РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016Справа №910/13182/16

Господарський суд міста Києва у складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/13182/16

за позовом Департаменту охорони здоров'я виконавчий орган Київська міська рада (Київська міська державна адміністрація)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Людмила-Фарм»

про стягнення 67888,92 грн.

Представники сторін:

від позивача: Щербина М.В. - довіреність № 061-67/10 від 05.01.2016р.;

від відповідача: Саласіна О.В. - довіреність б/н від 13.09.2016р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Департамент охорони здоров'я виконавчий орган Київська міська рада (Київська міська державна адміністрація) (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Людмила-Фарм» (відповідач) про стягнення 67888,92 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору про закупівлю товарів за державні кошти № 34 від 31.07.2015р., у визначений строк не поставив товар, внаслідок чого за прострочення поставки товару нараховано 67888,92 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2016 порушено провадження у справі № 910/13182/16 та розгляд справи призначений на 11.08.2016р.

09.08.2016р. через загальний відділ господарського суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

10.08.2016р. від позивача через канцелярію суду надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи.

Присутній у судовому засіданні 11.08.2016р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в засідання суду не з'явився та витребувані докази не подав.

Ухвалою суду від 11.08.2016р., розгляд справи відкладено на 15.09.2016р., у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та неподанням сторонами витребуваних судом доказів.

14.09.2016 через відділ діловодства суду відповідачем поданий відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилаючись на належне виконання умов договору, заперечує проти позову та просить суд відмовити в його задоволенні.

Представник позивача в судове засідання не з'явився та витребувані судом докази не подав, про причини неявки господарський суд не повідомив.

Представник відповідача позов не визнав та подав клопотання про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою суду від 15.09.2016 продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 29.09.2016р., у зв'язку з неявкою в судове засідання представника позивача та неподанням витребуваних судом доказів.

15.09.2016р. через загальний відділ Господарського суду міста Києва від представника Департаменту охорони здоров'я виконавчий орган Київська міська рада (Київська міська державна адміністрація) надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача штрафні санкції за непоставлений товар у загальній сумі 121 857,17 грн.

Розглянувши заяву представника позивача про збільшення розміру позовних вимог, суд дійшов висновку про її повернення позивачу без розгляду, оскільки відсутні докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі та докази надіслання вказаної заяви відповідачу.

Ухвалою суду від 16.09.2016 повернуто без розгляду заяву департаменту охорони здоров'я виконавчий орган Київська міська рада (Київська міська державна адміністрація) про збільшення розміру позовних вимог на підставі п.п. 4, 6 ст. 63 ГПК України.

29.09.2016р. через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява, в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України, в якій позивач, збільшуючи розмір позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача 121857,17 грн. пені.

Пунктом 4 ст. 22 ГПК України встановлено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну кількісних показників, в яких виражається позовна вимога (збільшення чи зменшення ціни позову, збільшення чи зменшення кількості товару тощо).

Згідно з ч. 3 ст. 55 ГПК України, ціну позову вказує позивача.

Таким чином, судом розглядуються вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 121857,17 грн.

29.09.2016 через відділ діловодства від позивача надійшли додаткові письмові пояснення у справі.

Присутній у судовому засіданні 29.09.2016р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі з урахуванням заяви про збівльшення розміру позовних вимог.

Представником відповідача в судовому засіданні подані доповнення до відзиву, в яких відповідач заперечує проти позову та просить суд відмовити в його задоволенні, з урахуванням наданої позивачем заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2015 між позивачем (замовник) та відповідачем (учасник) укладений договір про закупівлю товарів за державні кошти № 34, відповідно до умов п. 1.1 якого учасник зобов'язався у 2015 році поставити замовнику, а замовник прийняти та оплатити 10.86.1 продукти харчові готові гомогенізовані для дитячого та дієтичного харчування (продукти лікувального харчування для хворих на фенілкетонурію (10.86.10-70.00)), а саме:

- лот 2 - РАМ - 1 або еквівалент - 51800 гр. білка в продуктах лікувального харчування для хворих на фенілкетонурію;

- лот 3 - РКU - 2 prima або еквівалент - 54750,00 гр. білка в продуктах лікувального харчування для хворих на фенілкетонурію;

- лот 4 - РКU - 2 secunda або еквівалент - 298200,00 гр. білка в продуктах лікувального харчування для хворих на фенілкетонурію;

- лот 6 - РАМ - 2 або еквівалент - 39750 гр. білка в продуктах лікувального харчування для хворих на фенілкетонурію.

Пунктом 1.2 договору визначено, що найменування, кількість, ціна за одиницю та загальна вартість товару, визначена в специфікації, яка є додатком № 1 до договору.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 4.1 договору, загальна сума договору, включаючи ПДВ, становить 3636090,50 грн. Сума договору може бути зменшеною за взаємною згодою сторін. Розрахунки за договором проводяться на підставі ст. 49 Бюджетного кодексу України, шляхом оплати замовником вартості товарів, зазначених у специфікації до цього договору, після їх отримання та згідно з пред'явленою учасником видатковою накладною.

Пунктами 5.1, 6.3.1 договору визначено, що учасник зобов'язаний здійснити поставку товару у строки, визначені договором, зокрема, протягом 10 днів від дати письмової заявки замовника.

Згідно з п. 10.1 договору, останній набирає законної сили з дня його підписання і діє до 31.12.2015 та до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

В подальшому між позивачем та відповідачем укладена додаткова угода № 2 від 05.11.2015 до договору, в якій сторонами погоджено зменшити суму закупівлі з 3636090,50 грн. до 3630749,25 грн. та встановили, що сума договору становить 3630749,25 грн.

Відповідно до п. 6 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель», дія договору про закупівлю може бути продовжуватись на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному у попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

13.01.2016 між позивачем та відповідачем, на підставі п. 6 та п.п. 5 п. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель», підписана додаткова угода № 3 до договору № 34 від 31.07.2016, про продовження строку дії договору № 34 від 31.07.2016 на строк, достатній для проведення процедури закупівлі, в обсязі 724483,50 грн.

Між сторонами у справі підписані специфікації до договору та додаткових угод до нього « 10.86.1 Продукти харчові готові гомогенізовані для дитячого та дієтичного харчування (продукти лікувального харчування для хворих на фенілкетонурію (10.86.10-70.00)», в яких погоджені найменування, кількість, ціна за одиницю та загальна вартість товару.

Як вказує позивач, 04.02.2016 останній звернувся до відповідача із заявкою № 061-37/1/ккт, на загальну суму 638421,00 грн. на постачання лікувального харчування для хворих на фенілкетонурію.

Однак, в порушення умов договору та додаткових угод до нього, відповідач неналежним чином виконав взяті на себе зобов'язання у строк, визначений договором, не здійснив поставку лікувального харчування для хворих на фенілкетонурію, на загальну суму 638421,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача з претензією № 061-6689/10 від 26.05.2016, з вимогою сплатити 67888,92 грн. пені, нарахованої позивачем на підставі п. 7.1 договору, у зв'язку з несвоєчасною поставкою товару відповідачем. Однак, претензія позивача залишена відповідачем без задоволення.

Враховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача 121857,17 грн. пені, нарахованої на підставі п. 7.2 договору, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару.

Згідно з ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.1 статті 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Заперечуючи проти позову відповідач посилався на те, що поставка товару здійснюється на підставі письмового замовлення, протягом 10 днів з моменту його направлення, однак, як стверджує відповідач позивачем не було надіслано відповідачу замовлення на поставку товару, з огляду на що відповідач вказує на відсутність порушень щодо виконання своїх обов'язків за договором.

Надаючи письмові пояснення, позивач звертає увагу суду на те, що останній звертався до відповідача із заявкою № 061-37/1/ккт на загальну суму 638421,00 грн. на постачання лікувального харчування для хворих на фенілкетонурію, однак за відсутності належного фінансування, вказана заявка направлена відповідачу за допомогою факсимільного звязку 04.02.2016, копія якої наявна в матеріалах справи.

При цьому, позивачем в обґрунтування заявлених вимог, надано копію відповіді №1213 від 12.07.2016р. відповідача на претензію, в якій останній зазначає, що затримка поставки товару відбувається, у зв'язку з технічними особливостями виробництва та запевнив, що поставка товару відбудеться у найближчі терміни.

Таким чином, заперечення відповідача щодо не надіслання замовлення на поставку товару, спростовується наданою суду позивачем відповіддю № 1213 від 12.07.2016 на претензію позивача, в якій відповідач фактично визнав свій обов'язок щодо поставки товару за спірним замовленням.

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, з зібраних по справі доказів вбачається прострочка відповідача щодо поставки товару на підставі заявки № 061-37/1/ккт та її фактичне повне виконання тільки 22.08.2016р., що підтверджується видатковою накладною № ЛФН-000369 від 22.08.2016р., наданої до матеріалів справи відповідачем.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Звертаючись до суду, позивач, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача 121857,17 грн. пені, нарахованої за період з 16.02.2016 по 16.08.2016, від суми непоставленого товару

Пунктом 7.1 договору визначено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань учасник сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставленого товару за кожний день затримки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у розмірах, визначених вказаною статтею.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі вказаних норм права, враховуючи, що розрахунок пені, наявний в матеріалах справи, є арифметично вірним, вимога позивача про стягнення з відповідача 121857,17 грн. пені визнається судом та підлягає задоволенню.

Враховуючи наведе вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Враховуючи наведе вище, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Людмила-Фарм» (04071, м. Київ, вул. Зоологічна, 5/1-а, ) на користь департаменту охорони здоров'я виконавчий орган Київська міська рада (Київська міська державна адміністрація) (01001, м. Київ, вул. Прорізна, 19, ) 121 857 грн. 17 коп. пені та 1827 грн. 86 коп. судового збору. Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 04.10.2016р.

Суддя А.І. Привалов