РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2016Справа №910/14743/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Козацька стріла»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Метрополія»
простягнення 62167 грн. 08 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Вітошко В.О. - представник за довіреністю № 260 від 21.07.2016;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11.08.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Козацька стріла» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Метрополія» про стягнення 62167 грн. 08 коп., з яких 58045 грн. 20 коп. основного боргу, 3784 грн. 06 коп. пені та 337 грн. 82 коп. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та укладеного між сторонами Договору № 06-12-2013 на виконання проектних робіт від 06.12.2013, не у повному обсязі здійснив оплату за виконані позивачем роботи, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 58045 грн. 20 коп. Крім того, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 3784 грн. 06 коп. та 3% річних у розмірі 337 грн. 82 коп. за період з 01.06.2016 по 10.08.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2016 порушено провадження у справі № 910/14743/16 та справу призначено до розгляду на 16.09.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2016, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 04.10.2016.

Представник позивача у судовому засіданні 04.10.2016 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 04.10.2016 не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 499.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, призначеної на 04.10.2016, не подавав, з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, суд вже відкладав розгляд даної справи, задовольнивши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, призначеного на 16.09.2016, надаючи можливість відповідачу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх заперечень.

У судовому засіданні 04.10.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

06.12.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Метрополія» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Козацька стріла» (виконавець) укладено Договір № 06-12-2013 на виконання проектних робіт, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується виконати для замовника роботи з розробки робочих проектів систем: відео нагляд території ПС150Кв «ГПП-7»; периметральна охоронна сигналізація; контроль доступу на територію ПС150кВ «ГПП-7»; структурована кабельна система; ІР-телефонія, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи у повному обсязі.

Відповідно до п. 1.2 Договору № 06-12-2013 від 06.12.2013 строк виконання робіт - згідно з Технічним завданням на виконання робіт (Додатки №1 - №5).

Технічні, економічні та інші вимоги проведення робіт визначаються технічним завданням на виконання робіт та Протоколом узгодження договірної ціни робіт, які є невід'ємними частинами цього договору (п. 1.3 Договору № 06-12-2013 від 06.12.2013).

Відповідно до п. 2.1 Договору № 06-12-2013 від 06.12.2013 загальна договірна вартість робіт, що виконуються за цим договором, згідно з Протоколом узгодження договірної ціни, становить 69101 грн. 42 коп., крім того ПДВ - 20% - 13820 грн. 28 коп., разом з ПДВ - 82921 грн. 70 коп.

Протоколом узгодження договірної ціни робіт (Додаток № 6) сторони погодили, що вартість робіт за договором становить 69101 грн. 42 коп., крім того ПДВ - 20% - 13820 грн. 28 коп., разом з ПДВ - 82921 грн. 70 коп.

Згідно з п. 4.1 Договору № 06-12-2013 від 06.12.2013 після закінчення виконання робіт в цілому за цим договором виконавець передає замовнику результати виконаних робіт у вигляді звіту у 2-х примірниках та підписаний у 2-х примірниках відповідний акт приймання-передавання робіт.

Згідно з п. 4.2 Договору № 06-12-2013 від 06.12.2013 замовник протягом 5-ти робочих днів від дати одержання акту приймання-передавання робіт та результатів виконаних робіт повинен надіслати виконавцю підписаний акт або надати мотивовану відмову від приймання робіт. У разі мотивованої відмови, сторонами укладається двосторонній акт виявлених порушень вимог договору та/або інших порушень, в тому числі порушень норм чинного законодавства України, з переліком необхідних додаткових робіт, доопрацювань, інших заходів та термінів їх виконання.

Згідно з п. 7.2 Договору № 06-12-2013 від 06.12.2013 замовник зобов'язаний оплачувати у повному обсязі фактично виконані виконавцем роботи відповідно до умов цього договору на підставі відповідних актів приймання-передавання робіт.

Відповідно до п. 11.1 Договору № 06-12-2013 від 06.12.2013 цей договір вступає в силу з моменту підписання повноваженими представниками сторін і скріплення їх печатками та дії до моменту повного виконання сторонами своїх зобов'язань за ним.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду на проведення проектних робіт.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч. 1 ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 889 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов'язання за Договором № 06-12-2013 від 06.12.2013, виконавши проектні роботи, передбачені вказаним договором, на суму 82921 грн. 70 коп., що підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 84 від 18.03.2016, який підписаний уповноваженими представниками замовника (відповідача) та виконавця (позивача) та скріплений печатками сторін (копія акту долучена позивачем до позовної заяви).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 2.2 Договору № 06-12-2013 від 06.12.2013 розрахунки за виконані роботи здійснюються за наступним алгоритмом: протягом 5 банківських днів після підписання цього договору замовник здійснює виконавцю авансовий платіж у розмірі 30% від загальної договірної вартості робіт за договором, що складає 20730 грн. 42 коп., крім того ПДВ 20% - 4146 грн. 08 коп., разом з ПДВ - 24876 грн. 50 коп.

Судом встановлено, 14.02.2014 відповідач сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 24876 грн. 50 коп. (призначення платежу - передоплата за роботи з розробки проектів за Договором № 06-12-2013 від 06.12.2013), що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача за 14.02.2014, копія якої долучена позивачем до матеріалів справи у судовому засіданні 16.09.2016.

Згідно з п. 2.2 Договору № 06-12-2013 від 06.12.2013 остаточні розрахунки за цим договором здійснюються замовником за фактом виконання робіт виконавцем та прийняття цих робіт кінцевим замовником (ТОВ «Єристівський ГЗК») на підставі акту приймання-передачі робіт, що становить 48371 грн. 00 коп., крім того ПДВ 20% - 9674 грн. 20 коп., разом з ПДВ - 58045 грн. 20 коп.

Відповідно до ст. 251 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно зі ст. 252 Цивільного кодексу України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до ч. 1 ст. 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що сторонами у п. 2.2 Договору № 06-12-2013 від 06.12.2013 не встановлено строку виконання відповідачем обов'язку з оплати виконаних позивачем робіт, оскільки прийняття робіт кінцевим замовником не містить вказівку на подію, яка має неминуче настати, конкретну календарну дату, або чітко визначений період у часі.

Крім того, виконання відповідачем свого обов'язку з оплати виконаних позивачем робіт не може ставитись в залежність від прийняття таких робіт кінцевим замовником (третьою особою - ТОВ «Єристівський ГЗК»), оскільки це суперечить засадам справедливості, добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України) та юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями (ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України).

Таким чином, виконання зобов'язань Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Метрополія» за Договором № 06-12-2013 на виконання проектних робіт від 06.12.2013 з оплати за виконані позивачем роботи не залежить від виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Метрополія» за договором, укладеним з третьою особою (ТОВ «Єристівський ГЗК»).

Таким чином, суд дійшов висновку, що у п. 2.2 Договору № 06-12-2013 від 06.12.2013 сторони не встановили строку виконання відповідачем свого обов'язку з остаточної оплати за виконані позивачем роботи.

Разом з тим, судом встановлено, що 07.04.2016 між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 06-12-2013 від 06.12.2013, якою сторони доповнили вказаний договір Додатком № 8 (Графік погашення остаточного розрахунку).

Зокрема, у Додатку № 8 (Графік погашення остаточного розрахунку) сторони погодили, що відповідач повинен сплатити позивачу грошові кошти у розмірі 58045 грн. 20 коп. (остаточний розрахунок) за Договором № 06-12-2013 від 06.12.2013 у строк до 31.05.2016.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був у строк до 31.05.2016 здійснити остаточний розрахунок з позивачем, сплативши позивачу грошові кошти у розмірі 58045 грн. 20 коп. за Договором № 06-12-2013 від 06.12.2013.

Однак, станом на дату розгляду у суді відповідач не сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 58045 грн. 20 коп., що не було спростовано відповідачем належними та допустимими доказами, зокрема, відповідачем не надано суду доказів сплати вказаної суми грошових коштів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Метрополія» у розмірі 58045 грн. 20 коп. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Козацька стріла» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Метрополія» суми основного боргу у розмірі 58045 грн. 20 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов'язку зі сплати грошових коштів у розмірі 58045 грн. 20 коп. (здійснення остаточного розрахунку за виконані роботи за Договором № 06-12-2013 від 06.12.2013) позивачем було заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 3784 грн. 06 коп. за період з 01.06.2016 по 10.08.2016.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.3 Договору № 06-12-2013 від 06.12.2013 за затримку оплати за виконані роботи згідно з п. 2.2 цього договору замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1% від невчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у строк, за який сплачується пеня.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку в його необґрунтованості, оскільки кількість календарних днів у 2016 році становить 366 днів, що повинно бути враховано при здійсненні розрахунку пені.

З огляду на викладене, суд здійснив власний розрахунок пені (в межах заявленого позивачем періоду нарахування).

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУКількість днів у 2016 роціСума пені за період прострочення, грн.
58045.2001.06.2016 - 23.06.20162318%3661313,15
58045.2024.06.2016 - 28.07.20163516.5%3661831,75
58045.2029.07.2016 - 10.08.20161315.5%366639,13
Всього:3784 грн. 03 коп.
Таким чином, обґрунтованим розміром пені, яка підлягає стягненню з відповідача, є пеня у розмірі 3784 грн. 03 коп., у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Козацька стріла» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Метрополія» пені у розмірі 3784 грн. 06 коп. підлягають частковому задоволенню у розмірі 3784 грн. 03 коп.

Також, у зв'язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов'язання, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 337 грн. 82 коп. за період з 01.06.2016 по 10.08.2016.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку в його необґрунтованості, оскільки кількість календарних днів у 2016 році становить 366 днів, що повинно бути враховано при здійсненні розрахунку 3% річних.

З огляду на викладене, суд здійснив власний розрахунок 3% річних (в межах заявленого позивачем періоду нарахування).

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів, грн.
58045.2001.06.2016 - 10.08.2016713%337 грн. 80 коп.
Таким чином, обґрунтованим розміром 3% річних, який підлягає стягненню з відповідача, є 3% річних у розмірі 337 грн. 80 коп., у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Козацька стріла» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Метрополія» 3% річних у розмірі 337 грн. 82 коп. підлягають частковому задоволенню у розмірі 337 грн. 80 коп.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Метрополія» (03022, м. Київ, вул. Ломоносова, буд. 75 А, офіс 129; ідентифікаційний код: 38567668) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Козацька стріла» (04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, буд. 8; ідентифікаційний код: 37177044) суму основного боргу у розмірі 58045 (п'ятдесят вісім тисяч сорок п'ять) грн. 20 коп., пеню у розмірі 3784 (три тисячі сімсот вісімдесят чотири) грн. 03 коп., 3% річних у розмірі 337 (триста тридцять сім) грн. 80 коп. та судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 07.10.2016

Суддя І.М. Отрош