ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

06 жовтня 2016 р. Справа № 902/800/16

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючий суддя В. Білоус

ОСОБА_1 Мовчан

за участю представників:

позивача : ОСОБА_2 - директор;

відповідача : не з'явився.

Місце розгляду справи : приміщення суду, зал судових засідань № 1114

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферум" (21100, м.Вінниця, вул.Тарнагродського, буд.21А)

до:Приватного підприємства "Гранд" (23507, Вінницька обл., Шаргородський р-н, с.Гибалівка, вул.Драгоміра)

про стягнення 14 062,1 грн., з яких 10 760 грн.- основного боргу, 2 440,51 грн.- пені за період з 04.01.2016 р. по 03.07.2016 р., 229,03 грн.- 3% річних за період з 04.01.2016 р. по 12.09.2016 р., 632,56 грн.- інфляційних втрат за період січень - серпень 2016 р..

ВСТАНОВИВ :

Відповідач вимог ухвали суду від 19.09.2016 р. про явку в судове засідання повноважного представника, надання додаткових доказів, в тому рахунку відзиву на позовну заяву, контррозрахунку позовних вимог не виконав. Копія вказаної ухвали направлена відповідачу рекомендованим листом на адресу вказану в позовній заяві. Копія ухвали від 19.09.2016 р. вручена відповідачеві, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення вх.№ 7247 від 05.10.2016 р.. Це розцінюється судом як вручення рекомендованого листа із ухвалою відповідачу та, як належне повідомлення останнього про час і місце судового розгляду справи за його участю та небажання відповідача скористатись наданим йому правом надавати свої пояснення в суді.

Суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін про час і місце судового розгляду справи за їх участю.

З огляду на подані в справу докази, суд приходить до висновку про те, що неявка представника відповідача в судове засідання не перешкоджає вирішенню спору, тому спір відповідно до положень ст.75 ГПК України підлягає вирішенню за наявними в справі матеріалами.

Представником позивача в судовому засіданні подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, а саме щодо інфляційних втрат із суми 632,56 грн. до суми 519,96 грн..

З огляду на права надані позивачеві ст. 22 ГПК України, ст. 20 ЦК України, заява представника позивача про зменшення позовних вимог судом приймається як така, що не суперечить закону, матеріалам справи.

Повно, всебічно, обєктивно і в сукупності дослідивши надані в справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд, на підставі ст. 11, 16, 20, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 655, 692 ЦК України, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в сумі 13 949,50 грн., з яких 10 760 грн.- основного боргу, 2 440,51 грн.- пені за період з 04.01.2016 р. по 03.07.2016 р., 229,03 грн.- 3% річних за період з 04.01.2016 р. по 12.09.2016 р., 519,96 грн.- інфляційних втрат за період січень - серпень 2016 р..

До такого висновку суд прийшов з огляду на таке.

03.12.2015 р. між позивачем (в договорі - "Продавець") та відповідачем (в договорі - "Покупець") було укладено договір купівлі - продажу № 105-12/15 (надалі Договір).

Згідно п.1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, ПРОДАВЕЦЬ зобов'язується передати у власність Покупцю визначений цим Договором товар, а саме: автомобільні шини з відновленим протектором (надалі - Товар) відповідно до накладних та рахунків-фактур, а Покупець зобов'язується прийняти цей Товар і своєчасно здійснити його оплату відповідно до умов даного Договору.

Згідно п.1.2 Договору асортимент, кількість, ціна та загальна вартість Товару визначаються Сторонами у видаткових або товарно-транспортних накладних (актах приймання-передачі) та вважаються погодженими з моменту їх підписання уповноваженими представниками обох Сторін.

Згідно п.2.1 Договору Продавець у відповідності з даним Договором зобов'язаний: передати Покупцю Товар належної якості та в обумовленій Сторонами кількості та асортименті; у випадку виникнення обставин, що унеможливлюють часткове або повне виконання даного Договору негайно повідомити про це Покупця.

Згідно п.2.2 Договору Продавець у відповідності з даним Договором має право: змінювати ціни на Товар, попередивши про це Покупця до дати поставки; у випадку прострочення оплати Покупцем Товару вимагати від останнього сплати подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день такого прострочення, а також зупинити виконання своїх зобов'язань до здійснення Покупцем повного розрахунку.

Згідно п.2.3 Договору Покупець у відповідності з даним Договором зобов'язаний: попередньо погоджувати з Продавцем асортимент, кількість, вартість Товару, що замовляється Покупцем а також строк його поставки; приймати Товар, що продається Продавцем за даним Договором та своєчасно оплатити його вартість.

Згідно п.4.1 Договору Покупець зобов'язаний сплачувати Продавцю вартість поставленого за цим Договором Товару шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Продавця або в готівковій формі шляхом внесення коштів в касу Продавця наступним чином: 50% від вартості Товару -в момент отримання товару від Продавця. 50 % від вартості Товару - не пізніше 14 календарних днів з моменту отримання товару від Продавця.

Згідно п.4.2 Договору за порушення умов даного договору винна сторона відшкодовує спричинені нею збитки, у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Згідно п.4.4 Договору Покупець за умови отримання товару без здійснення передплати, несе наступну відповідальність: за несвоєчасну оплату Покупець виплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченої продукції за кожен день прострочення.

Згідно п.5.1 Договору даний Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до « 31» грудня 2016р., але в будь-якому випадку, до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань.

Позивач 18.12.2015 р. передав відповідачу товар, а відповідач отримав товар на загальну суму 22 520 грн., що стверджується копією акту № 30 від 18.12.2015 р. прийому передачі Товару згідно Договору № 105-12/15 від 03.12.2015 р., який підписаний представниками та скріплений печатками сторін.

Відповідач зобов'язання щодо оплати за отриманий товар виконав частково, здійснивши передоплату в сумі 11 260 грн., що стверджується копією банківської виписки за 18.12.2015 р. (а.с.28) та оплату в сумі 500 грн., що стверджується копією банківської виписки за 17.06.2016 р. (а.с.29).

Таким чином, борг відповідача перед позивачем складає 10 760 грн. (22 520 грн.- 11 260 грн.- 500 грн.= 10 760 грн.), що і стало причиною виникнення спору.

Зміст договору, взятих в ньому зобов'язань свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з купівлі-продажу товару, які регулюються ст.655 ЦК України.

Згідно ст. 655 ЦК України За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Також кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст. 525, ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається із приписів ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 692 України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.І ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що вимоги щодо стягнення боргу в сумі 10 760 грн. є правомірними, і підлягають задоволенню, оскільки відповідають умовам чинного законодавства та умовам договору.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість належними доказами вимог позивача про стягнення 10 760 грн. - боргу, згідно купівлі - продажу № 105-12/15 від 03.12.2015 р. та про їх задоволення.

Окрім суми боргу позивачем пред'явлено позовні вимоги про стягнення 2 440,51 грн.- пені за період з 04.01.2016 р. по 03.07.2016 р..

Частиною 2 ст.193 ГК України встановлено, що порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Частиною 2 ст. 217 ГК України передбачено такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції, оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Стаття 549 ЦК України вказує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Стаття 610 цього ж Кодексу передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У п.3 ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, заявлення позивачем вимог про стягнення з відповідача пені за прострочення погашення кредиту є правомірним, оскільки відповідає умовам укладеного договору та чинного законодавства.

Перевіркою правильності розрахунку пені за прострочення погашення кредиту не виявлено помилок, що свідчить про обґрунтованість заявленої до стягнення сум.

Окрім вимог про стягнення суми боргу позивачем заявлено вимоги про стягнення 229,03 грн.- 3% річних за період з 04.01.2016 р. по 12.09.2016 р., 519,96 грн.- інфляційних втрат за період січень - серпень 2016 р..

Відповідно до п.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, перевіривши розрахунок позовних вимог, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість належними доказами вимог позивача про стягнення 229,03 грн.- 3% річних за період з 04.01.2016 р. по 12.09.2016 р., 519,96 грн.- інфляційних втрат за період січень - серпень 2016 р..

В силу ст. ст. 4-3, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

В звязку із доведенням спору до розгляду в суді внаслідок неправильних дій відповідача, судові витрати на судовий збір в сумі 1 378 грн., на підставі ч.2 ст. 49 ГПК України, підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача.

Керуючись викладеним, ст.4-3, 4-5, 22, 28, 32, 33, 35, 36, 43, ч.2 ст.49,ст.75, 82 - 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити в сумі 10 760 грн.- основного боргу, 2 440,51 грн.- пені за період з 04.01.2016 р. по 03.07.2016 р., 229,03 грн.- 3% річних за період з 04.01.2016 р. по 12.09.2016 р., 519,96 грн.- інфляційних втрат за період січень - серпень 2016 р.. Судові витрати на судовий збір в сумі 1 378 грн. покласти на відповідача.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Гранд", (23507, Вінницька обл., Шаргородський р-н, с.Гибалівка, вул.Драгоміра) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферум", (21100, м.Вінниця, вул.Тарнагродського, буд.21А) 10 760 грн.- основного боргу, 2 440,51 грн.- пені за період з 04.01.2016 р. по 03.07.2016 р., 229,03 грн.- 3% річних за період з 04.01.2016 р. по 12.09.2016 р., 519,96 грн.- інфляційних втрат за період січень - серпень 2016 р., 1 378 грн. для відшкодування судових витрат на судовий збір. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

3. Копію даного рішення направити відповідачеві рекомендованим листом або вручити його повноважним представникам під розписку.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 06.10.2016 р. Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 11 жовтня 2016 р. Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного його оформлення і підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (23507, Вінницька обл., Шаргородський р-н, с.Гибалівка, вул.Драгоміра)