номер провадження справи 14/26/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2016 Справа № 908/786/16

Суддя господарського суду Запорізької області Сушко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ЕЛІЗ» (адреса - 69063 м. Запоріжжя, вул. Звенигородська, б. 9)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Метал Трейдерс» (адреса 196084 Російська Федерація, м. Санки-Петербург, вул. Новорощінська, 4 літ. А, оф. 823-2)

про стягнення заборгованості

За участю уповноважених представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №4 від 18.05.2016р.;

від відповідача: не зявився;

Суть спору:

25.03.2016р. до господарського суду Запорізької області звернувся Позивач - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ЕЛІЗ» з позовом до Відповідача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Метал Трейдерс» про стягнення заборгованості.

Системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл справи між суддями та справу призначено до розгляду головуючому судді Сушко Л.М.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.03.2016р., з урахуванням ухвали господарського суду від 04.10.2016р. про виправлення описки, на підставі ст. ст. 64, 65 Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993р. порушено провадження у справі № 908/786/16, справі присвоєно номер провадження 14/26/16, судове засідання призначено на 04.10.2016р., у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті, направлено судове доручення про вручення вказаної ухвали стороні-нерезиденту ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Метал Трейдерс» субєкту господарської діяльності Російської Федерації через Арбітражний суд Санки-Петербурга та Ленінградської області, провадження у справі зупинено до 04.10.2016р.

В судовому засіданні 04.10.2016р. розгляд справи закінчено, на підставі ст.ст. 82-85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду, повідомлено про дату виготовлення повного тексту рішення.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що на виконання умов Контракту №071/15 від 16.06.2015р., укладеного між Сторонами, Позивач поставив Відповідачеві електротехнічну продукцію на загальну суму 5 661 010 рублів РФ. Проте, Відповідач в порушення умов Контракту свої зобовязання щодо оплати отриманої продукції не виконав, ув звязку з чим заборгованість відповідача перед Позивачем становить 5 661 010 рублів РФ.

З огляду на зазначені обставини, Позивач просить стягнути з ТОВ «Метал Трейдерс» на користь ТОВ «ЕЛІЗ» 5 661 010 рублів РФ.

Відповідач в судове засідання 04.10.2016р. не зявився.

04.10.2016р. на адресу суду від Відповідача надійшов відзив, у якому зазначено, що ТОВ «Метал Трейдерс» позовні вимоги ТОВ «ЕЛІЗ» визнає в повному обсязі, просить справу розглянути без участі Відповідача.

За клопотанням представника Позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксування судового процесу.

За приписами ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Відповідно до ст. 10 Конституції України, держаною мовою в України є українська мова.

Судом у відповідності з вимогами статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представників Сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 9 Конституції України ( 254к/96-ВР ) чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Як зазначається у постанові Пленуму Верховного Суду України від 01.11.96 N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" (пункт 4), суд не може застосувати закон, який регулює правовідносини, що розглядаються, інакше як міжнародний договір.

Дія міжнародних договорів України на території України регулюється статтею 19 Закону України "Про міжнародні договори України", в якій встановлено, що чинні міжнародні

договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в

установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 124 господарського процесуального кодексу України встановлено компетенцію господарських судів у справах за участю іноземних підприємств і організацій, і в ній, зокрема, зазначено, що господарські суди розглядають справи за участю іноземних підприємств і організацій, якщо місцезнаходження відповідача на території України. Підвідомчість і підсудність справ за участю іноземних підприємств і організацій визначається

за правилами, встановленими статтями 12-17 цього Кодексу. Господарські суди мають право також розглядати справи за участю іноземних підприємств і організацій, якщо: місцезнаходженням філії, представництва, іншого відособленого підрозділу іноземного підприємства чи організації є територія України; іноземне підприємство чи організація має на території України нерухоме майно, щодо якого виник спір.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про міжнародне приватне право" ( 2709-15 ) право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями

колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України та міжнародних звичаїв, що визнаються в Україні.

Спори, що випливають з договірних та інших цивільно-правових відносин між господарюючими суб'єктами нерезидентами, з їх відносин з державними та іншими органами, а також виконання рішень за ними розглядаються господарським судом згідно з чинними міжнародно-правовими нормами, що регулюють правовідносини в області купівлі-продажу та діють на території обох сторін.

До таких міжнародних норм відноситься зокрема Угода про порядок

вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, укладена державами - учасницями СНД 20.03.92.

Відповідно до пункту "є" статті 11 вказаної Угоди права та обов'язки сторін за договором визначаються законодавством місця вчинення, якщо інше не передбачено згодою сторін.

У зв'язку з тим, що Контракт № 071/15 було укладено Сторонами саме в м. Запоріжжя (Україна), суд дійшов висновку, що спір слід розглядати за законодавством України.

Пунктом 6.2. Контракту з врахуванням Додаткової угоди №1 від 18.01.2016р., Сторони передбачили, що всі суперечності та спори, що торкаються виконання, змін, припинення, недійсності або тлумачення даного Контракту вирішуються шляхом перемовин. У разі недосягнення згоди по спірним питанням, спір передається на розгляд господарського суду України за місцем реєстрації Продавця. Правом, що регулює даний Контракт є матеріальне право України. Мова судочинства російська.

Матеріалами справи встановлено, що Позивач - ТОВ «ЕЛІЗ» та Відповідач - ТОВ «Метал Трейдерс» є юридичними особами, спір між Сторонами виник з приводу невиконання Відповідачем зобовязань за Контрактом №071/15.

Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства спір про стягнення з ТОВ «Метал Трейдерс» на користь ТОВ «ЕЛІЗ» заборгованості підлягає розгляду саме в господарському суду Запорізької області.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

16.06.2015р. між ТОВ «ЕЛІЗ» - Продавець та ТОВ «Метал Трейдерс» - Покупець укладено Контракт №071/15 (далі за текстом Контракт).

За умовами п. 1.1. Контракту, Продавець зобовязався поставити Покупцеві, а Покупець зобовязався прийняти та оплатити на умовах даного Контракту електротехнічну продукцію (далі Продукція), в асортименті, кількості та по ціні, передбаченим у Додатках до даного Контракту, що є його невідємними частинами.

Відповідно до п. 2.1. Контракту, строки та базисні умови поставки Продукції у відповідності з Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів в редакції «Інкотермс-2010» узгоджуються Сторонами в Додатках до даного Контракту, що є його невідємними частинами.

Згідно п. 3.1. Контракту, валюта Контракту та валюта платежів російські рублі.

В п. 3.2. Контракту Сторони узгодили, що розрахунки за продукцію, що постачається по даному Контракту, здійснюються Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця, зазначений в даному Контракті, як по факту поставки так і по передоплаті на підставі рахунків, виставлених Продавцем. Моментом оплати є дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця. Строки та умови платежів зазначаються в Додатках до Контракту.

Відповідно до Додатку №3 від 20.08.2015р., Покупець вносить передплату в розмірі 50% від вартості Продукції шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця протягом 5 банківських днів з моменту підписання даного Додатку до Контракту обома Сторонами (п. 3.1.).

Наступний платіж в розмірі 20% від вартості Продукції покупець вносить протягом 25 банківських днів з моменту підписання даного Додатку до Контракту обома Сторонами (п. 3.2.).

Платіж, що залишився, в розмірі 30% від вартості Продукції Покупець перераховує на розрахунковий рахунок Продавця протягом 3 банківських днів з моменту отримання повідомлення Продавця про готовність Продукції до відвантаження (п. 3.3.).

Строк поставки 85 календарних днів з моменту отримання Продавцем передплати у відповідності до п. 3.1. даного Додатку, за умовами виконання Покупцем зобовязань, передбачених п.п. 3.2., 3.3. даного Додатку.

Відповідно до Додатку №4 від 19.11.2015р., умови оплати Покупець вносить оплату розмірі 100% від вартості Продукції шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця протягом 35 календарних днів з дати оформлення вантажної митної декларації у країні Продавця (п.3).

Строк поставки 35 календарних днів з моменту підписання даного Додатку до Контракту обома Сторонами (п. 4).

Відповідно до Додатку №5 від 21.12.2015р., Покупець вносить передплату в розмірі 50% від вартості продукції шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця, що зазначений в розділі 10 Контракту №071/15 від 16.06.2015р., протягом 10 банківських днів з моменту підписання даного Додатку до Контракту обома Сторонами (п. 3.1.).

Наступний платіж в розмірі 50% від вартості Продукції Покупець перераховує на рахунок Продавця, що зазначений в розділі 10 Контракту №071/15 від 16.06.2015р., протягом 10 банківських днів з дати оформлення вантажної митної декларації у країні Продавця (п. 3.2.).

Строк поставки 30 календарних днів з моменту отримання Продавцем передплати у відповідності до п. 3.1 даного Додатку (п.4).

Виконання Позивачем своїх зобовязань по Контракту щодо поставки Продукції підтверджується:

- митною декларацією №112050000/2015/023844 від 25.12.2015р. камера збірна одностороннього обслуговування КСО-393В в кількості 1 комл. На суму 3 506 370,00 рублів РФ;

- митною декларацією №112050000/2015/023884 від 25.12.2015р. Трансформатор ТМ-400/10-У1 10/0,4 У/Ун-0 в кількості 2 шт. на суму 329 140,00 рублів РФ;

Трансформатор ТЗС-1000/6-У3 6/0,4 Д/Ун-11 в кількості 2 шт. на суму 1217000,00 рублів РФ;

Трансформатор ТЗС-1000/6-У2 6/0,4 Д/Ун-11 в кількості 1 шт. на суму 608500,00 рублів РФ.

Для оплати Позивачем виставлено наступні рахунки:

- №1309 від 22.12.2015р. на суму 329140,00 рублів РФ;

- №1312 від 23.12.2015р. на суму 3506370,00 рублів РФ;

- №1326 від 24.12.2015р. на суму 1825500,00 рублів РФ.

При цьому, в порушення зобовязань за Контрактом Відповідачем отриману продукцію не оплачено.

Таким чином, на день прийняття судом рішення заборгованість ТОВ «Метал Трейдерс» перед ТОВ «ЕЛІЗ» за отриману по Контракту Продукцію на загальну суму 5 661 010,00 рублів РФ не сплачена.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд вважає, що надані Позивачем письмові докази доводять ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Разом з тим, Відповідач позов визнав у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ЕЛІЗ» про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Метал Трейдерс» на свою користь основної заборгованості в сумі 5 661 010,00 рублів РФ підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України господарський суд Запорізької області, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ЕЛІЗ» до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Метал Трейдерс» про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Метал Трейдерс» (196084 Російська Федерація, м. Санки-Петербург, вул. Новорощінська, 4 літ. А, оф. 823-2, ІНН/КПП /780501001, ОГРН 794) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ЕЛІЗ» (69063 м. Запоріжжя, вул. Звенигородська, б. 9, ) заборгованість в сумі 5 661 010,00 (пять мільйонів шістсот шістдесят одну тисячу десять) рублів РФ, судовий збір в розмірі 32 339 (тридцять дві тисячі триста тридцять девять) грн. 09 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.10.2016р.

Суддя Л.М. Сушко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів із дня оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.