ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" вересня 2016 р. Справа № 925/260/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Ткаченку А.О., за участю представників сторін: стягувача ОСОБА_1 за довіреністю, заявника (боржника) ОСОБА_2, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши заява публічного акціонерного товариства "Ватутінський хлібокомбінат" про відстрочення виконання рішення суду у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРКАСИ - ЕГС - ТРЕЙД" до публічного акціонерного товариства "Ватутінський хлібокомбінат" про стягнення 173362 грн. 66 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 09.04.2015 року у справі № 925/260/15 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з публічного акціонерного товариства "Ватутінський хлібокомбінат" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРКАСИ - ЕГС - ТРЕЙД" 15285 грн. 32 коп. пені, 17 448 грн. 29 коп. 3% річних, 138 128 грн. 62 коп. інфляційного збільшення та 3417 грн. 32 коп. судових витрат, у задоволенні позову в частині стягнення 2499 грн. 43 коп. пені та 49 грн. 93 коп. судових витрат відмовлено.

29.05.2015 року на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 09.04.2015 року у справі № 925/260/15 року було видано наказ.

14.09.2016 року до Господарського суду Черкаської області звернулось публічне акціонерне товариство "Ватутінський хлібокомбінат" із заявою (вх.№18728/16) про відстрочку виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 09.04.2015 року у справі № 925/260/15, відповідно до якої заявник просить суд відстрочити виконання рішення до 11.03.2017 року.

Заява мотивована тим, що публічне акціонерне товариство "Ватутінський хлібокомбінат" знаходиться у вкрай складному становищі. На виконанні в державної виконавчої служби Звенигородського МРУЮ, перебуває зведене виконавче провадження № 50363839 по яким публічне акціонерне товариство "Ватутінський хлібокомбінат" виступає боржником. 01.03.2016 року постановою державної виконавчої служби було накладено арешт на все рухоме майно боржника та накладено арешт на кошти і всі рахунки боржника, також 31.03.2016 року постановою державної виконавчої служби накладено арешт на все майно боржника та винесено заборону на його відчуження, що зробило неможливим добровільне виконання рішення суду від 09.04.2015 року. Неможливість боржника розпоряджатись майном та здійснювати господарську діяльність призводить до збільшення заборгованостей і ставить підприємство на межу банкрутства.

21.09.2016 року представником стягувача подано заперечення на заяву про відстрочку виконання рішення суду, в просив суд відмовити в задоволенні заяви повністю, посилаючись на те, що боржник навмисно ухиляється від виконання рішення суду. Посилання боржника на важкий фінансовий стан не є винятковою обставиною в розумінні ст. 121 ГПК України, за наявності якої можливе надання відстрочки виконання рішення. Важке фінансове становище утворилось внаслідок його власної господарської діяльності, а не якихось об'єктивних обставин, що унеможливлює виконання договірних зобов'язань та рішення суду.

Представник боржника у судовому засіданні заяву про відстрочку виконання рішення підтримав з підстав викладених у заяві та доповненні до заяви ( вх. № 19297/16 від 22.09.2016).

Представник стягувача у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні заяви боржника про відстрочення виконання судового рішення з підстав, викладених у письмовому запереченні ( вх. № 19295/16 від 21.09.2016).

Вислухавши пояснення представників боржника та стягувача, дослідивши матеріали справи, заяву боржника та оцінивши їх у сукупності, суд в задоволенні заяви відмовляє з наступних підстав.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 09.04.2015 року у справі № 925/260/15, про відстрочення виконання якого просить боржник, набрало законної сили, на його виконання судом видано наказ та направлено стягувачу.

Відповідно до ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно п. 7.2 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 р. N 9 підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК , ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Боржник не надав доказів існування виняткових обставин, які перешкоджають виконанню рішення суду та в розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставою для відстрочки виконання судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування, зокрема, своїх вимог. Наведене стосується й вимоги щодо відстрочення та розстрочення виконання рішення.

За змістом ч. 3 ст. 193 ГК, ст. 529 ЦК України, управнена сторона має право не приймати виконання зобовязання частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

За таких обставин, заява публічного акціонерного товариства "Ватутінський хлібокомбінат" про відстрочення виконання рішення суду у справі № 925/260/15 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "Ватутінський хлібокомбінат" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 09.04.2015 року у справі № 925/260/15 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду в порядку ст. 106 ГПК України.

Суддя В.М. Грачов