КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2016 р. Справа№ 910/6243/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зубець Л.П.

Зеленіна В.О.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від позивача - Кузора А.В., дов. № 1 від 04.01.2016 р.,

від відповідача - Пономаренко В.Н., дов. б/н від 01.02.2016р.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 19.05.2016 року

у справі № 910/6243/16 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Комунального некомерційного підприємства «Центр

первинної медико-санітарної допомоги №1 Дніпровського

району м. Києва»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед»

про звільнення приміщення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.05.2016 року по справі № 910/6243/16 позов задоволено повністю. Виселено Товариство з обмеженою відповідальністю «Діамед» з приміщення загальною площею 27,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, 7. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» на користь Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 Дніпровського району м. Києва» 1 378,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Діамед» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2016 року по справі № 910/6243/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.06.2016 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 13.07.2016 року.

У судовому засіданні 13.07.2016 року було оголошено перерву в розгляді справи на 22.08.2016 року.

22.08.2016 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» надійшло клопотання про зупинення розгляду даної справи про звільнення приміщення до винесення рішення Господарським судом міста Києва по справі № 910/9311/16, у якій вирішується питання про продовження строку договору між сторонами.

22.08.2016 року, у зв'язку з перебуванням головуючого судді Ткаченка Б.О. на лікарняному, розгляд справи не відбувся.

У зв'язку з виходом головуючого судді Ткаченка Б.О. з лікарняного, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2016 року розгляд справи призначено у судовому засіданні на 19.09.2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 року продовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи на 05.10.2016 року.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2016 року по справі № 910/6243/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 Дніпровського району м. Києва» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Крім того, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» про зупинення провадження по даній справі до винесення рішення Господарським судом міста Києва по справі № 910/9311/16, оскільки постановою Київського апеляційного суду 04.10.2016 року було залишено без змін рішення Господарським судом міста Києва від 15.07.2016 року про відмову в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» про визнання Договору оренди майна № 1504/8 від 01.03.2005 року подовженим на 2 роки та 364 дні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

01.03.2005 року між Дитячою поліклінікою № 2 Дніпровського району м. Києва (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діамед» (далі - орендар, відповідач, ТОВ «Діамед») було укладено Договір оренди майна № 1504/8 (далі - Договір).

За умовами Договору орендодавець передає, а орендар приймає у орендне користування нежиле приміщення (будинок) і майно для використання під аптечний пункт по вул. Курнатовського, 7, загальною площею 27,2 кв.м. протягом трьох років з моменту підписання даного договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2013 року у справі № 910/5095/13 за позовом ТОВ «Діамед» до Дитячої поліклініки № 2 Дніпровського району м. Києва, було продовжено термін дії Договору оренди № 1504/8 від 01.03.2005 року на 2 роки та 364 дні, а саме: до 04.02.2016 року.

На підставі рішення Київської міської ради № 676/8960 від 25.12.2012 року Дитяча поліклініка № 2 Дніпровського району м. Києва реорганізувалася шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району м. Києва» (далі - позивач, орендодавець).

Розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 106 від 03.03.2014 року затверджено передавальний баланс.

Згідно з розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 457 від 04.04.2013 року, майно реорганізованої Дитячої поліклініки № 2 Дніпровського району м. Києва закріплено на праві оперативного управління за Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 Дніпровського району м. Києва».

Положеннями ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Зазначена реорганізація та закріплення майна на праві оперативного управління оскаржено та скасовано у судовому порядку не було. За таких обставин посилання відповідача на те, що Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району м. Києва» не набуло статусу орендаря та неправомірно отримало предмет оренди в оперативного управління є безпідставним.

Згідно з п. 5 Договору у разі закінчення його строку або при його достроковому розірвання орендар зобов'язаний повернути орендоване майно орендодавцю в задовільному технічному стані з урахуванням нормального зносу по акту. При цьому орендар зобов'язаний передати орендодавцю безоплатно всі проведені в орендному приміщенні (будинку) перебудови, переробки і поліпшення, що становлять належність приміщення і невіддільні без шкоди конструкції приміщення (будинку).

Листом № 1160/01-19 від 10.11.2015 року Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району м. Києва» повідомило ТОВ «Діамед» про те, що дія Договору оренди № 1504/8 від 01.03.2005 року не буде продовжена та просило після закінчення строку його дії звільнити займане приміщення.

Листом № 225/16-06 від 02.03.2016 року позивач вимагав повернути об'єкт оренди на підставі акту передавання-приймання.

ТОВ «Діамед» вимоги позивача про повернення об'єкту оренди не виконав.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся з даним позовом та просить зобов'язати відповідача звільнити об'єкт оренди за Договором - приміщення загальною площею 27,2 кв.м. у будівлі за адресою: вул. Курнатовського, 7, м. Київ.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічне положення зазначено в ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України та ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється в разі, зокрема закінчення строку, на який його було укладено.

Дія Договору закінчилася 04.02.2016 року, позивач відповідно до вимог закону та умов Договору повідомив відповідача про відсутність наміру продовжувати вказаний Договір та просив повернути об'єкт оренди за актом приймання-передачі.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Враховуючи зазначене, а також відсутність доказів повернення об'єкта оренди позивачу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про виселення відповідача з приміщення загальною площею 27,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, 7.

Крім того, судова колегія зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про виселення відповідача з об'єкту оренди, а не звільнення приміщення, оскільки, у випадку примусового виконання рішення, останній спосіб захисту не призведе до відновлення становища, що існувало до моменту порушення прав.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обставини, викладені Товариством з обмеженою відповідальністю «Діамед» в апеляційній скарзі, не знайшла свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2016 року по справі № 910/6243/16 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Діамед» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2016 року по справі № 910/6243/16 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/6243/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді Л.П. Зубець

В.О. Зеленін

Повний текст рішення складено 10.10.2016 року.