ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.09.2016 р. Справа №914/1948/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Колос», м. Київ

до відповідача-1: Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, м. Львів

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «КМД-ТРЕЙДІНВЕСТ УКРАЇНА», м. Київ

про: визнання недійсними прилюдних торгів та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів,

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос-груп», м. Моршин Львівської обл.

до відповідача-1: Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, м. Львів

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «КМД-ТРЕЙДІНВЕСТ УКРАЇНА», м. Київ

про: визнання недійсними прилюдних торгів та протоколу проведення аукціону,

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 представник (довіреність б/н від 17.03.2016р.);

від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_1 представник (довіреність б/н від 08.09.2016р.);

від відповідача-1: не зявився;

від відповідача-2: ОСОБА_2 представник (довіреність б/н від 05.08.2016р.).

Суть спору:

позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Колос» (м. Київ) до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (м. Львів) та Товариства з обмеженою відповідальністю «КМД-ТРЕЙДІНВЕСТ УКРАЇНА» (м. Київ) про визнання недійсними прилюдних торгів та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос-груп» (м. Моршин Львівської обл.) позов заявлено до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (м. Львів) та Товариства з обмеженою відповідальністю «КМД-ТРЕЙДІНВЕСТ УКРАЇНА» (м. Київ) про визнання недійсними прилюдних торгів та протоколу проведення аукціону.

Крім того, 15.09.2016 року позивачем (Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Колос») через відділ автоматизованого документообігу та обробки інформації подано заяву (вх. №4421/16) про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку 0,2500 га за адресою: м. Моршин, вул. Джерельна, кадастровий номер :01:006:0046.

Вищезазначена заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Статтею 66 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника, щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У абзаці 2 пункту 3 даної постанови передбачено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Припущення представника позивача, висловлене в заяві (вх. №4421/16 від 15.09.2016р.) про можливість відчуження відповідачем-2 земельної ділянки, що, на думку позивача, унеможливить виконання рішення, не є належними доказами можливого невиконання рішення суду, відтак позивачем не вказано та не подано належних доказів в підтвердження наявності підстав для застосування заходів до забезпечення позову, не обґрунтовано підставність вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку (кадастровий номер :01:006:0046), не обґрунтовано доводів щодо необхідності застосування саме визначених заявником заходів щодо забезпечення позову, не вказано, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та не зазначено доводів щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а також відсутні докази в підтвердження наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову.

Із врахуванням вищевикладеного, заява (вх. №4421/16 від 15.09.2016р.) представника про вжиття заходів до забезпечення позову є документально необґрунтованою, не підтвердженою належними доказами, тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви (вх. №4421/16 від 15.09.2016р.) про вжиття заходів до забезпечення позову.

Суддя Король М.Р.