ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.10.16 Справа № 904/6497/16
За позовом: комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа", м. Камянське Дніпропетровської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Толока", м. Камянське Дніпропетровської області

про стягнення 452 399,05 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 00.01.186 від 01 березня 2016 року, представник

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №1 від 15 січня 2015 року, представник; ОСОБА_3, довіреність №7 від 01 січня 2016 року, представник; ОСОБА_4, витяг №22167952 від 16 серпня 2016 року, керівник

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Толока" заборгованість у розмірі 452 399,05 грн., з яких:

- основна заборгованість у розмірі 411 611,89 грн.;

- 3 % річних у розмірі 8 607,89 грн.;

- інфляційні збитки у розмірі 32 179,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на технічне обслуговування на поточний ремонт систем теплопостачання в житлових будинках міської ради № 00.01.0490 від 01 серпня 2008 року в частині повної та своєчасної оплати за виконані роботи. У звязку з простроченням виконання грошового зобовязання позивачем на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 21.03.2015 по 31.05.2016 у сумі 8 607,89 грн. та інфляційні збитки за період з березня 2015 року по травень 2016 року.

05 жовтня 2016 року позивач надав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що не зважаючи на відсутність в договорі строку виконання відповідачем своїх зобовязань за договором, договір містить привязку до моменту надходження оплати від споживачів. Відповідачем були здійснені часткові оплати в період з 14.11.2014 по 08.07.2015. Крім того, відповідач не заперечує наявність заборгованості у спірній сумі

Відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та зазначає, що заборгованість з оплати за надані послуги утворилася внаслідок несплати або несвоєчасної та не в повному обсязі оплати послуг споживачами фізичними особами. В зв'язку з накопиченням заборгованості позивач листом від 23.06.2016 повідомив відповідача про розірвання договору з 22.06.2016. Проте, розірвавши договір в односторонньому порядку, позивач не надав відповідачу проект договору на реструктуризацію заборгованості для його підписання керівництвом ТОВ "Толока", а в порушення вимог п.8.4. договору звернувся до господарського суду із позовною заявою про стягнення заборгованості. Відповідач зазначає, що листом від 11.08.2016 звернувся до позивача з проханням укласти договір на реструктуризацію заборгованості строком на три роки з помісячною сплатою рівними частинами та надало графік погашення заборгованості. Позивач, в свою чергу, договір про реструктуризацію боргу не надав. За доводами відповідача, звернення позивача з позовом до суду про стягнення заборгованості порушує порядок погашення заборгованості, визначений пунктом 8.4. договору.

Розгляд справи був відкладений з 30.08.2016 на 29.09.2016, з 29.09.2016 на 05.10.2016.

У судовому засіданні 05 жовтня 2016 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

01 серпня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Толока" (замовник) та комунальним підприємством Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" (виконавець) був укладений договір № 00.01.0490 на технічне обслуговування на поточний ремонт систем теплопостачання в житлових будинках міської ради, відповідно до п. 1.1 якого предметом договору є передача замовником виконавцю функцій з утримання та технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання в будинках житлового фонду Дніпродзержинської міської ради згідно з переліком будинків, який є невідємною частиною договору (додаток №1 із зазначенням типу, кількості поверхів, тарифів та інше).

Сторони домовились, що під час виконання обов'язків за цим договором виконавець керується переліком робіт з утримання та технічного обслуговування внутрішньо будинкових мереж ЦО житлових будинків, затверджених наказом Держкомунгоспу України від 10.08.2004 №150 та постановою КМ України № 560 від 12.04.2005 (п. 1.1.1 договору).

Договір укладається на один рік, набуває чинності з дня його підписання та може бути автоматично пролонгований на той же період (п. 7.1. договору).

Відповідно до пункту 2.1.10. договору замовник зобовязується до 5-го числа наступного місяця підписувати акти виконаних робіт, або в цей же термін надати мотивовану відмову від підписання зазначених актів.

Розрахунки та санкції за договором визначені розділом 4 договору.

Вартість виконаних робіт за цим договором регулюється згідно Рішення Міськвиконкому Дніпродзержинська від 25.07.2008 № 642 "Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій по м. Дніпродзержинську" відповідно до визначених розмірів складової тарифу за видами послуг (обслуговування внутрішньо будинкових мереж теплопостачання), за видами будинків та площі технічного обслуговування.

Сума оплати за виконання робіт може бути змінена в разі введення нового регуляторного акту, який вплине на вартість робіт по внутрішньо будинковому обслуговуванню теплових мереж (п. 4.1 договору).

Оплата виконаних робіт здійснюється на підставі підписаних актів виконаних робіт, в розмірі пропорційної частки складової тарифу квартирної плати за послуги з обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення шляхом відщеплення, але не менш ніж 60% суми нарахувань згідно актів виконаних робіт. Здійснювати перерахунок пільг та субсидій нарахованих на складову тарифу за обслуговування внутрішньобудинкових мереж, при надходженні коштів від Управління праці та соціального захисту населення (п. 4.2 договору).

В разі виявлення недоліків в роботі виконавця відповідно до п. 1.1. договору, замовник в письмовій формі повідомляє про це виконавця. А виконавець повинен здійснити усунення недоліків лише в разі їх виникнення з його вини (п. 4.3. договору).

В разі виникнення заборгованості замовник перед виконавцем за виконані роботи, в звязку з несвоєчасним отриманням плати замовником від споживачів за надані послуги, він сплачує виконавцю заборгованість по мірі її надходження від споживачів в період дії цього договору (п. 4.4. договору).

На виконання умов договору сторони склали та підписали акти здачі-приймання робіт (надання послуг) (а.с. 16-52):

- № ОУ 0002889 від 30.11.2014 за листопад 2014 року на суму 32 443,05 грн.;

- № ОУ 0002890 від 30.11.2014 за листопад 2014 року на суму -393,25 грн.;

- № ОУ 0003480 від 31.12.2014 за грудень 2014 року на суму 32 443,61 грн.;

- № ОУ 0003481 від 31.12.2014 за грудень 2014 року на суму -445,50 грн.;

- № ОУ 0000022 від 31.01.2015 за січень 2015 року на суму 32 443,11 грн.;

- № ОУ 0000023 від 31.01.2015 за січень 2015 року на суму 151,20 грн.;

- № ОУ 0000580 від 28.02.2015 за лютий 2015 року на суму 32 443,86 грн.;

- № ОУ 0000581 від 28.02.2015 за лютий 2015 року на суму 153,90 грн.;

- № ОУ 0001269 від 31.03.2015 за березень 2015 року на суму 32 443,85 грн.;

- № ОУ 0001270 від 31.03.2015 за березень 2015 року на суму -164,70 грн.;

- № ОУ 0001908 від 30.04.2015 за квітень 2015 року на суму 32 443,36 грн.;

- № ОУ 0001909 від 30.04.2015 за квітень 2015 року на суму -118,80 грн.;

- № ОУ 0002412 від 31.05.2015 за травень 2015 року на суму 32 443,42 грн.;

- № ОУ 0002413 від 31.05.2015 за травень 2015 року на суму -178,20 грн.;

- № ОУ 0002485 від 30.06.2015 за червень 2015 року на суму 32 443,38 грн.;

- № ОУ 0002486 від 30.06.2015 за червень 2015 року на суму 140,40 грн.;

- № ОУ 0002525 від 29.07.2015 за липень 2015 року на суму 32 442,77 грн.;

- № ОУ 0002526 від 29.07.2015 за липень 2015 року на суму 102,60 грн.;

- № ОУ 0002574 від 31.08.2015 за серпень 2015 року на суму 32 444,53 грн.;

- № ОУ 0002575 від 31.08.2015 за серпень 2015 року на суму -116,10 грн.;

- № ОУ 0002623 від 30.09.2015 за вересень 2015 року на суму 32 443,52 грн.;

- № ОУ 0002624 від 30.09.2015 за вересень 2015 року на суму 118,80 грн.;

- № ОУ 0002667 від 31.10.2015 за жовтень 2015 року на суму 32 443,76 грн.;

- № ОУ 0002668 від 31.10.2015 за жовтень 2015 року на суму 27,00 грн.;

- № ОУ 0003252 від 30.11.2015 за листопад 2015 року на суму 32 443,42 грн.;

- № ОУ 0003253 від 30.11.2015 за листопад 2015 року на суму 62,40 грн.;

- № ОУ 0003921 від 31.12.2015 за грудень 2015 року на суму 28 058,18 грн.;

- № ОУ 0004489 від 31.01.2016 за січень 2016 року на суму 32 443,44 грн.;

- № ОУ 0004490 від 31.01.2016 за січень 2016 року на суму 136,80 грн.;

- № ОУ 0005147 від 29.02.2016 за лютий 2016 року на суму 32 443,62 грн.;

- № ОУ 0005148 від 29.02.2016 за лютий 2016 року на суму 115,20 грн.;

- № ОУ 0006444 від 31.03.2016 за березень 2016 року на суму 32 443,93 грн.;

- № ОУ 0006445 від 31.03.2016 за березень 2016 року на суму 420,00 грн.;

- № ОУ 0006517 від 30.04.2016 за квітень 2016 року на суму 3 032,38 грн.;

- № ОУ 0006525 від 30.04.2016 за квітень 2016 року на суму 3 558,33 грн.

Отже, відповідно до умов договору в період з листопада 2014 року по травень 2016 позивачем для відповідача виконані роботи з обслуговування і ремонту на загальну суму 546 859,65грн.

Відповідач частково розрахувався за надані послуги, сплатив суму 135 247,76грн., залишок несплаченої суми становить 411 611,89грн.

Листом від 23 червня 2016 року за вих. №00.01.0815 позивач повідомив відповідача про розірвання договору з 22 червня 2016 року в зв'язку з систематичним невиконанням умов договору (а.с.71 том 1).

Відповідач не заперечує проти розірвання договору з наведеної дати, направив на адресу позивача лист від 11.08.2016, яким просив укласти договір на реструктуризацію заборгованості строком на три роки. При цьому, відповідач посилався на п.8.4 договору № 00.01.0490 на технічне обслуговування на поточний ремонт систем теплопостачання в житлових будинках міської ради, відповідно до якого після розірвання договору при наявності заборгованості замовника перед виконавцем сторони укладають договір на реструктуризацію заборгованості.

Станом на час розгляду справи договір на реструктуризацію боргу між позивачем та відповідачем не укладено.

Укладений сторонами договір за своєю правовою природою, згідно ст. 628 ЦК України, є договором змішаного типу, який містить в собі елементи договорів про надання послуг (технічне обслуговування систем теплопостачання в житлових будинках міської ради) та договору підряду (поточний ремонт систем теплопостачання в житлових будинках міської ради), а тому до спірних правовідносин повинні застосовуватися норми чинного законодавства України, які регулюють відносини надання послуг та підряду.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

При цьому, однією з характерних особливостей послуг є їх споживання в процесі надання, тобто безпосередньо під час здійснення певної діяльності, хоча вони й передбачають досягнення певних результатів, невідємних від самої роботи.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України закріплено обов'язок замовника оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 628 ЦК України до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Частиною 1 ст. 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений на замовника.

В свою чергу, відповідач акти наданих послуг отримав та підписав, заперечень щодо змісту актів не надав.

Відповідач свої зобовязання по оплаті в установлений договором строк не виконав, станом на час розгляду справи заборгованість за надані послуги (роботи) відповідача перед позивачем за наведеними вище актами складає 411 611,89грн.

Невиконання відповідачем зобовязань за договором щодо оплати вартості виконаних робіт і є причиною спору.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобовязань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За змістом п.1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

Днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Оскільки згаданою статтею 530 ЦК України не визначена форма пред'явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо. При цьому якщо боржник (відповідач) заперечує одержання ним такої вимоги, кредитор (позивач) зобов'язаний подати господарському суду докази її надіслання боржникові. Останній, зі свого боку, не позбавлений права подати докази неодержання ним вимоги кредитора (наприклад, довідку підприємства зв'язку про ненадходження на адресу боржника відповідного рекомендованого поштового відправлення). Ухилення боржника від одержання на підприємстві зв'язку листа, що містив вимогу (відмова від його прийняття, нез'явлення на зазначене підприємство після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа) не дає підстав вважати вимогу непред'явленою.

Подання ж кредитором позовної заяви, адресованої господарському суду (а не боржнику) і надіслання останньому як відповідачеві копії такої заяви є складовими судової процедури, а не цивільних правовідносин, і відповідні дії не можуть розглядатися як вимога у розумінні зазначеної норми ЦК України.

Доказів звернення з вимогою здійснити оплату за виконані роботи (надані послуги) позивач не надав, отже, звернення позивача з позовом до суду до відповідача про стягнення заборгованості, втрат від інфляції та трьох відсотків річних є передчасним. Умови спірного договору не дозволяють достеменно встановити строк виконання зобов'язання з оплати робіт (послуг), та не встановлюють коли настав такий строк, а відтак і початок прострочення відповідачем грошового зобов'язання.

При цьому, виходячи з аналізу ч. 2 ст. 252 ЦК України, слід мати на увазі, що строк (термін) виконання зобов'язання встановлюється календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відсутність доказів направлення та отримання відповідачем вимоги про оплату заборгованості унеможливлює визначення періоду прострочення виконання грошового зобовязання, та, відповідно, перевірку здійснених позивачем нарахувань трьох відсотків річних та втрат від інфляції.

Обовязок замовника своєчасно проводити щомісячні розрахунки за виконані виконавцем роботи, шляхом відщеплення грошових коштів які надходять від споживачів ЖКП, передбачений пунктом 2.1.9. договору. Однак цим пунктом не встановлені строки проведення розрахунків за виконані роботи.

За наведеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Заперечуючи проти доводів відповідача позивач посилається на п.4.4. договору, яким сторони визначили, що у разі виникнення заборгованості замовника перед виконавцем за виконані роботи, в зв'язку з несвоєчасним отриманням плати замовником від споживачів за надані послуги, він сплачує позивачу заборгованість по мірі її надходження від споживачів в період дії договору. Також позивач погоджується з тим, що сторони в договорі не визначили конкретного строку виконання відповідачем своїх зобовязань за договором, однак зазначає, що сторони визначили прив'язку до моменту надходження оплати від споживачів. Між тим, жодних доказів на підтвердження встановлення певного строку, протягом якого відповідач має розрахуватися за виконані роботи (надані послуги), позивач не надав. Та обставина, що відповідач добровільно сплатив частину заборгованості в період з листопада 2014 року по травень 2015 року жодним чином не спростовує відсутність в договорі встановленого строку для проведення розрахунків.

Суд відхиляє доводи відповідача, що невиконання п.8.4. договору зі сторони позивача позбавляє останнього права на звернення до суду за захистом порушеного права.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002р. №15-рн/2002 у справі №1-2/2002 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Кампус Коттон клаб" щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів) право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Отже, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов'язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист. Тому недотримання позивачем вимог пункту 8.4 договору не позбавляє його права звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за наявності спору (постанова Верховного Суду України від 20.11.2012 у справі №28/5005/640/2012, постанова Вищого господарського суду України від 04.12.2012 у справі №14/5005/1768/2012).

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 10.10.2016