4927/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.

розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків
до Комунального підприємства "Харківводоканал", м. Харків
простягнення 19 278 915, 67 грн.
за участю представників сторін:

від позивача: позивача: ОСОБА_1 (дов. № 01-16юр/3214 від 25.04.2016 року); ОСОБА_2 (дов. №01-16юр/3600 від 10.05.2016 року);

від відповідача: ОСОБА_3 (дов. № 1054 від 01.03.2016 року).

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго", м. Харків (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Комунального підприємства "Харківводоканал", м. Харків, про стягнення 19 278 915, 67 грн. (тарифна складова - 16 065 763,06 грн., ПДВ 20% - 3 213 152,61 грн.) та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором про постачання електричної енергії № 4 від 07.05.2004 року.

17.10.2016 року за вх. № 123 до суду надійшла заява від заступника директора департаменту правового забезпечення відповідача - ОСОБА_4 про відвід судді Ємельянової О.О. Відповідач посилається на аналогічні справи між тими ж сторонами які досліджуються експертами. В обґрунтування відводу судді заявник посилається на те, що в порушення порядку проведення експертного дослідження, господарський суд листом від 22.09.2016 року № 025579 повідомив експертів щодо зняття з проведення експертного дослідження та ухвалою від 22.09.2016 року відмовив у задоволенні клопотання експертів.

Також зазначає, що не зрозуміло чому суд змінюючи свою позицію, погодився з діями позивача та відмовив у клопотанні експертів про надання документів та листом зняв проведення експертизи, навіть не запрошуючи експертів до судового засідання та навіть не беручи до уваги, що така дія суду як зняття з проведення експертизи не передбачено ані процесуальними нормами, ані іншими нормативними актами які регулюють вказане питання. Також посилається на те, що суд змінив своє попереднє рішення про необхідність проведення експертизи, яка б встановила обґрунтованість позовних вимог, суддя у судовому засіданні 10.10.2016 року також відмовила відповідачу у задоволенні клопотання про надання розрахунків суми заявлених та уточнених вимог позивача, які відсутні у матеріалах справи про стягнення вартості електроенергії. На думку відповідача, дії судді Ємельянової О.О. не відповідають діючому законодавству, суперечать міжнародним стандартам здійснення судочинства та висновкам Європейського суд з прав людини. Таким чином за твердженнями відповідача, викладене, дозволяє ставити під сумнів неупередженість дій та переконань судді при винесення ухвали від 22.09.2016 року про відмову задоволенні клопотання судового експерта № 2267 про надання додаткових вихідних даних, необхідних для проведення додаткової комплексної комісійної судово-економічної та електротехнічної експертизи № 8707, що в свою чергу, не дозволяє винести у справі законне та обґрунтоване рішення.

Надаючи юридичну кваліфікацію зазначеним заявником відводу обставинам з урахуванням вимог процесуального закону, слід виходити з наступного.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік обставин, які можуть бути підставою для відводу судді. Зокрема, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору.

Судом встановлено, що вказані заявником відводу обставини виходячи із змісту зазначених вимог закону не можуть бути правовими підставами для відводу судді. Такий висновок обґрунтовується наступним.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору.

Частиною 2 пункту 1.2.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином розглядаючи конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону.

При цьому розгляд по суті наведених питань є виключним правом суду, який розглядає конкретну судову справу, оскільки відповідно до Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів" правосуддя в Україні здійснюється виключно судами і делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається. Крім того, законом встановлено право учасників судового процесу на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням з мотивів саме невірного застосування матеріального чи (або) процесуального права.

Враховуючи вищенаведене і приймаючи до уваги те, що заява про відвід не містить посилань на належні і допустимі докази, які б підтверджували обставини, що викликають сумнів щодо неупередженості судді Ємельянової О.О. при розгляді даної справи.

Отже посилання заявника відводу на вище перелічені обставини, як на підставу для відводу судді, не узгоджується із вказаними приписами закону, оскільки розгляд заявлених позивачем та відповідачем клопотань та прийняття суддею ухвал у справі № 922/4927/15 не є обставиною неупередженості в розумінні частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Тому суд не знаходить підстав для задоволення заяви представника відповідача про відвід судді Ємельянової О.О., оскільки вона позбавлена фактичного та правового обґрунтування.

На підставі викладеного та керуючись статтями 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви вх. № 123 від 17.10.2016 року заступника директора департаменту правового забезпечення відповідача - ОСОБА_4 про відвід судді - відмовити.

Суддя ОСОБА_5