ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2016 р. Справа № 914/1158/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Малех І.Б.

суддів Кузь В.Л.

Юрченко Я.О.

при секретарі судового засідання Кришталь М.Б.,

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблуневий Дар" та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на рішення господарського суду Львівської області від 14.07.2016 року (головуючий суддя Король М. Р.)

у справі №914/1158/16

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Новояворівськ Львівської обл.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблуневий Дар", м. Городок Городоцького р-ну Львівської обл.

про: стягнення 99851,51 грн.

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_3

від відповідача - Дрогомирецька О.Р.

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Львівської області від 14.07.2016 року в справі №914/1158/16 Позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблуневий Дар" на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 57480,70грн.основного боргу, 1725,55грн. пені та 888,09грн. судового збору.

Судом першої інстанції задоволено позов частково. при цьому, суд стягнув 57480,70грн. суми заборгованості зі сплати орендної плати, оскільки рахує такі обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення пені, суд першої інстанції дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягає 1725,55грн. пені.

В апеляційній скарзі, позивач, просить рішення господарського суду Львівської області від 14.07.2016 року в справі №914/1158/16 скасувати в частині та прийняти нове рішення, яким позов задоволити повністю. При цьому позивач вказує, що при обґрунтуванні своїх підрахунків суд першої інстанції враховує первинні документи, а саме акти наданих послуг для визначення заборгованості по договору, на момент пред'явлення претензії. Позивач вважає таке трактування неправомірним з боку суду, оскільки при підрахунках суми пені сума боргу зазначена у претензійній заяві складається із сум вказаних в актах наданих послуг, акту звіряння взаємних розрахунків та банківської виписки з АТ «УкрСиббанк», які відображають факт проплати наймача.

В апеляційній скарзі, відповідач, просить рішення господарського суду Львівської області від 14.07.2016 року в справі №914/1158/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. При цьому відповідач вказує, що для встановлення факту прострочення відповідачем свого зобов'язання щодо оплати орендних платежів, необхідно з'ясувати факт надіслання позивачем рахунків оплати та дату їх отримання відповідачем. Як вказує відповідач, враховуючи те, що рахунки на оплату позивачем не надсилались позивачем не було прострочено виконання жодних грошових зобов'язань, оскільки такі зобов'язані, у відповідача не виникли.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги своєї апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просив скасувати рішення господарського суду Львівської області від 14.07.2016 року у справі №914/1158/16 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги своєї апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просив скасувати рішення господарського суду Львівської області від 14.07.2016 року у справі №914/1158/16 та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 27.01.2015 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Яблуневий Дар" укладено договір про оренду опалубки №1 (далі по тексту - Договір), відповідно до п.1.1. котрого Наймодавець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов'язується передати Наймачеві у користування за плату опалубку, перелік якої визначений в актах приймання-передачі.

Згідно з актами приймання-передачі №1 від 29.01.2015 року, №2 від 30.01.2015 року, №3 від 02.02.2015 року, №4 від 13.02.2015 року, №5 від 06.04.2015 року, на виконання умов Договору, позивачем передано відповідачу комплекти опалубки.

Вказаний договір за своєю суттю є договором оренди.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з актами приймання-передачі №1 від 29.01.2015 року, №2 від 30.01.2015 року, №3 від 02.02.2015 року, №4 від 13.02.2015 року, №5 від 06.04.2015 року, на виконанням умов Договору, позивачем передано відповідачеві комплекти опалубки.

Відповідно до пп. "д" п.2.2. Договору, Наймач зобов'язаний у встановлені цим договором строки сплачувати плату (орендну плату) за користування у повному обсязі.

За користування опалубкою Наймач сплачує Наймодавцеві орендну плату, відповідно до рахунку, пред'явленого Наймодавцем (п.3.1. Договору).

У пункті 3.5. Договору зазначено, що у випадку, якщо Наймач користується комплектом опалубки більше як 30 календарних днів, то орендна плата сплачується щомісячно кожного першого числа поточного місяця авансом за поточний місяць.

Відповідно до рахунків №43 від 28.01.2015 на суму 43490,70грн., №70 від 16.02.2015 року на суму 8542,30грн., №99 від 27.02.2015 року на суму43490,70грн., №128 від 25.03.2015 року на суму 8542,30грн., №129 від 25.03.2015 року на суму 43490,70грн., №138 від 03.04.2015 року на суму 6960,00грн., №153 від 20.04.2015 року на суму 8542,30грн., №162 від 28.04.2015 року на суму43490,70грн., №173 від 04.05.2015 року на суму 6960,00грн., №191 від 18.05.2015 року на суму 8542,30грн., №209 від 28.05.2015 року на суму 43490,70грн., №214 від 03.06.2015 року на суму 6960,00грн., №241 від 16.06.2015 року на суму 8542,30грн., №255 від 26.06.2015 року на суму 43490,70грн., №264 від 03.07.2015 року на суму 6960,00грн., №277 від 16.07.2015 року на суму 8542,30грн., №289 від 28.07.2015 року на суму 43490,70грн., №303 від 03.08.2015 року на суму 6960,00грн., №314 від 15.08.2015 року на суму 8542,30грн., №326 від 28.08.2015 року на суму 43490,70грн., №337 від 03.09.2015 року на суму 6960,00грн., №351 від 16.09.2015 року на суму 8542,30грн., №369 від 28.09.2015 року на суму 4500,00грн., загальна вартість орендної плати за користування Опалубкою склала 462524,00грн.

Проте, позивачем не надано та в матеріалах справи відсутні докази пред'явлення вищевказаних рахунків відповідачу.

Враховуючи те, що сторони у договорі не визначили розміру орендної плати, оплата повинна була проводитись, відповідно до рахунку, що унеможливлює визначення розміру такої плати до отримання такого рахунку, враховуючи зміну розміру орендної плати в зв'язку із збільшенням кількості орендованої опалубки згідно актів приймання - передачі, що містяться в матеріалах справи.

Крім того, акти наданих послуг не містять періоду оренди, за який вони складені, а тому не можуть слугувати підставою для визначення строку (терміну) оплати за конкретний період оренди.

Згідно з п.1 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Загальна вартість орендної плати становить: вартість оренди за один календарний місяць помножену на фактичну кількість календарних місяців оренди (п.3.3. Договору).

Відповідно до ч.1 ст.286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач протягом користування Опалубкою здійснено часткові оплати на загальну суму 405043,30грн. (28.01.2015 року на суму 46950,00грн., 19.02.2015 року на суму 25000,00грн., 27.02.2015 року на суму 27033,00грн., 04.03.2015 року на суму 20000,00грн., 19.03.2015 року на суму 23490,70грн., 07.04.2015 року на суму 20000,00грн., 09.04.2015 року на суму 8542,30грн., 09.04.2015 року на суму 20000,00грн., 30.04.2015 року на суму 23490,70грн., 15.05.2015 року на суму 6960,00грн., 15.05.2015 року на суму 8542,00грн., 19.05.2015 року на суму 43490,00грн., 17.07.2015 року на суму 8542,30грн., 29.07.2015 року на суму 6960,00грн., 29.07.2015 року на суму 8542,30грн., 11.09.2015 року на суму 15000,00грн., 09.10.2015 року на суму 10000,00грн., 04.11.2015 року на суму 7500,00грн., 12.11.2015 року на суму 20000,00грн., 13.11.2015 року на суму 10000,00грн., 20.11.2015 року на суму 20000,00грн., 25.11.2015 року на суму 20000,00грн., 22.04.2016 року на суму 5000,00грн.), внаслідок чого заборгованість перед позивачем за користування Опалубкою, станом на 24.06.2016 року становить 57480,70грн.

Частиною 1 статті 6 ГПК України передбачено, що підприємства та організації, що порушили майнові права і законні інтереси інших підприємств та організацій, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення претензії.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено сторонами, станом на момент розгляду судової справи, заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати орендної плати, згідно умов Договору, становить 57480,70грн.

Відтак, позовні вимоги щодо стягнення 57480,70грн. суми заборгованості зі сплати орендної плати є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а отже були правомірно задоволені судом першої інстанції.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на його користь пеню за протермінування оплати орендної плати, розмір котрої, станом на 26.04.2016 року, становить 42370,81грн.

Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 ЦК України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

У відповідності до ч.1 ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Частиною 1 ст.549 ЦК України визначено, що неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно норми ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 4.1.5. Договору передбачено, що у випадку протермінування Наймача щодо сплати орендної плати, Наймач сплачує Наймодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості з орендної плати за весь період такого прострочення.

Перевіривши правильність розрахунку пені суд зазначає, що такий здійснено позивачем невірно з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, у Договорі не встановлений строк (термін) його виконання.

Згідно з ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

22.03.2016 року позивачем на адресу відповідача надіслано претензію від 21.03.2016 року про сплату орендної плати та нарахованої пені (38088,93грн.) за прострочення такої оплати на загальну суму 100569,63грн., що підтверджується актами наданих послуг №288 від 16.06.2015 року на суму 8542,30грн., №298 від 26.06.2015 року на суму 43490,70грн., №307 від 03.07.2015 року на суму 6960,00грн., №333 від 28.07.2015 року на суму 43490,70грн., №344 від 03.08.2015 року на суму 6960,00грн., №353 від 17.08.2015 року на суму 8542,30грн., №364 від 28.08.2015 року на суму 43490,70грн., №377 від 03.09.2015 року на суму 6960,00грн., №385 від 16.09.2015 року на суму 8542,30грн., №404 від 28.09.2015 року на суму 4500,00грн.

Відповідно до пп.2 п.1 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013 року, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку): у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день (п.2 Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень).

Відповідно до абз.2 п.1.7 Постанови Пленуму ВГС України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Позивачем 22.03.2016 року простою рекомендованою кореспонденцією з м. Львів надіслано відповідачу (у м. Городок Львівської області) претензію. Відтак, відповідач вважається таким, що мав би отримати зазначене повідомлення 26.03.2016 року (22.03.2016+3+1).

Враховуючи вищенаведене, відповідач повинен був виконати обов'язок, щодо сплати орендної плати у семиденний строк від дня отримання претензії - з 26.03.2016 року по 02.04.2016 року, а відтак моментом виникнення заборгованості зі сплати такої орендної плати є 03.04.2016 року.

Враховуючи вищенаведене, суд здійснив перерахунок суми пені, котра підлягає стягненню з відповідача, у зв'язку із невиконанням зобов'язання, передбаченого Договором:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
62480.7003.04.2016 - 21.04.20161922.0000 %0.120 %*1427.15
57480.7022.04.2016 - 26.04.2016519.0000 %0.104 %*298.40
Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлена загальна сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача складає 1725,55грн. (1427,15+298,40).

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд, вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте, з урахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 14.07.2016 року в справі №914/1158/16 залишити без змін.

2. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблуневий Дар" та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 17.10.2016 р.

Головуючий -суддя Малех І. Б.

Суддя Кузь В.Л.

Суддя Юрченко Я.О.