ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 жовтня 2016 р. Справа № 903/597/16

за позовом: Державного підприємства Укрриба, м.Київ

до відповідача: ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2, Луцький р-н, с.Полонки

про стягнення 95421,58грн.

Суддя Дем'як В.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3 довіреність №11-13/36 від 29.03.2015р., ОСОБА_4 довіреність №11-13/35 від 29.03.2016р.

від відповідача: ОСОБА_5 довіреність від 23.09.2016р.

Суть спору: позивач Державне підприємство Укрриба звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення 95421,58грн. заборгованості за договором про передачу права експлуатації гідротехнічних споруд, що перебувають на балансі №23/14 від 20.11.2014р., в т.ч.:71637,53грн. основної заборгованості, 20360,69грн. пені, 208,59грн. 3% річних та 3214,77грн. інфляційних витрат.

В обґрунтування посилається на невиконання відповідачем умов договору про передачу права експлуатації гідротехнічних споруд, що перебувають на балансі №23/14 від 20.11.2014р., щодо повного та своєчасного розрахунку.

В підтвердження позовних вимог подав договір про передачу права експлуатації гідротехнічних споруд, що перебувають на балансі №23/14 від 20.11.2014р. з додатками, наказ №210 від 29.07.2003р., протокол про ціну договору від 20.11.2014р., додаткову угоду від 01.03.2015р., від 01.01.2016р., лист щодо припинення дії договору №07-12/65 від 19.04.2016р., лист від 22.04.2016р., картку рахунку 361 за 20.11.2014р. по 05.08.2016р., детальну інформацію про юридичну особу ДП Укрриба та ФОП ОСОБА_2

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обємі. На вимогу ухвали суду від 26.09.2016р. подав письмові пояснення за вх. №01-54/9384/16 від 18.10.2016р., в яких заперечує проти зупинення провадження у справі №903/597/16 з наступних підстав:

- ухвалою господарського суду Волинської області від 08.09.2016 року у справі №903/637/16 порушено провадження за позовом ОСОБА_2 до ДП «Укрриба» та РВ Фонду держмайна України у Волинській області;

- розгляд справи господарського суду Волинської області вважає безперспективним, оскільки відповідач РВ Фонду держмайна України у Волинській області не є належним відповідачем у даній справі, оскільки не є стороною договору, між позивачем та РВ Фондом держмайна України у Волинській області не існує спору, позовна вимога не створює та не припиняє жодних прав та обовязків між позивачем та РВ Фондом держмайна України у Волинській області;

- згідно п. 20.3 постанови Пленуму ВГС № 10 від 27.10.2011 року "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" спори, пов'язані з укладанням, зміною умов, розірванням чи визнанням недійсними договорів, підлягають вирішенню господарським судом за місцем знаходження однієї з сторін, до якої звернувся заявник. У питаннях визначення підвідомчості і підсудності справ зі спорів про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними слід враховувати також викладене у пункті 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 N 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними";

- згідно п. 1 постанови Пленуму ВГС України від 29.05.2013 N 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 15 ШК, територіальна підсудність господарським судам справ у спорах про визнання договорів недійсними визначається за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

- згідно позовної заяви, витягу з ЄДРПОУ місцезнаходження ДП "Укрриба" є м. Київ, вул. Тургенєвська, 82-а;

- суть позовних вимог полягає у визнанні недійсним договору про право експлуатації державного майна;

- таким чином, саме відповідач ДП "Укрриба" є зобов'язаною стороною, а РВ Фонд держмайна України у Волинській області необхідно виключити з числа відповідачів з метою уникнення допущення грубих процесуальних порушень;

- протягом двох років, відповідач користувався майном, сплачував гроші за договором та не вважав договір недійсним, під час укладення договору не робив будь - яких зауважень щодо незаконності його укладення.

Враховуючи наведене, з метою запобігання порушення прав позивача, просить відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник відповідача в судовому засіданні та в запереченнях за вх. №01-54/9385/16 від 18.10.2016р. в позові ДП «Укрриба» до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про передачу права експлуатації гідротехнічних споруд, що перебувають на балансі №23/14 від 20.11.2014р. просить відмовити повністю, враховуючи наступне:

- рішенням господарського суду Волинської області від 04 жовтня 2016 року (справа № 903/637/16) договір про передачу права експлуатації гідротехнічних споруд № 23/14 від 20.11.2014р. визнано недійсним;

- господарським судом Волинської області було встановлено, що в порушення ст. 6 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», статтей 5, 9-13, 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», статтей 7, 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Глави 77 ЦК України, Методики оцінки об'єктів оренди, затвердженої Постановою КМУ від 10.08.1995 №629 при укладені договору про передачу права експлуатації гідротехнічних споруд, що перебувають на балансі ДП «Укрриба», не проводилася оцінка майна, що передається в користування, не проводився конкурс з продажу права оренди державного майна, до регіонального відділення не надходили заява про оренду, проект договору оренди, а також: інші документи згідно з Переліком документів, які подаються орендодавцеві для укладення договору оренди майна, що належить до державної власності, затвердженого наказом Фонду державного майна України 15.02.2013 № 201;

- оскільки рішенням господарського суду Волинської області від 04 жовтня 2016 року договір про передачу права експлуатації гідротехнічних споруд № 23/14 від 20.11.2014р. визнано недійсним, тому він не створює жодних правових наслідків для відповідача у справі № 903/597/16, а до нього застосовуються правові наслідки недійсності правочину.

Клопотання про зупинення провадження у справі за вх. №01-87/104/16 від 23.09.2016р. до задоволення не підлягає, оскільки підстави відповідно до приписів ст. 79 ГПК України відсутні.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

Згідно з Положенням "Про управління майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств в процесі приватизації, але перебуває на їх балансі", затвердженим наказом Фонду держаного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.99 № 908/68, одним із способів управління державним майном є передача майна в управління центральних та місцевих органів виконавчої влади в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1482 від 21.09.98. За змістом пункту 2.4.1 цього Положення такий спосіб управління державним майном, як передача його в управління центральних та місцевих органів виконавчої влади, передусім застосовується у випадках, за яких майно не підлягає приватизації та не може передаватися в оренду.

Спільним наказом Міністерства аграрної політики України та Фонду державного майна України від 06.05.03 №126/752 "Про передачу гідротехнічних споруд" до сфери управління Мінагрополітики України та на баланс Державного підприємства Укрриба" були передані гідротехнічні споруди, включаючи ставкові рибоводні споруди та інше майно, які під час приватизації не увійшли до статутних фондів господарських товариств. Зазначені гідроспоруди є державним майном, що знаходиться у сфері управління Міністерства аграрної політики України та перебувають на балансі Державного підприємства "Укрриба".

Отже, згідно з планом приватизації, спільним наказом Фонду державного майна України та Міністерства аграрної політики України від 06.05.03 № 126/752 Про передачу гідротехнічних споруд", гідротехнічні споруди, які є предметом оспорюваних договорів, були передані до сфери управління Міністерства аграрної політики України, а в подальшому передані на баланс Державного підприємства Укрриба".

20.11.2014 року між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та державним підприємством «Укрриба» було укладено договір про передачу права експлуатації гідротехнічних споруд, що перебувають на балансі ДП «Укрриба» №23/14 (а.с.11-14).

Відповідно до п.1.1. договору відповідач зобов'язався надати в експлуатацію позивачу гідротехнічні споруди ставів, консультаційні послуги, пов'язані з експлуатацією гідроспоруд, інші додаткові послуги, а також провести розрахунок за ці послуги.

Ціна Договору визначена протоколом про договірну ціну № 23/14 від 20.11.2014 р. та становить 10 000 грн. на місяць в т.ч. ПДВ (а.с.15).

До Договору складено Додаток № 1, яким визначено перелік майна, що передається в експлуатацію позивачу з зазначенням інвентарного номеру, року введення в експлуатацію, балансової вартості та технічного стану обєкту. Передані в експлуатацію гідротехнічні споруди заходяться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Несвіч, с. Садів, с. Чаруків (а.с16).

Пунктом 7.1. Договору передбачено, що договір набуває чинності з дня його підписання і діє до укладення договору оренди.

До Договору були укладені Додаткові угоди 01 березня 2015 р. та 01 січня 2016 р., якими припинялася експлуатація гідротехнічних споруд з 01.03.2015р. по 31.12.2015р. та 01.01.2016р. по 01.03.2016р. відповідно (а.с.17-19).

Між тим, укладений Договір про передачу права експлуатації гідротехнічних споруд, що перебувають на балансі ДП «Укрриба» № 23/14 від 20.11.2014 року містить усі ознаки договору оренди (передача майна в користування, строковість, оплатність, мета - здійснення господарської діяльності).

Водночас, судом встановлено, що передача спірного державного майна відбулась на підставі угоди, укладеної без участі Фонду державного майна України та без його дозволу, то спірний договір укладено з порушенням вимог чинного законодавства, адже правомочною особою на укладення договору оренди державного майна є Фонд державного майна України, тому ДП "Укрриба" при укладенні спірного договору перевищено свою компетенцію, як балансоутримувача майна.

Дана обставина підтверджена рішенням господарського суду Волинської області від 04.10.2016р. у справі №903/637/16 про визнання недійсними договору про передачу права експлуатації гідротехнічних споруд №23/14 від 20.11.2014р., який укладений між державним підприємством "Укрриба та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, яке набрало законної сили 18.10.2016р.

Зокрема, рішенням суду встановлено, що в порушення ст. 6 Закону України «Про управління обєктами державної власності», статтей 5, 9-13, 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», статтей 7, 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Глави 77 ЦК України, Методики оцінки обєктів оренди, затвердженої Постановою КМУ від 10.08.1995 №629 при укладені договору про передачу права експлуатації гідротехнічних споруд, що перебувають на балансі ДП «Укрриба», не проводилася оцінка майна, що передається в користування, не проводився конкурс з продажу права оренди державного майна, до регіонального відділення не надходили заява про оренду, проект договору оренди, а також інші документи згідно з Переліком документів, які подаються орендодавцеві для укладення договору оренди майна, що належить до державної власності, затвердженого наказом Фонду державного майна України 15.02.2013 № 201.

Судом визначено, що власником майна (гідротехнічні споруди ставів) є держава в особі регіонального відділення Фонду державного майна України у Волинські області, то саме вони наділені правом розпорядження державним майном, в тому числі і надання його в користування чи оренду. Проте ФДМУ лише передав на баланс ДП «Укрриба» гідротехнічні споруди ставів, але дозволу на передачу даних державних об'єктів у користування чи оренду не надавав.

Враховуючи, що передача державного майна відбулась на підставі угоди, укладеної без участі Фонду державного майна України та без його дозволу, то спірний договір та додаткова до нього угода укладені з порушенням вимог чинного законодавства.

Таким чином, договір про передачу права експлуатації гідротехнічних споруд, що перебувають на балансі ДП «Укрриба» №23/14 від 20.11.2014р. фактично приховував договір оренди гідротехнічних споруд, а тому даний договір слід визнати недійсним.

Відповідно до ст.215 ЦК України недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст.203 ЦК України є підставою недійсності правочину.

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За змістом статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Оскільки предметом судового розгляду у даній справі є стягнення з ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_6 заборгованості в сумі 95421,58 грн., яка нарахована на підставі умов договору про передачу права експлуатації гідротехнічних споруд №23/14 від 20.11.2014р, а останній визнаний судом недійсний, то правові підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.49 ГПК України, при відмові в задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 22, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. В позові відмовити.

Рішення господарського суду, у відповідності до ст.85 ГПК України, набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 цього Кодексу.

Повний текст

рішення складено

18.10.2016р.

Суддя В. М. Дем`як