ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

"11" жовтня 2016 р.Справа № 915/1649/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Жекова В.І.

розглянувши апеляційну скаргу та клопотання про відстрочення сплати судового збору Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 12.09.2016

у справі №915/1649/14

за позовом Державного підприємства «ОСОБА_1 атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі ВП «Южно-Українська АЕС»

до Комунального підприємства «Теплопостачання та водно-каналізаційне господарство»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача ОСОБА_1 комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про стягнення 6813039,72 грн. основного боргу, 541505,33 грн. збитків від інфляції, 114536,88 3% річних, 285757,39 грн. пені та 238456,35 грн. штрафу

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 12.09.2016 у справі №915/1649/14 задоволено скаргу Державного підприємства «ОСОБА_1 атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі ВП «Южно-Українська АЕС» №32/159 від 28.07.2016, визнано бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області при здійсненні виконавчого провадження №51013293, яке відкрите на підставі наказу, виданого 15.04.2016 господарським судом Миколаївської області на виконання рішення суду від 28.03.2016 у справі № 915/1649/14 протиправною.

10.10.2016 до Одеського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на вищевказану ухвалу господарського суду Миколаївської області від 12.09.2016 у справі №915/1649/14.

Ознайомившись з поданими матеріалами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.94 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно із ч.2 ст.44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України "Про судовий збір".

Верховною Радою України 22.05.2015 р. прийнятий Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" №484-VIII, яким внесені зміни до Закону України "Про судовий збір" відносно скасування пільг зі сплати судового збору.

За вимогами п.2 ч.7 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік". розмір мінімальної заробітної плати на 01 січня 2016 року складає 1378 грн. 00 коп.

Таким чином апелянт мав сплатити судовий збір у зазначеному вище порядку та розмірі, а саме 1378 грн.

Як свідчать матеріали справи при поданні апеляційної скарги Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області судовий збір взагалі не сплачено.

Скаржник відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір" та норм чинного законодавства не звільнений від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Разом з цим, у прохальній частині апеляційної скарги, скаржник просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення по справі.

В обґрунтування зазначеного клопотання скаржник посилається на те, що Державна виконавча служба є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахунково-касове обслуговування якої відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України, а законодавством передбачені стислі строки подачі апеляційних скарг на судові рішення.

Проте, колегією суддів відхиляється дане клопотання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з п. 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р. єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, повязані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

За змістом положень ст. 8 вказаного Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII)").

Отже, звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду і може мати місце за наявності виключних обставин на підтвердження того, що майновий стан унеможливлює сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч.2 ст.102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Однак, у порушення наведених норм апелянтом в обґрунтування заявленого клопотання про відстрочення сплати судового збору не було надано суду апеляційної інстанції доказів того, що у нього на момент подання скарги відсутні кошти, для сплати судового збору, та доказів, які б свідчили про вжиття скаржником усіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору, та які б підтверджували можливість сплати судового збору протягом визначеного законом строку розгляду апеляційної скарги до прийняття постанови у справі.

На підставі наведеного, колегія суддів відхиляє заявлене клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Зважаючи на вищенаведене колегія суддів повертає апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 12.09.2016 у справі №915/1649/14 без розгляду.

Керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Відмовити Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 12.09.2016 у справі №915/1649/14.

Повернути апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 12.09.2016 у справі №915/1649/14 без розгляду.

Матеріали оскарження ухвали по справі №915/1649/14 повернути до господарського суду Миколаївської області.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Жеков В.І.