КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2016 р. Справа№ 42/78-17/284

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представників:

від ДВС: Нінченко Д.Е. посвідчення № 83 від 27.05.2015.

від ПАТ «Укртрансгаз»: Василенко А.О. за дов. № 2-76 від 21.03.2016.

від позивача: не з'явились

від відповідача: Літвінов В.В. за дорученням.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу розглянувши апеляційні скарги відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" та приватного акціонерного товариства "Укргаз-енерго"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.07.2016

у справі № 42/78-17/284 (головуючий суддя Турчин С.О., судді Отрош І.М., Підченко Ю.О.)

за скаргою публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на бездіяльність відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

за позовом дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до закритого акціонерного товариства "Укргаз-енерго"

про стягнення 860 874 866,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.07.2016 року скаргу публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України - задоволено частково.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 14.07.2016, відділ примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" та приватне акціонерне товариство "Укргаз-енерго" звернулися до апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять ухвалу господарського суду м. Києва від 14.07.2016 по справі № 42/78-17/284 скасувати.

Апеляційна скарга ПАТ «Укргаз-енерго», разом з доповненнями поданими 05.10.2016 до апеляційного господарського суду, мотивована тим, що ухвала Господарського суду міста Києва від 14.07.2016 у справі № 42/78-17/284 винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дослідження усіх істотних обставин справи.

Апеляційна скарга ПАТ «Укртрансгаз», разом з доповненнями поданими 15.08.2016 до апеляційного господарського суду, мотивована тим, що ухвала Господарського суду міста Києва від 14.07.2016 у справі № 42/78-17/284 в частині відмови у задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дослідження усіх істотних обставин справи та підлягає скасуванню.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2016 справу № 42/78-17/284 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Лобаня О.І., суддів Михальської Ю.Б., Ільєнок Т.В.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2016 апеляційні скарги ПАТ «Укргаз-енерго» та ПАТ «Укртрансгаз» прийнято до провадження та призначено до розгляду на 15.08.2016 у складі колегії суддів: головуючий суддя Лобань О.І., судді Михальська Ю.Б., Ільєнок Т.В.

Розпорядженням начальника відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2016 у зв'язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 42/78-17/284.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.08.2016 справу № 42/78-17/284 передано для розгляду колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Лобаня О.І., суддів Майданевича А.Г., Ільєнок Т.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2016 справу № 42/78-17/284 прийнято до провадження у вказаному складі колегії суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2016 продовжено строк вирішення спору по справі № 42/78-17/284 на 15 днів.

Також не погодившись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2016 у справі № 42/78-17/284, відділом примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було подано апеляційну скаргу на зазначену ухвалу, яка мотивована тим, що ухвала Господарського суду міста Києва від 14.07.2016 у справі № 42/78-17/284 винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дослідження усіх істотних обставин справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2016 задоволено клопотання відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відновлення строку для подання апеляційної скарги, прийнято до провадження та спільного розгляду з апеляційними скаргами публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" та приватного акціонерного товариства "Укргаз-енерго" на ухвалу господарського суду міста Києва від 14.07.2016 року у справі № 42/78-17/284. Розгляд справи призначено на 05.09.2016.

Розпорядженням начальника відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2016 у зв'язку з перебуванням судді Ільєнок Т.В. у відрядженні, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №42/78-17/284.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 05.09.2016 справу № 42/78-17/284 передано для розгляду колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Лобаня О.І., суддів Майданевича А.Г., Федорчука Р.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2016 апеляційні скарги прийнято до провадження, розгляд справи відкладено до 19.09.2016.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.09.2016 у зв'язку з припиненням повноважень головуючого судді Лобаня О.І., сформовано для розгляду зазначених апеляційних скарг колегію суддів у складі: головуючий суддя: Гончаров С.А., судді Скрипка І.М., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2016 апеляційні скарги прийнято до провадження у визначеному складі суду, розгляд справи призначено на 05.10.2016.

05.10.2016 представником ПАТ "Укргаз-енерго" подано до відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду клопотання про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 05.10.2016 представник ПАТ "Укргаз-енерго" заперечив проти доводів викладених в апеляційних скаргах відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", просив відмовити в їх задоволенні, клопотання про зупинення провадження у справі та власну апеляційну скаргу підтримав.

В судовому засіданні 05.10.2016 представник ПАТ "Укртрансгаз" заперечив проти клопотання про зупинення провадження у справі та заперечив проти доводів викладених в апеляційних скаргах відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та публічне акціонерне товариство "Укргаз-енерго", просив відмовити в їх задоволенні, власну апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити її.

В судовому засіданні 05.10.2016 представник відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заперечив проти клопотання про зупинення провадження у справі та заперечив проти доводів викладених в апеляційних скаргах ПАТ "Укргаз-енерго" та ПАТ "Укртрансгаз", просив відмовити в їх задоволенні, власну апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити її.

Позивач в судове засідання 05.10.2016 свого представника не направив, про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно із п.3.9.2 Постанови № 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи, які містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Як зазначалось, представником ПАТ "Укргаз-енерго" було подано клопотання про зупинення провадження у справі, яке на думку колегії суддів задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом

Відповідно до п. 3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011, під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Наведене клопотання ПАТ "Укргаз-енерго" про зупинення провадження у справі не підлягають задоволенню, оскільки судом не встановлено неможливість (зокрема, через наявність будь-яких перешкод) розгляду даної справи до вирішення справи № 5011-74/9393-2012.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду має бути залишена без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 13.10.2010 у справі № 42/78-17/284 було частково задоволено позов Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (надалі - ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України") до Закритого акціонерного товариства "Укргаз-Енерго" (надалі - ЗАТ "Укргаз-Енерго") та стягнуто основний борг в розмірі 580 543 452,38 грн., в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2010 дане рішення було скасовано та відмовлено в позові.

Вищий господарський суд України постановою від 16.03.2011 постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2010 скасував та залишив рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010 без змін.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010 було видано наказ від 28.03.2011.

18.04.2016 Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" подано до суду першої інстанції скаргу на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Як вбачається з вказаної скарги, заявник просив суд визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні №31711856 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 28.03.2011 у справі № 42/78-17/284 щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства "УКРГАЗ- ЕНЕРГО" на користь Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" 580 543 452,38 грн. основного боргу, 17 186,30 грн. витрат по сплаті державного мита та 79,58 грн. витрат на ІТЗ судового процесу; зобов'язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернути стягнення на арештоване рухоме майно Приватного акціонерного товариства "УКРГАЗ-ЕНЕРГО" та вчинити всі необхідні для цього дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження"; зобов'язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України накласти арешт на природний газ в кількості 64 010,495 тис. куб. м., який зберігається в підземних сховищах газу Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ", про що винести відповідну постанову.

Скаржник, в обґрунтування даної скарги посилається на те, що з моменту поновлення виконавчого провадження - 28.05.2015, державним виконавцем не проведено жодних заходів примусового виконання рішень, встановлених статтею 32 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника. Бездіяльність державного виконавця в даному випадку призводить до порушення строку здійснення виконавчого провадження, встановленого статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Однак, станом на 06.04.2016 наказ Господарського суду міста Києва від 28.03.2011 у справі № 42/78-17/284 не виконано. Крім того, скаржник зазначає, що під час здійснення виконавчих дій у ВП № 31711856 державним виконавцем виявлено, що боржнику на праві власності належить 37 автомобілів, які підпадають під дію арешту рухомого майна, накладеного державним виконавцем своєю постановою від 28.11.2014 в межах ВП № 37513144, що також входить до складу зведеного виконавчого провадження, однак вказане майно не вилучено та не передано для примусового продажу. Також ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" неодноразово повідомляло державному виконавцю про наявність у боржника природного газу обсягом 64 010,495 тис. куб. м, та просило накласти арешт на вказане майно боржника. Однак, державним виконавцем ігнорується дана інформація та не винесено постанову про арешт майна боржника.

Згідно з вимогами ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (надалі - рішення).

У відповідності до ст. 11 Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 16.03.2012 відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 28.03.2011 у справі № 42/78-17/284.

13.06.2013 державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження № 31711856 на підставі ухвали Господарського суду м. Києва від 23.05.2013 № 42/78-17/284. Відповідно до зазначеної ухвали суду відстрочено виконання рішення Господарського суду м. Києва у справі № 42/78-17/284 від 13.10.2010 строком на два роки до 23.05.2015.

28.05.2015 виконавче провадження № 31711856 було поновлене після зупинення.

13.06.2015 виконавче провадження № 31711856 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 47849798, до якого також увійшло виконавче провадження № 37513144.

28.11.2014 у мажах зведеного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Зазначеними нормами Закону передбачено право державного виконавця з метою примусового виконання рішення накласти арешт на майно

Державним виконавцем 15.06.2015 складено Акти опису й арешту майна у зведеному виконавчому провадженні № 47849798, відповідно до яких описано та накладено арешт на 34 транспортні засоби боржника. У Актах зазначається, що описане майно буде передане для реалізації не раніше 25.06.2015

06.07.2015 державним виконавцем складено Акти опису й арешту майна у зведеному виконавчому провадженні № 47849798, відповідно до яких описано та накладено арешт на 2 транспортні засоби боржника. У Актах зазначається, що описане майно буде передане для реалізації не раніше 16.07.2015.

Як передбачено ч. 1 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження", що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлено, а також вбачається з матеріалів справи та копій матеріалів виконавчого провадження, що на момент подачі скарги до суду першої інстанції арештоване та описане майно боржника реалізоване не було.

Згідно з ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Беручи до уваги вищевикладені норми, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сам лише опис майна та накладення на нього арешту не свідчить про вчинення державним виконавцем заходів щодо примусового виконання рішення.

Частиною 1 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Проте, місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції встановлено, що державним виконавцем починаючи з 25.06.2015 описане та арештоване майно не вилучене у боржника та не передане для примусової реалізації.

З матеріалів справи вбачається, що відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в своїх запереченнях посилається на те, що для оцінки майна боржника, а саме арештованих транспортних засобів та подальшої їх реалізації, державному виконавцю необхідно залучити експерта (спеціаліста) для визначення вартості цього майна. Тобто для оцінки майна боржника необхідно здійснити авансування, оплату витрат суб'єкту оціночної діяльності, однак скаржником не спрямовувалось листів державному виконавцю щодо надання згоди на авансування витрат, пов'язаних з оцінкою майна.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані заперечення є безпідставними, з огляду на те, що починаючи з дати опису та арешту майна, державним виконавцем не повідомлялось стягувачу - ПАТ "Укртрансгаз", про необхідність здійснення авансування або про необхідність здійснення оплати витрат суб'єкта оціночної діяльності.

Беручи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів звернення державного виконавця до ПАТ "Укртрансгаз" з пропозицією внесення коштів для здійснення необхідних витрат щодо здійснення оцінки та реалізації арештованого майна, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про необґрунтованість та безпідставність заперечень державного виконавця.

Разом з тим, судами враховано, що у Актах опису та арешту майна зазначено, що арештоване та описане майно потребує оцінки експерта.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження", для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Частиною 6 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що копії постанови державного виконавця про призначення у виконавчому провадженні експерта, спеціаліста або суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання надсилаються сторонам у триденний строк з дня її винесення.

Нормами Закону України "Про виконавче провадження" не передбачено обов'язку стягувача вносити авансування для здійснення оцінки арештованого майна.

Разом з тим, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, наказ Господарського суду міста Києва від 28.03.2011 № 42/78-17/284 приєднано до зведеного виконавчого провадження 09.06.2015, однак станом на 09.12.2015 рішення суду у справі № 42/78-17/284 виконане не було.

18.01.2016 до зведеного виконавчого документу було приєднано наказ Господарського суду міста Києва від 24.04.2015 № 910/17885/14. Однак, суд зазначає, що станом на дату розгляду скарги у місцевому господарському суді, рішення Господарського суду міста Києва у справі № 42/78-17/284 не виконане, звернення стягнення на арештоване та описане майно не відбулося, арештоване майно, а саме транспортні засоби, у боржника вилучені не були та для реалізації не передавались.

Зазначені вище обставини свідчать про порушення державним виконавцем норм Закону України "Про виконавче провадження", що полягає у нездійсненні державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки державним виконавцем протягом тривалого часу не було вчинено передбачених законодавством заходів примусового виконання рішення, а саме: не звернене стягнення на арештоване та описане майно боржника, у зв'язку з чим скарга Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" підлягає задоволенню в частині зобов'язання державного виконавця звернути стягнення на арештоване рухоме майно Приватного акціонерного товариства "УКРГАЗ-ЕНЕРГО".

Щодо вимоги Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" про зобов'язання держаного виконавця накласти арешт на природній газ в кількості 64 010,495 тис. куб. м., який зберігається в підземних сховищах газу ПАТ "Укртрансгаз", то апеляційний суд зазначає наступне.

Скаржник зазначає, що неодноразово звертався до державного виконавця та повідомляв, що в підземних сховищах газу ПАТ "Укртрансгаз" зберігається майно боржника - природній газ у кількості 64 010,495 тис. куб. м., на який просив накласти арешт, однак державним виконавцем не було вчинено жодних дій щодо накладення арешту на зазначене майно.

Місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що звертаючись до державного виконавця з вимогою про накладення арешту на майно боржника - природній газ у кількості 64 010,495 тис. куб. м, стягувачем не надано жодних відомостей щодо місцезнаходження вказаного майна, а також не надано доказів на підтвердження того факту, що боржнику належить природній газ саме у кількості 64 010,495 тис. куб. м.

Разом з тим, судом першої інстанції вірно встановлено, що у провадженні Київського апеляційного господарського суду перебуває справа № 5011-74/9393-2012 за позовом приватного акціонерного товариства "Укргаз-Енерго" до публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", про визнання права власності та зобов'язання не чинити перешкоди.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2015 у справі № 5011-74/9393-2012 призначено судову експертизу на вирішення якої поставлені наступні питання:

1) яким є документально підтверджений обсяг залишку природного газу ПрАТ "Укргаз-Енерго" в газотранспортній системі України та в підземних сховищах газу ПАТ "Укртрансгаз" станом на 01.01.2007, на 29.11.2007, на дату ухвалення рішення - 07.07.2015 та на даний час?;

2) яким є документально підтверджений обсяг природного газу, що був отриманий ПрАТ "Укргаз-Енерго" за період з 2007-20015 роки?;

3) встановити реальні обсяги природного газу, який належить ПрАТ "Укргаз-Енерго" та зберігався за договором зберігання від 15.03.2006 станом на 01.01.2007, на 29.11.2007, на дату ухвалення рішення - 07.07.2015 та на даний час?

Отже, на даний час триває спір щодо дійсного об'єму газу, який належить боржнику - ПАТ "УКРГАЗ-ЕНЕРГО", та знаходиться у підземних сховищах газу стягувача - ПАТ "Укртрансгаз".

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що дійсний об'єм природного газу, який належить боржнику, не встановлений та не був встановлений (документально підтверджений) на момент звернення до державного виконавця із заявами про накладення арешту, тому у державного виконавця відсутня можливість накладення такого арешту.

Апеляційний суд зазначає, що накладення арешту на майно боржника - природній газ, буде можливе після встановлення дійсного об'єму природного газу, який належить боржнику на даний час, та знаходиться у підземних сховищах газу стягувача, що є предметом спору у справі № 5011-74/9393-2012.

Беручи до уваги вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що скарга Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в частині зобов'язання державного виконавця накласти арешт на природній газ боржника у кількості 64 010,495 тис. куб. м., є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно з п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012 за № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що скарга Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно частини 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що доводи відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" та Приватного акціонерного товариства "Укргаз-енерго", викладені в апеляційних скаргах, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законну та обґрунтовану ухвалу у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ухвала Господарського суду міста Києва від 14.07.2016 у справі № 42/78-17/284 підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційних скарг у зв'язку з відмовою в їх задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянтів.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укргаз-енерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.07.2016 у справі № 42/78-17/284 - залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.07.2016 у справі № 42/78-17/284 - залишити без задоволення.

3. Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.07.2016 у справі № 42/78-17/284 - залишити без задоволення.

4. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 14.07.2016 у справі № 42/78-17/284 - залишити без змін.

5. Матеріали справи № 42/78-17/284 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка