ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2016 р. Справа № 911/2349/16

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ІТА ТЄХ, Київська обл., м. Васильків

до Товариства з обмеженою відповідальністю Стрім-Будсервіс,

Київська обл., м. Бровари

про стягнення 94633,60 грн.

за участю представників

від позивача: ОСОБА_1 (дов. б/н від 21.07.2016 р.);

від відповідача: не зявився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ІТА ТЄХ (далі позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Стрім-Будсервіс (далі відповідач) про стягнення 94633,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним на підставі виставленого відповідачем рахунку-фактури № СБ-0000006 від 07.05.2015 р. на суму 15000,00 грн. було здійснено 100% передплату за послуги з монтажу гідроізоляції у сумі 15000,00 грн., проте послуги відповідачем не були надані. Також, позивачем на підставі виставлених відповідачем рахунків-фактур № СБ-0000004 від 22.04.2015 р., № СБ-00007 від 27.04.2015 р. та № СБ-000009 від 27.04.2015 р. було здійснено передплату за товар у сумі 79633,60 грн., проте відповідач отримавши грошові кошти зобовязання з поставки товару не виконав. У звязку з вищевикладеним позивач просить стягнути з відповідача 15000,00 грн. передплати за послуги монтажу гідроізоляції та 79633,60 грн. передплати за товар.

01.09.2016 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення.

13.09.2016 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення, в яких позивач з посиланням на ч. 2 ст. 849 ЦК України зазначає, що перераховані відповідачу кошти для надання послуг з монтажу гідроізоляції у сумі 15000,00 грн. є збитками.

Представник позивача у судових засіданнях 09.08.2016 р., 06.09.2016 р. та 20.09.2016 р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях.

Представник відповідача у судові засідання 09.08.2016 р., 06.09.2016 р. та 20.09.2016 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 596, № 420 та № 920. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно з положеннями статей 638, 639 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Стаття 181 Господарського кодексу України визначає загальний порядок укладання господарських договорів, зокрема, у частині 1 цієї статті йдеться, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами; допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до виставленого відповідачем рахунку-фактури № СБ-0000006 від 07.05.2015 р. позивач повинен був здійснити попередню оплату послуг з монтажу гідроізоляції у сумі 15000,00 грн.

Позивач зобовязання з попередньої оплати послуг виконав у повному обсязі, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 658 від 07.05.2015 р. на суму 15000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем було укладено договір у спрощений спосіб, відповідно до якого відповідач зобовязався виконати роботи з монтажу гідроізоляції, а позивач оплатити їх.

Проте, відповідач своїх зобовязань з виконання робіт з монтажу гідроізоляції перед позивачем не виконав.

04.05.2016 р. позивачем на адресу відповідача було направлена вимога про надання послуг, що підтверджується описом вкладення до цінного листа від 04.05.2016 р. та фіскальним чеком № 8225 від 04.05.2016 р., в якій позивач просив відповідача надати послуги монтажу гідроізоляції у семиденний строк від дня предявлення вимоги. Проте, зазначена вимога залишена відповідачем без задоволення.

17.05.2016 р. позивачем на адресу відповідача було направлена вимога про повернення коштів у розмірі 15000,00 грн., що підтверджується описом вкладення до цінного листа від 17.05.2016 р. та фіскальним чеком № 7313 від 17.05.2016 р., в якій позивач просив відповідача повернути кошти у сумі 15000,00 грн. перераховані на рахунок відповідача. Проте, зазначена вимога залишена відповідачем без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 2 ст. 846 ЦК України якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Оскільки відповідач взагалі не розпочав робіт по монтажу гідроізоляції, то позивач відмовився від виконання робіт та, як вже зазначалось, 17.05.2016 р. направивши відповідачу вимогу про повернення коштів, отриманих згідно з договором від 07.05.2015 р. Однак, відповідач грошові кошти у сумі 15000,00 грн. не повернув та жодної відповіді на вимогу не надав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність всіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки; шкоди та її розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини.

Судом встановлено, що відповідач зобовязань за договором взагалі не виконав, сплачені позивачем кошти на вимогу позивача не повернув.

В результаті порушення умов договору, тобто неправомірної поведінки відповідача, позивач не отримав необхідних послуг та поніс негативні наслідки у вигляді грошової суми, сплаченої за такі послуги.

Отже, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача попередньої оплати послуг у сумі 15000,00 грн.

Також, відповідачем були виставлені рахунки-фактури на оплату товару № СБ-0000004 від 22.04.2015 р. на суму 50567,98 грн., № СБ-00007 від 27.04.2015 р. на суму 24125,62 грн. та № СБ-000009 від 27.04.2015 р. на суму 4940,00 грн., відповідно до яких позивач зобовязаний сплатити попередню оплату за товар.

Позивач зобовязання з попередньої оплати товарів за вищезазначеними рахунками-фактурами виконав у повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями № 613 від 23.04.2015 р. на суму 50567,98 грн., № 624 від 27.04.2015 р. на суму 24125,62 грн. та № 626 від 28.04.2015 р. на суму 4940,00 грн.

Проте, відповідач зобовязання з поставки товарів, зазначених у рахунках-фактурах № СБ-0000004 від 22.04.2015 р., № СБ-00007 від 27.04.2015 р. та № СБ-000009 від 27.04.2015 р. взагалі не виконав.

04.05.2016 р. позивачем на адресу відповідача направлено вимогу на поставку товару, що підтверджується наявним в матеріалах справи описом вкладення у цінний лист від 04.05.2016 р. та фіскальним чеком № 8226 від 04.05.2016 р., в якій позивач просив відповідача виконати зобовязання з поставки товару у семиденний строк від дня предявлення даної вимоги. Проте, зазначена вимога залишена відповідачем без задоволення.

17.05.2016 р. позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про повернення грошових коштів у розмірі 79633,60 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи описом вкладення у цінний лист від 17.05.2016 р. та фіскальним чеком № 7314 від 17.05.2016 р., в якій позивач просив відповідача повернути кошти, сплачені позивачем. Проте, зазначена вимога залишена відповідачем без задоволення.

У звязку з невиконанням відповідачем зобовязань з поставки товару, позивач просить стягнути з відповідача 79633,60 грн. попередньої оплати.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з приписами частини 2 статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вже зазначалось, вимога позивача від 04.05.2016 р. про поставку товару відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

Отже, відповідачем отримано передоплату за товар у повному обсязі, проте на вимогу позивача відповідач не поставив позивачу товар на загальну суму 79633,60 грн.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 ЦК України).

Таким чином, оскільки на час прийняття рішення відповідач не здійснив поставку товару та не повернув позивачу 79633,60 грн. попередньої оплати, то вимога позивача про стягнення з відповідача 79633,60 грн. попередньої оплати за не поставлений товар є обґрунтованою, доведеною, а отже такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Стрім-Будсервіс (03127, м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, буд. 100/2, код 39594446) на користь товариства з обмеженою відповідальністю ІТА ТЄХ (08606, Київська обл., м. Васильків, Військове містечко № 11АДРЕСА_1, код 35803722) 15000,00 грн. (п'ятнадцять тисяч грн. 00 коп.) попередньої оплати, 79633,60 грн. (сімдесят девять тисяч шістсот тридцять три грн. 86 коп.) попередньої оплати та 1419,50 грн. (одну тисячу чотириста девятнадцять грн. 50 коп.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 29.09.2016 р.

Суддя О.О. Рябцева