РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2016Справа №910/12057/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України";

про стягнення 30 784,99 грн.

Суддя О.В. Мандриченко

Представники:

Від позивача: Колеснікова І.В., представник, довіреність № 2021 від 28.12.2015 р.;

Від відповідача: Вакуленко С. В., представник, довіреність № б/н від 29.07.2016 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 29 547,24 грн. заборгованості по орендній платі, 787,93 грн. інфляційної складової боргу, 29,95 грн. трьох відсотків річних, 419,87 грн. пені, а також 1 378,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2016 року порушено провадження у справі № 910/12057/16.

Через відділ діловодства суду 26.08.2016 року від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій останній просить суд, стягнути з відповідача 787,93 грн. інфляційної складової боргу, 29,95 грн. трьох відсотків річних, 419,87 грн. пені, а також 1 378,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п.п. 3.10., 3.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. У разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Приймаючи до уваги, що вищевказана заява не суперечить вимогам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне прийняти її до розгляду, у зв'язку з чим спір у даній справі вирішується виходячи з нової ціни позову.

У судовому засіданні 08.09.2016 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України» було укладено договір № 20-27 (далі - договір), за яким відповідач прийняв в строкове платне користування частину нежитлового технологічного приміщення загальною площею 2,0 м2 (далі - майно), розташованого в м. Києві на 2-му поверсі 3-поверхового будинку № 1 по вул. Н. Ужвій (АТС-460) - для розміщення обладнання зв'язку.

Відповідно до п. 3.6 договору відповідач зобов'язаний сплачувати орендну плату не пізніше 27 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно з рахунками, які виставляються врендодавцем не пізніше 17 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Також, на підставі п. 3.4. договору відповідач зобов'язаний відшкодовувати позивачу витрати на електроенергію у термін, зазначений п. 3.6. договору.

Згідно з п. 6.1.3. договору відповідач взяв на себе зобов'язання своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, передбачені договором.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач стверджує, що відповідач неналежним чином виконує зобов'язання щодо оплати послуг, отриманих за договором оренди нерухомого майна, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за період з лютого по квітень 2016 року у розмірі 29 547,24 грн., яку позивач просить стягнути у судовому порядку.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Згідно п.1, п.4 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, ч.3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності; строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

В силу вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Претензій щодо якості наданих послуг від відповідача не надходило, проте і повної оплати також проведено не було.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем після порушення провадження у справі було повністю погашену основну заборгованість у розмірі 29 547,24 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п. 8.2 договору у разі наявності заборгованості по орендній платі чи іншим витратам за договором за попередній місяць станом на 27 число поточного місяця, відповідачу нараховується пеня від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, починаючи з 21 числа поточного місяця до дати погашення заборгованості.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (нарахування пені) та захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання грошового зобов'язання за договором, позивачем були правомірно нараховані відповідачу пеню, інфляційні втрати та три проценти річних.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 787,93 грн. інфляційних втрат, 29,95 грн. трьох відсотків річних та 419,87 грн. пені, суд вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Приватне акціонерне товариство "Телесистеми України", оскільки спір виник з вини відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" (02098, м. Київ. вул. Шумського Юрія, 1-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії ПАТ "Укртелеком" (01033, м. Київ, вул. Антоновича, 40, ) 29 (двадцять дев'ять) грн. 95 коп. 3 % річних, 787 (сімсот вісімдесят сім) грн. 93 коп. інфляційних втрат, 419 (чотириста дев'ятнадцять) грн. 87 коп. пені та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 13.09.2016 р.