УХВАЛА

11.10.2016Справа № 910/14526/16

За позовомУкраїнського консорціуму "Екосорб"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПГ Інвест"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачаПублічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України"
пророзірвання договору
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

від позивачане з'явився
від відповідачаПриходько І.А. - представник
від третьої особиСубора Н.С. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Український консорціум "Екосорб" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПГ Інвест" про розірвання договору про зміну замовника будівництва (передачу прав та функцій замовника будівництва) від 23.08.2013, а також додаткових договорів №1 та №2 до договору від 23.08.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києві від 09.08.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/14526/16, розгляд справи призначено на 07.09.2016.

Представник позивача в судове засідання 07.09.2016 з'явився, проте вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2016 розгляд справи було відкладено на 28.09.2016.

08.09.2016 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду.

27.09.2016 через канцелярію суду від Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" надійшло клопотання про залучення його до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

В судове засідання, призначене на 28.09.2016, представники сторін не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Позивач та відповідач вимог суду не виконали.

В судовому засіданні 28.09.2016 судом відхилено клопотання позивача про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2016 залучено до участі у справі Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, розгляд справи відкладено на 11.10.2016.

10.10.2016 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про припинення провадження у справі. Мотивуючи дане клопотання відповідач посилається на те, що враховуючи особливості процедури банкрутства, господарський суд вирішує у межах розгляду справи про банкрутство спору, безпосередньо пов'язані із здійсненням провадження в такій справи, в тому числі про: визнання недійсними (дійсними) правочинів; визнання права власності на майна боржника; оскарження результатів аукціону з продажу майна боржника тощо. Приймаючи до уваги наведене, відповідач стверджує, що розглядуваний спір підлягає розгляду в межах справи про банкрутство Українського консорціуму «Екосорб», тобто поза межами позовного провадження. У зв'язку з чим, відповідач просить суд припинити провадження у справі №910/14526/16 на підставі п.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 11.10.2016 представник відповідача підтримав подане клопотання про припинення провадження у справі.

Розглянувши клопотання відповідача про припинення провадження у справі суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне:

Згідно з п.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Як зазначено в п. 9 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 №01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)", частина четверта статті 10 Закону відносить до підвідомчості господарських судів усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника. Винятком є спори, пов'язані із визначенням та сплатою (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України. Дана норма кореспондується з положеннями пункту 7 частини першої статті 12 ГПК та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін. Слід мати на увазі, що спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, розглядаються господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство незалежно від того, заявлені такі вимоги з підстав невідповідності правочинів спеціальним нормам (стаття 20 Закону) чи загальним, встановленим цивільним законодавством. Крім названих у зазначеній статті Закону справ у спорах, пов'язаних з майновими вимогами до боржника, слід відносити також спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, спори, пов'язані з майновими вимогами учасників (акціонерів) до боржника.

Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (частина дев'ята статті 16 ГПК). Такі майнові спори, за винятком спорів боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника (абзац четвертий частини восьмої статті 23 Закону), розглядаються та вирішуються господарським судом за правилами позовного провадження, передбаченими ГПК, з урахуванням особливостей, встановлених Законом, у межах провадження у справі про банкрутство без порушення нових справ. За наслідком розгляду зазначених майнових спорів по суті господарський суд виносить ухвалу (задоволення заяви, відмова у задоволенні заяви (повністю або частково).

З наведеного вбачається, що у межах провадження у справі про банкрутство без порушення нових справ розглядаються майнові спори саме з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

В свою чергу, в рамках даної справи позивачем заявлено вимоги про розірвання договору про зміну замовника будівництва (передачу прав та функцій замовника будівництва) від 23.08.2013 та додаткових договорів №1 та №2 до нього.

Тобто, спір у даній справі не є майновим спором, спором про визнання недійсним правочину, укладеного боржником, а вимоги у справі пред'явлені не до боржника (як визначено в ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), а власне боржником до його контрагента за спірним договором.

З огляду на вищевикладене, за висновками суду клопотання відповідача про припинення провадження у справі на підставі п.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України є необґрунтованим, у зв'язку з чим задоволенню не підлягає.

Представник позивача в судове засідання 11.10.2016 повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Позивач вимог ухвали суду не виконав. Про час і місце судових засідань позивач належним чином повідомлявся рекомендованою кореспонденцією за адресою, вказаною у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій.

При цьому, ухвалами суду від 09.08.2016, 07.09.2016 та від 28.09.2016 явку повноважних представників сторін у судове засідання судом визнано обов'язковою, а клопотань про розгляд справи без участі позивача чи його представника не надходило.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Частиною 1 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Неявка позивача в судове засідання перешкоджає з'ясуванню судом всіх обставин справи, з'ясуванню питання щодо підтримання заявлених позовних вимог станом на час розгляду справи, всебічному і об'єктивному дослідженню правомірності позовних вимог по справі та прийняттю правильного і обґрунтованого рішення в межах встановлених процесуальних строків.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на те, що позивач без поважних причин не направив свого представника в засідання господарського суду та не з'явився особисто і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору, позов підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Позов Українського консорціуму "Екосорб" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПГ Інвест" про розірвання договору про зміну замовника будівництва (передачу прав та функцій замовника будівництва) від 23.08.2013, а також додаткових договорів №1 та №2 до договору від 23.08.2013, залишити без розгляду.

Суддя Ю.М. Смирнова