КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2016 р. Справа№ 910/13595/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Сітайло Л.Г.

Мартюк А.І.

при секретарі Матюхін І.В.

за участю представників:

від позивача: Севост'янов С.С.;

від відповідача: Стилик О.Ю., Сніжко В.Ю.;

від третьої особи 1: Старушкевич У.М.;

від третьої особи 2: не з'явився.;

від прокуратури: Колодчина Р.В.

розглянувши

апеляційну скаргу Державного підприємства "ЕНЕРГОРИНОК"

на рішення

Господарського суду міста Києва

від 13.06.2016 року

у справі № 910/13595/15 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Виробничо-енергетичного об'єднання

"ВІТРОЕНЕРГОПРОМ"

до Державного підприємства "ЕНЕРГОРИНОК"

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1.Міністерство енергетики та вугільної промисловості

України

2.Національна комісія, що здійснює регулювання у

сферах енергетики та комунальних послуг

за участю Прокуратури міста Києва

про стягнення 29 138 722,45 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 року позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Державного підприємства "ЕНЕРГОРИНОК" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, ) на користь Виробничо-енергетичного об'єднання "ВІТРОЕНЕРГОПРОМ" (01021, м. Київ, Печерський район, вул. Кловський узвіз, буд. 7, ) заборгованість в розмірі 29 138 722,45 грн. та судовий збір в розмірі 73 080,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Державне підприємство "ЕНЕРГОРИНОК" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 року у справі № 910/13595/15 повністю та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Виробничо-енергетичного об'єднання "ВІТРОЕНЕРГОПРОМ" відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2016 року апеляційну скаргу Державного підприємства "ЕНЕРГОРИНОК" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 року прийнято до провадження та призначено до розгляду.

15.08.2016 року від представника відповідача через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

02.09.2016 року від представника позивача через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду надійшли клопотання про витребування доказів та заперечення на апеляційну скаргу.

Колегія суддів вважає клопотання про витребування доказів таким, що не підлягає задоволенню. Справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

06.09.2016 року від представника відповідача через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

В судове засідання 06.09.2016 року представник третьої особи 2 не з'явився. Розгляд справи відкладено та продовжено строк розгляду справи.

Розпорядженням начальника відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду № 09-52/4837/16 від 19.09.2016 р. справу № 910/13595/15, у зв'язку із перебуванням судді Пашкіної С.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25, 2.3.49 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено до повторного автоматизованого розподілу.

Згідно із протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.09.2016 р., справу № 910/13595/15 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя: Баранець О.М., судді: Мартюк А.І., Сітайло Л.Г.

В судове засідання 20.09.2016 року представник третьої особи 2 не з'явився.

Колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представника третьої особи 2, враховуючи що останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалав даної справи, 27.10.2009 р. між Державним підприємством "ЕНЕРГОРИНОК" (ДПЕ) ТА Виробничо-енергетичним об'єднанням "ВІТРОЕНЕРГОПРОМ" (ВАД) було укладено договір № 5745/01, відповідно до п.1.1 якого ВАД зобов'язується продавати, а ДПЕ зобов'язується купувати електроенергію, вироблену ВАД, та здійснювати її оплату відповідно до договору.

У п. 2.1 договору № 5745/01 від 27.10.2009 р. вказано, що сторони визнають свої зобов'язання згідно з договором між Членами оптового ринку електроенергії (ДЧРОЕ) України, чинними додатками до нього та керуються його положеннями при виконанні цього правочину. У разі виявлення неузгодженості між положеннями ДЧРОЕ та цього договору, перевагу мають положення ДЧРОЕ.

Згідно п. 2.2 укладеного між сторонами правочину ВАД зобов'язується продавати, а ДПЕ зобов'язується купувати вироблену електроенергію в точках поставки - на межі балансової належності електричних мереж, що визначені в актах розмежування балансової належності електричних мереж. Точки обліку електричної енергії наведені у додатку № 1 "Перелік місць встановлення приладів та систем розрахункового обліку".

Пунктом 2.3 договору № 5745/01 від 27.10.2009 р. передбачено, що тариф на електроенергію, яку ВАД продає ДПЕ, затверджується постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України.

Відповідно до п. 2.4 спірного правочину вартість електроенергії, купленої ДПЕ у ВАД в розрахунковому місяці, визначається на підставі тарифу відповідно до п.2.3 та фактичних обсягів електроенергії, купленої ДПЕ у ВАД.

За умовами п. 3.1 договору № 5745/01 від 27.10.2009 р. обсяг фактично проданої та купленої електроенергії визначається на підставі погодинних даних автоматизованої системи комерційного обліку електроенергії, яка охоплює точки обліку згідно з Інструкцією про порядок комерційного обліку електричної енергії.

ВАД до шостого числа місяця, наступного за розрахунковим, надає ВАД електронною поштою акт про продаж ДПЕ електроенергії, виробленої ВАД, за формою додатку № 6 до договору. ВАД до 10 години сьомого числа місяця, наступного за розрахунковим, надає ДПЕ підтвердження акту за факсограмою. До п'ятнадцятого числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, ДПЕ надає ВАД поштою підписаний зі свого боку акт у двох примірниках. ВАД у триденний термін після отримання актів, підписує їх зі свого боку у двох примірниках та надає до ДПЕ один примірник поштою (п.п. 3.7-3.10 договору № 5745/01 від 27.10.2009 р.).

Зі змісту п. 4.1 укладеного між сторонами правочину вбачається, що розрахунок за куплену ДПЕ електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок ВАД, (для розрахунків за куплену електроенергію) та на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання (для розрахунків з податку на додану вартість) та, за згодою сторін, іншими формами, що передбачені чинним законодавством. Платіж на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання є невід'ємною частиною розрахунку за куплену ДПЕ електроенергію.

У п. 4.2 договору № 5745/01 від 27.10.2009 р. вказано, що платежі за отриману ДПЕ у ВАД електроенергію здійснюються кожного банківського дня з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання ДПЕ відповідно до алгоритму ОРЕ, який затверджується НКРЕ.

Договір вступає в силу з 01.11.2009 р. та діє до 31.12.2029 р. (п. 8.6 договору № 5745/01 від 27.10.2009 р. в редакції додаткової угоди № 10324/09 від 17.02.2014 р.).

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору № 5745/01 від 27.10.2009 р. Виробничо-енергетичним об'єднанням "ВІТРОЕНЕРГОПРОМ" було вироблено та продано, а Державним підприємством "ЕНЕРГОРИНОК" куплено у період з лютого по квітень 2015 р. (включно) електроенергію на загальну суму 29931066,71 грн., на підтвердження чого заявником представлено до матеріалів справи наступні акти купівлі-продажу електроенергії: б/н від 28.02.2015 р. на суму 5515410,95 грн., б/н від 31.03.2015 р. на суму 12881940,95 грн., б/н від 30.04.2015 р. на суму 11533714,81 грн. Вказані акти підписані представниками обох сторін без жодних зауважень та заперечень і скріплені печатками юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Засади організації та експлуатації енергосистеми визначаються Законами України (п. 5 ч. 1 ст. 92 Конституції України). Таким Законом є Закон України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 № 575/97-ВР (далі - Закон).

Статтею 15-1 Закону України «Про електроенергетику» передбачений особливий порядок здійснення розрахунків за куплену електричну енергію на Оптовому ринку електричної енергії України (далі - ОРЕ України), який полягає в тому, що розрахунки за електричну енергію здійснюються на підставі постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, НКРЕ), якими встановлюється алгоритм, та лише через поточні рахунки зі спеціальним режимом використання, на які заборонено звертати стягнення за зобов'язаннями учасників ОРЕ України, в тому числі і за зобов'язаннями ДП «Енергоринок».

Рішенням Конституційного Суду України від 12.02.2002 № 3-рп/2002 у справі № 1-7/2002, положення ст. 15-1 Закону визнано конституційним в частині встановленого порядку розрахунків на ОРЕ України через розподільчі рахунки в уповноваженому банку.

Приписи наведеної статті Закону знайшли відображення як в договорі купівлі-продажу електричної енергії від 27.10.2009 № 5745/01 (пункт 4.2), укладеного між Позивачем та Відповідачем, так і Договору між членами Оптового ринку електричної енергії України (далі - ДЧОРЕ).

Відповідно до ст. 15 Закону, основні питання функціонування комплексу підприємств, що здійснюють діяльність на оптовому ринку електричної енергії, врегульовані ДЧОРЕ.

Як позивач так і відповідач є членами ОРЕ України, які взяли на себе відповідні зобов'язання по дотриманню вимог ДЧОРЕ.

Додатком № 4 до ДЧОРЕ та його невід'ємною частиною є ІВКОР, яка регламентує розрахунки платежів за продану та куплену електричну енергію на Оптовому ринку, розподіл коштів в Оптовому ринку, здійснення обліку та надання звітності про такі фінансові операції Розпорядником системи розрахунків (РСР), Розпорядником коштів Оптового ринку (РКОРЕ) (зазначені функції виконує ДП «Енергоринок»), а також Аудитором ринку та Банкіром ринку.

Відповідно до підпункту 7.3 пункту 7 ІВКОР кошти, які перераховані на поточний рахунок Оптового ринку, повинні використовуватися на виплати Учасникам розподілу коштів в обсягах, які визначаються відповідно до Алгоритму, затвердженого НКРЕКП.

Згідно пунктом 8 ДЧОРЕ до обов'язків Розпорядника коштів Оптового ринку віднесено дотримання ІВКОР згідно з Правилами Оптового ринку електричної енергії України, а також встановлено, що Розпорядник коштів Оптового ринку електричної енергії не зобов'язаний платити за куплену електричну енергію, інакше, ніж передбачено ІВКОР.

Розпорядження коштами, що накопичуються на поточному рахунку із спеціальним режимом використання ДП «Енергоринок», здійснюється НКРЕКП в межах своїх повноважень, шляхом затвердження постанов, якими встановлюється алгоритм ОРЕ України.

Таким чином, ДП «Енергоринок» жодним чином не може впливати ні на перерахування коштів та їх обсяг, ні на встановлення алгоритму, оскільки перерахування грошових коштів здійснюється виключно на підставі алгоритму, встановленого НКРЕКП.

У спірний період порядок розподілу коштів з поточного рахунку із спеціальним режимом використання ДП «Енергоринок» регулювався постановою НКРЕ від 21.12.2011 № 2 «Про алгоритм розподілу коштів з поточного рахунка із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії», зі змінами внесеними постановами НКРЕКП від 18.02.2015 № 203, від 24.03.2015 № 870, від 01.04.2015 № 1173, які забороняли оптовому постачальнику електричної енергії перераховувати кошти за електричну енергію виробникам електричної енергії, устаткування та/або електричне обладнання яких знаходиться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. На час дії зазначених постанов НКРЕКП, перелік виробників, установки яких знаходяться на неконтрольованій території, визначався наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 18.02.2015 № 100.

Отже, ДП «Енергоринок», виконуючи зазначені постанови, нараховувало, але не здійснювало перерахування коштів виробникам електричної енергії, зокрема і позивачу.

07.05.2015 року Кабінетом Міністрів України, відповідно до ст. 23 Закону, прийнято постанову № 263 «Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» далі - постанова КМУ № 263), якою врегульовано порядок купівлі-продажу електричної енергії, переміщеної з території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - неконтрольована територія), на іншу територію України.

Разом з тим, 08.05.2015 року Міністерством енергетики та вугільної промисловості України прийнято наказ № 273 (далі - наказ № 273), відповідно до якого ВЕО «Вітроенергопром» належить до виробників електричної енергії устаткування та/або електричне обладнання яких знаходиться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Підпунктами 1 та 6 пункту 8 постанови № 263 Кабінет Міністрів України визначив, що оптовий постачальник не здійснює купівлі та оплати електричної енергії у виробників електричної енергії, що провадять діяльність на неконтрольованій території, крім купівлі різниці перетоків електричної енергії. Оптовий постачальник (ДП «Енергоринок») здійснює відповідно до законодавства погашення заборгованості за закуплену у виробників електричну енергію та послуги за диспетчерське (оперативно-технологічне) управління і передачу електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами.

Отже, постановою Кабінету Міністрів України № 263 прямо передбачено, що погашення заборгованості має відбуватись у порядку, визначеному законодавством України.

Вищим господарським судом України в постанові від 27.01.2016 № 910/13597/15 встановлено, що на сьогоднішній день такий порядок уповноваженими органами не прийнятий. ДП «Енергоринок» не має можливості здійснювати погашення заборгованості виробникам електричної енергії, устаткування та/або електричне обладнання яких знаходиться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Пунктом 13 постанови № 263 доручено Міністерству енергетики та вугільної промисловості України разом з Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та державним підприємством «Енергоринок» розробити та запровадити механізм накопичення запасів вугільної продукції для проходження осінньо-зимового періоду 2015/16 року із використанням коштів, нарахованих, але не виплачених оптовим постачальником виробникам електричної енергії, що провадять діяльність на неконтрольованій території, та здійснення заходів щодо виключення із розрахунків на ринку електричної енергії виробників електричної енергії, що провадять діяльність на неконтрольованій території, під час проведення остаточних розрахунків з виробниками електричної енергії за місяць, що передує набранню чинності цією постановою.

На виконання п. 13 постанови КМУ № 263, 23.06.2015 року НКРЕКП прийнято постанову № 1793 «Про надання авансових платежів та перерахування коштів», якою врегульовано порядок надання авансових платежів генеруючим компаніям (ПАТ «Центренерго», ПАТ «Черкаське хімволокно», ПАТ «ДТЕК Західенерго») за рахунок коштів, нарахованих, але не виплачених оптовим постачальником електричної енергії виробникам електричної енергії, що провадять діяльність на неконтрольованій території.

Як встановлено Вищим господарським судом України в постанові від 27.01.2016 № 910/13597/15: ДП «Енергоринок» в своїй діяльності не має право підміняти уповноважений державний орган (в даному випадку НКРЕКП, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, КМУ) та приймати на власний розсуд рішення щодо розпорядження спірними коштами, оскільки такі дії виходять за межі відведених йому законодавством функцій (повноважень), не відповідають його статутним цілям та умовам ліцензії.

Отже, ДП «Енергоринок» не має права приймати на власний розсуд рішення щодо розпорядження спірними коштами, оскільки правомочність на перерахування коштів будь-якому суб'єкту виникає у ДП «Енергоринок» лише після прийняття відповідного рішення (постанови) НКРЕКП.

Скасування адміністративними судами (постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.04.2015 № 826/3905/15 та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2015 № 826/3905/15) наказів Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 88 та № 100 в частині включення ВЕО «Вітроенергопром» до переліку виробників електричної енергії, установки (устаткування та/або енергетичне обладнання) яких знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, не тягне за собою автоматичне перерахування коштів позивачу, які були нараховані, але не перераховані відповідно до постанов НКРЕКП від 18.02.2015 № 203, від 24.03.2015 № 870, від 01.04.2015 № 1173.

Відновлення порушених прав є можливим лише шляхом внесення НКРЕКП змін до алгоритму ОРЕ стосовно здійснення ДП «Енергоринок» перерахувань виробникам електричної енергії за «зеленим» тарифом, додаткових коштів у розмірі різниці між вартістю фактично проданої електричної енергії відповідно до постанов НКРЕКП від 01.03.2015 № 157 та від 27.02.2015 № 493, та вартістю електричної енергії за «зеленим» тарифом на лютий та березень 2015 року відповідно до постанов НКРЕКП від 31.01.2015 № 105 «Про встановлення «зелених» тарифів на електричну енергію» та від 27.02.2015 № 492 «Про встановлення «зелених» тарифів на електричну енергію.

Таким чином, оскільки перерахування коштів здійснюється виключно на підставі алгоритму, то у відповідача відсутня правова можливість здійснення оплати спірних коштів.

Отже, можливо дійти висновку, що єдиний належний спосіб захисту права, через прийняття НКРЕКП рішення про внесення змін до алгоритму ОРЕ.

Відповідно до пункту 5.5.2 договору від 27.10.2009 № 5745/01, укладеного між позивачем та відповідачем: зобов'язання ДП «Енергоринок» щодо сплати грошовими коштами за куплену електроенергію чітко обмежується наявними на поточному рахунку із спеціальним режимом використання ІЦП «Енергоринок» грошовими коштами, що відповідно до алгоритму оптового шинку електричної енергії підлягають перерахуванню ВАД.

Враховуючи зазначене положення договору, а також норми Закону та ДЧОРЕ, ДП «Енергоринок» здійснює оплату за куплену електричну енергію за наявності двох умов, а саме, коштів на поточному рахунку із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії та алгоритму, затвердженого НКРЕКП, відповідно до якого ці кошти розподіляються та перераховуються.

На сьогоднішній день, спірних коштів, що є предметом стягнення у даній справі на рахунках Відповідача не має, оскільки вони були перераховані відповідно до постанови НКРЕКП № 1793. Відповідно до п. 3 постанови НКРЕКП № 1793 з коштів, нарахованих ПАТ «Центренерго», ПАТ «Черкаське хімволокно», ПАТ «ДТЕК Західенерго» відповідно до алгоритму розподілу коштів, здійснювати утримання та залишати на поточному рахунку із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії до прийняття окремого рішення НКРЕКП.

Власних коштів, які б могли стати джерелом для погашення спірної заборгованості, у підприємства також не має, оскільки відповідно до Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з оптового постачання електричної енергії фінансування діяльності ДП «Енергоринок» здійснюється в межах кошторису на оптове постачання електричної енергії, який є складовою частиною оптової ринкової ціни.

Кошти, що щоденно надходять на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання ДП «Енергоринок» продовжують у повній відповідності до алгоритму НКРЕКП розподілятись між відповідними виробниками електричної енергії. Постановою НКРЕКП від 30.12.2015 № 3247 «Про алгоритм розподілу коштів з поточного рахунку із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії» скасовано постанову НКРЕ від 21.12.2011 № 2, та заборонено ДП «Енергоринок» перераховувати кошти позивачу.

Отже, на сьогоднішній день, коштів для погашення спірної заборгованості, а також алгоритму, затвердженого НКРЕКП не має.

У відповідності до ст. 124, пунктів 2, 3, 4 частини 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Тож, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "ЕНЕРГОРИНОК" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 року у справі № 910/13595/15 скасувати.

3. Прийняти нове рішення суду, яким у задоволенні позову відмовити.

4. Стягнути з Виробничо-енергетичного об'єднання "ВІТРОЕНЕРГОПРОМ" (01021, м. Київ, Печерський район, вул. Кловський узвіз, буд. 7, ) на користь Державного підприємства "ЕНЕРГОРИНОК" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, ) 80388,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказу доручити Господарському суду м. Києва.

6. Справу № 910/13595/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

7. Копію постанови направити сторонам, третім особам та прокуратурі.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді Л.Г. Сітайло

А.І. Мартюк