ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.09.2016 Справа № 907/423/16

Розглянувши матеріали справи

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", м. Київ

До відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум", м. Рахів

та ІІІ-ї особи на стороні відповідача ОСОБА_1, АДРЕСА_1

Про звернення стягнення на предмет застави

Суддя Журавчак Л.С.

За участі представників сторін:

від позивача -

від відповідача - ОСОБА_1, директор;

від ІІІ-ї особи - ОСОБА_1

СУТЬ СПОРУ: звернення стягнення на предмет застави, а саме: пивзавод, установку для виготовлення мінеральної води, холодильні установки (5 комплектів), премікси (5шт.), бочки (10шт.), шланги, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №290 від 07.03.07 в сумі 2551306,99грн.

Представник позивача електронною поштою направив клопотання №274 від 20.09.16, яким підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглянути справу без участі його представника. Позовні вимоги обґрунтовує доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема, стверджує, що на підставі укладеного між ним та ПАТ „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» договору про відступлення права вимоги від 17.12.2012р., отримав право вимоги за кредитним договором, що був укладений між цим банком та гр. ОСОБА_1, в забезпечення зобов'язань по якому відповідно до Договору застави N-290/290 від 07.03.2007р. відповідач ТОВ "Преміум" виступив майновим поручителем по зобов'язаннях ОСОБА_1

З огляду на те, що ОСОБА_1 своєчасно не виконував умови Кредитного договору №290 від 07.03.2007р. та не сплачував щомісячно відповідно до графіку кредит та проценти, його борг станом на 19.04.16 складає 48675 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1240470,88грн. та 51436,07 доларів США боргу по відсотках, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1310836,11грн. Просить суд стягнути суму боргу та відсотків з відповідача - ТОВ „Преміум», як майнового поручителя по Кредитному договору №290, звернувши стягнення на предмет застави, а саме: на пивзавод, установку для виготовлення мінеральної води, холодильні установки (5 комплектів), премікси (5шт.), бочки (10шт.), шланги, що знаходяться за адресою: 90130, Закарпатська обл., с. Ільниця, вул. Радянська, 7.

Відповідач позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

Залучена до участі у справі ІІІ-я особа вважає позов обгрунтованим. Вирішення спору залишає на розсуд суду.

ВСТАНОВИВ:

17.12.2012р. між ПАТ „Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк та ТОВ "Кредитні ініціативи" було укладено договір про відступлення прав вимоги, згідно з розділом 2 якого первісний кредитор (ПАТ „Промінвестбанк») передає (відступає), а новий кредитор (ТОВ „Кредитні ініціативи») приймає Кредитний Портфель, внаслідок передачі (відступлення) якого останній набуває всіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов'язань, право на звернення стягнення за зобов'язаннями позичальників на заставне майно та іншими правами вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Згідно з додатком 1 до цього Договору (Реєстр позичальників) новий кредитор (ТОВ „Кредитні ініціативи») отримав право вимоги за Кредитним договором №290 від 07.03.2007р., що був укладений між первісним кредитором та гр. ОСОБА_1

Згідно з умовами Кредитного договору №290 від 07.03.2007р. гр. ОСОБА_1, що залучений до участі у справі як третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору, отримав кредит у розмірі 49500доларів США для ремонту житлового будинку, у зв'язку з чим банк відкрив йому позичковий рахунок НОМЕР_1, із сплатою 12 відсотків річних. Погашення кредиту та відсотків за користування кредитом здійснюється позичальником щомісяця у відповідності до графіку(Додаток 1) до Кредитного договору.

Кінцевий термін повернення кредиту та відсотків по ньому встановлений до 06.03.2027р. Однак, у разі несвоєчасної сплати відсотків за користування кредитом, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитом є шістдесятий календарний день від дня нарахування процентів, що не сплачені у встановлений цим договором строк.

Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору виконання зобов'язань за цим Кредитним договором забезпечується заставою, предметом якої є пивзавод, установки для виготовлення мінеральної води, холодильні установки (5шт.), премікси (5шт.), бочки (10шт.), шланги, оціночною вартістю 462050 грн.

Відповідно до умов п. 1.1 договору застави N-290/290 від 07.03.07, укладеного між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ТОВ "Преміум", сторони домовилися забезпечити виконання зобов'язань, що випливають з Кредитного договору №290 від 07.03.07 відносно зобов'язань щодо повернення кредиту та відсотків по ньому ОСОБА_1

Відповідно до п. 1.2 Договору застави предметом застави є пивзавод, установка для виготовлення мінеральної води, холодильні установки (5 комплектів), премікси (5шт.), бочки (10шт.), шланги, що знаходяться за адресою: 90130, Закарпатська обл., с. Ільниця, вул. Радянська, 7. оціночною вартістю 462050грн.

Предмет застави належить заставодавцю (ТОВ „Преміум») на підставі договору купівлі-продажу від 20.03.2002р., копія якого міститься в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ „Промінвестбанк» свої зобов'язання за Кредитним договором №290 від 07.03.2007р. перед гр. ОСОБА_1 виконав у повному обсязі, надавши йому кредит в сумі 49500 доларів США із сплатою 12 відсотків річних, про що свідчить сам кредитний договір, заява-анкета позичальника на отримання кредиту від 07.03.2007р. тощо.

Натомість, гр. ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання за цим Кредитним договором належним чином не виконував, своєчасно не повертав отримані у кредит кошти і не сплатив відсотки за користування кредитом, внаслідок чого в нього виникла заборгованість в розмірі 48675 доларів США за кредитом та 51436,07 доларів США за відсотками, який підлягає примусовому стягненню в силу наступного.

Відповідно до ст. ст. 526, 625 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.

Нормою ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з абзацом 1 ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, в строк та в порядку, що встановлені договором.

Нормами ст. 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з позовними вимогами позивач просить стягнути з відповідача вказану суму боргу за Кредитним договором від 07.03.07 за рахунок заставленого майна на підставі Договору застави 290/290 від 07.03.07.

Відповідно до умов вказаного договору завстави та договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012р. позивач за умови невиконання гр. ОСОБА_1 зобов'язань за Кредитним договором 290 від 07.03.07 має право звернути стягнення на майно відповідача ТОВ "Преміум" (майнового поручителя), що передане в заставу та реалізувати його (п. п. 3.1.5, 5.1 договору застави від 07.03.07).

Згідно зі ст. 19 Закону України „Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. (ч. 3 вказаної статті Закону).

Отже, враховуючи те, що гр. ОСОБА_1 не виконав взятих на себе зобов'язань по Кредитному договору 290 щодо повернення банківського кредиту та відсотків по ньому, у зв'язку з чим у нього станом на 19.04.16 рахується борг, в т. ч. по кредиту в сумі 48675 доларів США та 51436,07 доларів США боргу по відсотках, який підтверджений матеріалами справи, вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом звернення стягнення на предмет застави, а саме: пивзавод, установки для виготовлення мінеральної води, холодильні установки (5шт.), премікси (5шт.), бочки (10шт.), шланги, оціночною вартістю 462050грн. відповідно до ст. ст. 19, 20 Закону України „Про заставу" та подальшої реалізації його шляхом проведення прилюдних торгів згідно з Законом України "Про виконавче провадження", зі встановленням початкової ціни предмету застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб"єктом оціночної діяльності / незалежним експертом/ на стадії оцінки майна.

Однак, відповідно до 3.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.11, ціна позову про стягнення іноземної валюти визначається в іноземній валюті та національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову (пункт 4 частини першої статті 55 ГПК). При визначенні ціни позову, поданого в іноземній валюті, необхідно виходити з тієї валюти, в якій провадились чи повинні бути проведені розрахунки між сторонами. У разі подання позову про стягнення національної валюти України - еквіваленту іноземної валюти ціна позову визначається в іноземній або національній валюті України за офіційним курсом, визначеним Національним банком України, на день подання позову.

В даному випадку позивачем визначено ціну позову (100111,07 доларів США) в гривневому еквіваленті станом на 19.04.16, яка становить 2551306,99грн., тоді як позов подано 05.07.16, про що свідчить відтиск календарного штемпеля місця подачі на конверті, адресованому господарському суду із позовною заявою.

За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення в межах стягнення з відповідача суми 2484338,59грн., які складають гривневий еквівалент суми боргу - 100111,07 доларів США на день пред"явлення позову-05.07.16, в задоволенні ж решти вимог належить відмовити.

Згаданою постановою № 18 також роз"яснено, що виходячи з еквіваленту в національній валюті України (гривнях) визначається і сума судового збору, що сплачується з позовної заяви: для нерезидентів - в іноземній валюті (за їх бажанням), для інших платників - у гривнях, у національній валюті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац другий - третій частини першої статті 6 Закону України "Про судовий збір").

При поданні даного позову позивачем додано як доказ сплати судового збору платіжне доручення №19267 від 15.06.16 на суму 38269,60 грн. У зв"язку з тим, що на дату сплати судового збору ціна позову відносно офіційного курсу валют НБУ складала 2494261,80грн., позивачем внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж визначено ст. 4 Закону України "Про судовий збір". За таких обставин зайво сплачене мито в розмірі 855,67грн. підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" на підставі ухвали суду.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати суд покладає на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 526, 625, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 19, 20 Закону України „Про заставу», ст. ст. 49, 82 - 85, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум" (90600, Закарпатська область, м. Рахів, вул. Вербник, 31; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи" (04080 м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21, ) в рахунок погашення заборгованості по Кредитному договору 290 від 07.03.07 суму 2484338,59грн, в т. ч. основний борг за кредитним договором складає суму 48675 доларів США, що в еквіваленті становить 1207910,18грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 51436,07доларів США, що еквівалентно 1276428,41грн., шляхом звернення стягнення на:

- предмет застави по Договору застави №290/290 від 07.03.07, а саме: пивзавод, установки для виготовлення мінеральної води, холодильні установки (5шт.), премікси (5шт.), бочки (10шт.), шланги, що знаходяться за адресою: Закарпатська область, Іршавський район, с. Ільниця, вул. Радянська, 7

та реалізації його шляхом проведення прилюдних торгів згідно з Законом України "Про виконавче провадження", встановивши початкову ціну предмету застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб"єктом оціночної діяльності / незалежним експертом/ на стадії оцінки майна.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум" (90600, Закарпатська область, м. Рахів, вул. Вербник, 31; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи№ (04080 м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21, ) суму 36431,86грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 30.09.16

Суддя Журавчак Л.С.