ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2016 року Справа № 904/2962/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Верхогляд Т.А.

при секретарі судового засідання: Крицькій Я.Б.

за участі представників сторін:

від позивача: Шутенко А.О., представник, довіреність б/н від 18.03.2016р.; Штефан О.В., виконавчий директор, наказ №1-К від 16.05.2011р., витяг з ЄДР № від 30.08.2016р.

відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об`єднання сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів "Господар"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2016 року у справі № 904/2962/16

за позовом Об`єднання сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів "Господар", м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, с. Дебальцеве, Васильківський район, Дніпропетровська область

про стягнення збитків за договором оренди, -

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів "Господар" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просило стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 збитки у вигляді вартості переданого в оренду обладнання у розмірі 331 900,67 грн. та штраф за нецільове використання майна у розмірі 165 950,36 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2016 року (суддя Петрова В.І.) у справі № 904/2962/16 в задоволенні позову відмовлено в повному обсягу.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Об`єднання сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів "Господар" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та не правильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2016 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Так, в обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що судом не було досліджено належним чином обставин передачі майна та умов договору оренди, а також наданих позивачем доказів відсутності спірного майна, тобто порушення відповідачем своїх договірних зобов'язань, чим позивачу заподіяно збитки, що призвело до помилкових висновків про відсутність підстав для задоволення позову.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 року апеляційну скаргу Об`єднання сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів "Господар" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2016 року у справі № 904/2962/16 прийнято до провадження, розгляд скарги призначений у судове засідання на 31.08.2016 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.08.2016 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 14.09.2016р., а ухвалою від 14.09.2016р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 05.10.2016р.

У судовому засіданні представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу.

Відповідач наданим йому правом участі у судовому засіданні не скористався та не з'явився до судового засідання і не забезпечив явку свого повноважного представника, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідними матеріалами справи.

Беручи до уваги, що відповідач втретє не з'явився до судового засідання, неявка відповідача не перешкоджає перегляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті за відсутності відповідача.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та повноту з'ясування і доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, судова колегія дійшла до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги Об`єднання сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів "Господар", виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2014р. між Дніпропетровським обласним об'єднанням сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів "Господар", правонаступником якого є Об'єднання сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів "Господар", (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) був укладений договір оренди обладнання № 014/01, за умовами якого орендодавець зобов'язався передати орендареві, а орендар зобов'язався прийняти в строкове платне користування обладнання (далі - майно, що орендується) та зобов'язався сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Пунктом 1.2. договору передбачені характеристики майна, що орендується:

1.2.1. найменування майна, що орендується, зазначено в акті прийому - передачі обладнання (Додаток 1);

1.2.2. стан (якість) майна, що орендується, на момент передання його в оренду за цим договором: робочий, придатний для його використання за цільовим призначенням;

1.2.3. вартість майна, що орендується, становить 2 194 021,54грн.;

1.2.4. техніка обладнана приладом GPS - контролю.

Згідно п. 2.1. договору метою оренди є виконання робіт із обробки землі для членів кооперативу СОК "Добробут Андріївки", що входить до Дніпропетровського обласного об'єднання сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів "Господар".

За п. 3.1. договору майно, що орендується, повинно бути передано орендодавцем та прийнято орендарем протягом 5 робочих днів з моменту набрання чинності цим договором. Передання майна, що орендується, в оренду здійснюється сторонами за актом приймання - передачі майна (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору майно, що орендується, вважається переданим орендареві з дати підписання акта приймання-передачі майна, що орендується. Строк оренди складає 1 календарний рік з дати прийняття майна, що орендується, за актом приймання-передачі (п. 4.2. договору).

Строк оренди може бути скорочений або подовжений лише за згодою сторін, що оформляється додатковою угодою до цього договору (п. 4.3. договору).

Розділом 5 договору визначені розмір орендної плати та розрахунки за договором.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що орендодавець має право здійснювати перевірку порядку використання орендарем майна, що орендується, шляхом надсилання своїх повноважних представників для проведення інспекції.

Згідно п. 7.1. договору орендар зобов'язується використовувати майно, що орендується, у відповідності до мети оренди, визначеної у п.2.1. договору.

За п. 8.1. договору після закінчення строку оренди орендар зобов'язаний протягом 5 календарних днів повернути майно, що орендується, орендодавцю за актом приймання - передачі.

Договір вважається укладеним та набирає чинності з дати підписання (п.10.1. договору).

Згідно п.10.2. договору строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 10.1., та закінчується після підписання акту виконаних робіт (Додаток 3).

Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його дії (п.10.3. договору).

Матеріали справи свідчать, що за актом № 1 прийняття-передачі майна відповідно до договору оренди обладнання № 14/01 від 01.01.2014р. позивач передав відповідачу обладнання: трактор МТЗ-1221, трактор МТЗ-1221, преспідбирач (кругл.) № Н-575, преспідбирач № Н-575, силосний комбайн № H-FP240, силосний комбайн № Н-900, косарку Z-169, граблі ГВК, плуг ПНЛ 4-35, сівалку Green plane, культиватор пропашний КПС 4, борони до КПС 4, культиватор рядний з бачками КРНВ 5, 6, борону голчату БПЗ-17, борону дискову АГД 3, 5 (а.с.9).

16.06.2015р. комісія у складі: голови комісії - ДОГО "Сільськогосподарська консультаційна служба" Максимова М.Г., членів комісії - виконавчого директора ОСОК "Господар" Штефана О.В., керуючого фермою СП "Молочарське" Лапіка А.А. - здійснила інвентаризацію обладнання, переданого в оренду, та перевірку використання обладнання згідно з цільовим призначенням за умовами договору, про що складено акт обстеження № 1 від 16.06.2015р. У цьому акті вказано, що в результаті обстеження комісією встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 серед орендованого майна, переданого орендарю, відсутнє таке обладнання: сівалка Green Plains та культиватор рядний з бачками КРН 5, 6; орендар послуги членам кооперативів після закінчення дії договору не надає, у зв'язку з чим комісія прийшла до висновку про використання обладнання не за цільовим призначенням, що є порушенням п. 7.1. договору. Орендар не надав пояснень щодо місцезнаходження цього обладнання, від підписання акту приймання-передачі обладнання відмовився (а.с.11).

Також, 16.06.2015р. позивачем у одноосібному порядку складено акт приймання-передачі (повернення) майна, яким оформлено повернення іншого, переданого відповідачу в оренду майна за договором.

01.02.2016р. позивач надіслав відповідачу претензію за № 27/01/2016 від 27.01.2016р. про повернення майна, переданого в оренду, на адресу: АДРЕСА_2 (а.с.12-13), але відповіді не отримав, як і обладнання переданого в оренду відповідачу.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідач після закінчення строку оренди по договору - 01.01.2015р. не повернув позивачу орендоване обладнання по акту прийому-передачі, чим порушив своє зобов'язання передбачене договором і чинним законодавством та завдав майнових збитків позивачу у вигляді вартості не повернутого майна.

Так, згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку ( ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За ч. 1, 2 ст. 773 Цивільного кодексу України, наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

За ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Отже, підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння збитків є правопорушення, яке включає у якості складових елементів: збитки, протиправність поведінки особи, яка заподіяла збитки, причинний зв'язок між ними, а також вину особи, що заподіяла збитки.

Терміном "збитки" позначаються наслідки правопорушення, які виражаються у зменшенні майнової сфери потерпілого у результаті порушення належного йому права або блага. Протиправною поведінкою (дією або бездіяльністю) є будь-яка поведінка, яка суперечить правовим нормам. Причинний зв'язок - це відповідний об'єктивно існуючий зв'язок між явищами, при якому одне явище, яке передує, при відповідних умовах породжує, викликає інше явище - наступне. Відповідальність за заподіяні протиправною поведінкою збитки виникає при наявності вини особи, що заподіяла шкоду.

У даному випадку, збитками позивача є вартість переданого в оренду обладнання, а саме сівалки Green Plains та культиватора рядного з бачками КРН 5, 6, які всупереч вимогам законодавства та договору, відповідачем на протязі більше ніж півтора року з дати закінчення строку оренди не повернуті позивачу.

Вартість сівалки Green Plains та культиватора рядного з бачками КРН 5, 6 визначена сторонами у акті № 1 прийняття-передачі майна відповідно до договору оренди обладнання № 14/01 від 01.01.2014р. та становить 331 900,67 грн. Позивачем, також долучено до матеріалів справи звіт про оцінку вартості рухомого майна, складеного ПП «Діалог» 15.05.2015р., згідно з яким вартість сівалки Green Plains та культиватора рядного з бачками КРН 5, 6 становить 341 495,00грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність усіх передбачених чинним законодавством складових елементів правопорушення, яке є підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння збитків.

При цьому, апеляційний суд враховує, що матеріали справи не містять доказів, які-б свідчили про наявність в володінні відповідача, або іншої особи спірного обладнання, фізичне існування цього обладнання на час розгляду справи тощо, повернення відповідачем обладнання позивачу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновок місцевого господарського суду про не доведення позивачем заподіяння йому збитків та існування підстав для їх відшкодування відповідачем не відповідає обставинам справи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача збитків у розмірі 331 900,67 грн.

Разом з цим, апеляційний суд не вбачає достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача штрафу за нецільове використання майна у розмірі 165 950,36грн.

Так, позивач, посилаючись на п.п. 2.1., 7.1., 9.5. договору, просить суд стягнути з відповідача штраф за нецільове використання майна у розмірі 165 950,36грн., оскільки останній не надає послуги членам кооперативу СОК "Добробут Андріївки" після закінчення дії цього договору.

Згідно п. 2.1. договору метою оренди є виконання робіт із обробки землі для членів кооперативу СОК "Добробут Андріївки", що входить до Дніпропетровського обласного об'єднання сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів "Господар".

За п. 7.1. договору орендар зобов'язується використовувати майно, що орендується, у відповідності до мети оренди, визначеної у п.2.1. договору.

Відповідно до п. 9.5. договору у випадку нецільового використання майна, що орендується, або використання техніки без зазначення в звіті про виконані роботи (Додаток 2) (техніка обладнана приладом GPS - контролю) орендар сплачує штраф у розмірі 50% від вартості майна.

Як вбачається із довідки СОК "Добробут Андріївки" за № 29-01/16 від 29.06.2016р., відповідач будь-яких послуг СОК "Добробут Андріївки" та його членам з 01.01.2015р. по цей час не надає (а.с.70).

Проте, матеріали справи не містять доказів, які-б підтверджували нецільове використання відповідачем орендованого майна та взагалі його використання відповідачем у будь-який спосіб. Мотивуючи ж свої вимоги про стягнення збитків позивач посилається саме на втрату відповідачем орендованого майна, що виключає його нецільове використання.

Окрім цього, згідно п. 4.2. договору, строк оренди майна закінчився 01.01.2015р., тому його використання відповідачем після зазначеної дати не може вважатися нецільовим використанням згідно умов договору.

Отже, у даному випадку відповідальність відповідача за порушення умов договору щодо своєчасного повернення орендованого майна охоплюється відповідальністю у вигляді стягнення збитків, а застосування штрафу за нецільове використання майна є безпідставним та неправомірним.

За наведених обставин у задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача збитків у розмірі 165 950,36грн. слід відмовити.

Згідно ст.ст. 49, 101 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги слід розподілити між сторонами пропорційно задоволеним позовним вимогам.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 49, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів "Господар" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2016 року у справі № 904/2962/16 - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2016 року у справі № 904/2962/16 - скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позовні вимоги Об`єднання сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів "Господар" - задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (52661, с. Дебальцеве, Васильківський район, Дніпропетровська область, ІПН НОМЕР_1, п/р НОМЕР_2 в ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299) на користь Об`єднання сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів "Господар" (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 52, , п/р 6425 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023) збитки у розмірі 331 900,67 грн., судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 4 966,06 грн., судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 5 462,84 грн.

В решті позову - відмовити.

Доручити господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ у відповідності до вимог ст.ст. 116, 117 ГПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Т.А. Верхогляд

Повний текст постанови виготовлено та підписано 07.10.2016 року.