ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"06" жовтня 2016 р.924/987/16

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., розглянувши матеріали

за позовом Державного підприємства "Аграрний цех "Жовторічанський", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

до Універсальної товарної біржі м. Волочиськ

про стягнення 15 000грн.

ВСТАНОВИВ:

05.10.16р. до суду надійшла позовна заява ДП "Аграрний цех "Жовторічанський" в особі ліквідатора ОСОБА_1 про стягнення із відповідача заборгованості в розмірі 15 000грн.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи суд дійшов висновку, що остання підлягає поверненню в порядку ст.63 ГПК України з огляду на таке.

Приписами ст.57 ГПК України визначено перелік документів, що додаються до позовної заяви. Зокрема, п.3 ч.1 ст. 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Однак позивачем не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Натомість у заяві від 05.10.16р. ДП "Аграрний цех "Жовторічанський" просить звільнити від сплати судового збору у зв'язку із важким фінансовим становищем та відсутністю коштів, обґрунтовуючи наступним.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2016р. у справі №38/5005/6563/2011 ДП "Аграрний цех "Жовторічанський" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі та призначено ліквідатора ОСОБА_1 Позивач вважає, що вказаною постановою встановлена неспроможність ДП "Аграрний цех "Жовторічанський" виконати свої грошові зобов'язання, а отже вказана обставина в силу приписів ст. 35 ГПК України є встановленою та не потребує доказування при розгляді даної позовної заяви.

Розглядаючи дану заяву судом береться до уваги, що правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно із пунктом 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02. 2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й державних підприємств, то самі лише обставини, пов'язані з наявністю чи відсутністю коштів призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

У статті 5 Закону України "Про судовий збір" визначено перелік осіб, звільнених від сплати судового збору. До вказаного переліку не відноситься ліквідатори арбітражні керуючі у справі про банкрутство.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, оскільки посилання позивача не неспроможність сплатити судовий збір у зв'язку із оголошенням підприємства банкрутом, не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Зважаючи на викладене, позовна заява підлягає поверненню на підставі п.4 ст.63 ГПК України.

Крім того, згідно п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Як вбачається із позовних матеріалів позивач просить стягнути з відповідача 15 000грн. боргу, однак не подає доказів на підтвердження виникнення та існування між сторонами господарських правовідносин з приводу заявленого до стягнення боргу.

За п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Враховуючи вищевказані законодавчі положення, подана заява підлягає поверненню.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 3, 4 ч.1 ст. 63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачу без розгляду.

Додаток: позовна заява і додані до неї матеріали на 39 аркушах.

Суддя М.Є. Муха

Віддрук. 4 прим. : 1 - до справи, 2,3 - позивачу (Дніпропетровька область, м.Жовті Води, вул.Перемоги, 37; м.Дніпро, а/с 189), 4 - відповідачу (Хмельницька обл., м.Волочиськ, вул.Незалежності, 70).