РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2016Справа №910/22227/15

За позовомПублічного акціонерного товариства "Український професійний банк"
До 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна енергетична компанія-1"; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест"
Простягнення 97 087 505,79 грн.
Судді: Андреїшина І.О. (головуючий)
Головіна К.І.
Цюкало Ю.В.
Представники учасників судового процесу:

Від позивачаЧуб А.І. за довіреністю від 01.09.2016 № 44
Від відповідача-1не з'явився
Від відповідача-2не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Український професійний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" Пантіної Любові Олександрівни звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна енергетична компанія-1" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест" про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії від 25.02.2011 № 414, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з позовною заявою, позивач просив суд стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 97 087 505,79 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з іпотечним договором від 25.02.2011, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л., реєстраційний номер 3877, а саме: земельну ділянку, загальною площею 41,0000 га, що розташована за адресою: Київська обл., Бориспільський район, Гірська сільська рада; цільове призначення земельної ділянки - для ведення підсобного господарства; кадастровий номер земельної ділянки - :02:001:0416, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест" на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 621593, виданого 08.07.2010 Управлінням Держкомзему у Бориспільському районі Київської області, зареєстрованого 08.07.2010 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 7 та дублікату договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 27.04.2010 за реєстровим № 2208 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В., виданого 16.07.2010 за реєстровим № 2939 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В.

Провадження у справі за вказаними вимогами було порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2015 № 910/22227/15.

01.10.2015 позивачем подано до суду заяву про зміну предмету позову від 01.10.2015 № 01-10/5162 на вимоги про стягнення заборгованості за договором у розмірі вартості предмету іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки.

28.10.2015 згідно з заявою позивача № 01-10/5764 ним було уточнено позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором у розмірі вартості предмету іпотеки шляхом передачі Публічному акціонерному товариству "Український професійний банк" права власності на предмет іпотеки.

Такі заяви позивача були прийняті судом до розгляду як такі, що подані з дотримання вимог процесуального законодавства.

Ухвалами від 23.09.2015 та 12.10.2015 розгляд справи відкладався відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2015 у справі № 910/22227/15 за клопотанням позивача було призначено судову експертизу, виконання якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, на вирішення якої поставлене питання визначення вартості предмету іпотеки за іпотечним договором від 25.02.2011, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л., зареєстрованим за номер 3877, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест", а саме: земельної ділянки, загальною площею 41,0000 га, кадастровий номер :02:001:0416, що розташована за адресою: Київська обл., Бориспільський район, Гірська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки - для ведення підсобного господарства. На час проведення судової експертизи провадження у справі було зупинено.

02.02.2015 провадження у справі було поновлено та призначено судове засідання у ній через невиконання сторонами вимог ухвали від 28.10.2015, листа суду про надання судовому експерту необхідних для проведення експертизи матеріалів і розрахунку.

24.02.2016 у ході заслуховування правової позиції представника позивача та з'ясування обставин невиконання вимог суду та судового експерта, суд дійшов висновку про його належність заявленого спору до складної категорії, у зв'язку з чим було винесено ухвалу про призначення колегіального розгляду справи № 910/22227/15 у складі трьох суддів.

Ухвалою від 26.02.2016 справу № 910/22227/15 було прийнято до свого провадження колегією суддів, визначеною внаслідок повторного автоматичного розподілу справи, у складі Андреїшиної І.О. як головуючого судді та суддів Головіної К.І. та Прокопенко Л.В. розгляд призначено на 13.04.2016.

13.04.2016 судом було відхилено клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі № 910/22227/15 до закінчення проведення досудового розслідування за заявою Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" про вчинення кримінального правопорушення за ст.ст. 222, 358 Кримінального кодексу України відносно службових осіб відповідачів та ухвалено відкласти розгляд справи на 20.04.2016, зобов'язано позивача та відповідачів надати суду документи і докази у справі.

20.04.2016 позивачем було подано суду копії державного акту на право власності на земельну ділянку від 08.07.2010 серії ЯИ № 621593, дублікату договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.04.2010, акту прийому-передачі земельної ділянки від 27.04.2010, довідки від 26.07.2010 № 5768, висновку від 26.07.2010 № 5767, висновку про вартість земельної ділянки від 23.02.2011, висновку про ринкову вартість земельної ділянки від 31.03.2014.

За наслідками судового засідання, що відбулося 20.04.2016, судом було ухвалено призначити у справі судову експертизу, виконання якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, на вирішення якої поставлене питання визначення вартості предмету іпотеки за іпотечним договором від 25.02.2011, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л., зареєстрованим за номер 3877, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест", а саме: земельної ділянки, загальною площею 41,0000 га, кадастровий номер :02:001:0416, що розташована за адресою: Київська обл., Бориспільський район, Гірська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки - для ведення підсобного господарства. Провадження у справі було ухвалено зупинити на час проведення судової експертизи.

Супровідним листом від 07.06.2016 р. № 8915/16-41 експертна установа повернула справу № 910/22227/15 до Господарського суду міста Києва, повідомивши, що у зв'язку зі значним поточним навантаженням експертів з виконання земельно-технічних та оціночно-земельних експертиз різної категорії складності за кримінальними, цивільними, адміністративними та господарськими справами, провести експертизу за ухвалою від 28.10.2015 у визначені законодавством строки не вбачається можливим. Також вказувалося, що зазначена експертиза може бути виконана у строк понад три місяці, у зв'язку з чим Київський науково-дослідний інститут судових експертиз просить суд погодити даний строк, і, у разі погодження запропонованого строку, необхідним є протягом 45 календарних днів з дня направлення даного листа, забезпечити виконання клопотання експерта В.В. Савчак про уточнення поставленого питання та надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення дослідження (копія клопотання експерта додано). Крім того, експертна установа просила суд протягом 45 календарних днів забезпечити виконання попередньої оплати експертизи та зауважувала, що у протилежному випадку ухвала від 20.04.2016 про призначення судової експертизи буде залишена без виконання відповідно до п.п. 1.13 та 4.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5.

У зв'язку з відпусткою судді Прокопенко Л.В., яка приймала участь у колегіальному розгляді справи за розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 14.06.2016 № 04-23/1136 відповідно до п.п. 2.3.49 та 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у справі № 910/22227/15 було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи з метою заміни судді, що вибув.

У відповідності до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.06.2016 р., у складі колегії суддів проведено заміну судді Прокопенко Л.В. на суддю Цюкало Ю.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2016 справу № 910/22227/15 було прийнято до свого провадження колегією суддів, визначеною внаслідок повторного автоматичного розподілу справи у складі Андреїшиної І.О. як головуючого судді та суддів Головіної К.І. та Цюкала Ю.В., поновлено провадження, розгляд призначено на 13.07.2016, зобов'язано позивача надати докази оплати вартості судової експертизи згідно з рахунком експертної установи, зобов'язано учасників судового процесу надати письмові погодження строків виконання експертизи у даній справі понад три місяці, а також документи на виконання клопотання судового експерта Савчак В.В. про уточнення поставленого питання та надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення дослідження.

Зважаючи на неявку в засідання представників учасників провадження у справі та неподання витребуваних судом документів і матеріалів, 13.07.2016 та 03.08.2016 розгляд справи відкладався на 03.08.2016 та 07.09.2016 відповідно.

10.08.2016 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз до суду надійшло повідомлення від 02.08.2016 № 8915/16-41 про неможливість надання висновку судової оціночно-земельної експертизи.

Ухвалою від 07.09.2016 розгляд справи було відкладено на 21.09.2016 у зв'язку з неприбуттям представників сторін, неподанням витребуваних судом документів і матеріалів та для витребування від позивача документального підтвердження чи спростування факту передачі Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" права вимоги за договором про відкриття кредитної лінії від 25.02.2011 № 414 та іпотечним договором від 25.02.2011 іншій особі станом на час вирішення спору.

У судове засідання, призначене на 21.09.2016, з'явився представник позивача, який подав суду лист від 21.09.2016 № 01-10/1893, в якому уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" Пантіна Л.О. підтверджує, що станом на 20.09.2016 банк не передавав у заставу та не укладав договорів відступлення з іншими банками та/або фінансовими установами щодо відступлення договору про відкриття траншевої кредитної лінії від 25.02.2011 № 414.

Відповідачі уповноважених представників до суду в черговий раз не направили, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи, вимоги суду за ухвалами у справі № 910/22227/15 не виконали, відзивів на позовну заяву не надали, заявлені вимоги не оспорили. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги обмеженість процесуальних строків вирішення спору та відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін.

Згідно з позовною заявою, заявами про зміну предмету позову й уточнення позовних вимог, усними поясненнями представника позивача, Публічне акціонерне товариство "Український професійний банк" просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії від 25.02.2011 № 414, що дорівнює вартості предмета іпотеки, шляхом передачі банку права власності на предмет іпотеки (відповідно до умов іпотечного договору, посвідченого 25.02.2011приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л., реєстраційний номер 3877, а саме:

земельну ділянку, загальною площею 41,0000 га, що розташована за адресою: Київська обл., Бориспільський район, Гірська сільська рада; цільове призначення земельної ділянки - для ведення підсобного господарства; кадастровий номер земельної ділянки - :02:001:0416, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест" на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 621593, виданого 08.07.2010 Управлінням Держкомзему у Бориспільському районі Київської області, зареєстрованого 08.07.2010 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 7 та дублікату договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 27.04.2010 за реєстровим № 2208 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В., виданого 16.07.2010 за реєстровим № 2939 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В.

Описані позовні вимоги мотивовані наявністю у позичальника грошових коштів за договором про відкриття траншевої кредитної лінії від 25.02.2011 № 414 простроченої заборгованості, обов'язок з погашення якої не виконано ні позичальником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональна енергетична компанія-1", ні його майновим поручителем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест" за іпотечним договором, незважаючи на неодноразові звернення позикодавця - Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк".

На підтвердження своїх вимог позивачем подано суду меморіальні ордери, розрахунок заборгованості, копії договору про відкриття траншевої кредитної лінії від 25.02.2011 № 414, додаткові договори і додатки до нього, іпотечного договору і додаткових договорів до нього, заяви про відкриття кредитної лінії, зав про надання траншу, державного акту на право власності на земельну ділянку від 08.07.2010 серії ЯИ № 621593, дублікату договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.04.2010, акту прийому-передачі земельної ділянки від 27.04.2010, довідки від 26.07.2010 № 5768, висновку від 26.07.2010 № 5767, висновку про вартість земельної ділянки від 23.02.2011, висновку про ринкову вартість земельної ділянки від 31.03.2014.

У судовому засіданні 21.09.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.02.2011 Публічне акціонерне товариство "Український професійний банк" в якості позикодавця та Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіональна енергетична компанія 1" в якості позичальника уклали договір про відкриття траншевої кредитної лінії № 414 на умовах повернення, строковості, оплатності, забезпечення.

Матеріалами справи підтверджується, що до зазначеного договору неодноразово вносилися зміни, а 25.02.2014 сторони домовилися викласти його в іншій редакції, що було оформлено додатковим договором.

За спірним кредитним договором (в редакції додаткового договору від 25.02.2014 тут і у подальшому) позичальнику відкривалася відклична відновлювальна кредитна лінія у розмірі 91 928 528,23 грн. терміном до 17.02.2016 на поповнення обігових коштів.

Відповідно до п. 1.1 названого договору зменшення розміру відкличної відновлювальної кредитної лінії здійснюється щомісячно, починаючи з лютого 2014 року в сумі 5 000 грн. грн., остаточне погашення ліміту кредитування в сумі 91 808 528,23 грн. здійснюється не пізніше 17.02.2016.

Плата за користування одержаним кредитом встановлюється в розмірі 16,5 % річних (п. 1.4).

Згідно з п. 4.1 - п. 4.4 договору про відкриття траншевої кредитної лінії позичальник зобов'язався повернути одержаний кредит у строк, обумовлений п. 1.1 та сплатити нараховані проценти, шляхом перерахування грошових коштів на позичковий рахунок та рахунки нарахованих процентів відповідно до встановлених строків, оплатити комісію в розмірі 0,1 % від суми кожного наданого кредиту, сплачувати комісію у випадку внесення змін до договору за власною ініціативою у сумі 200,00 грн., самостійно надавати банку в установлені строки фінансову звітність.

За умовами п. 2.1 цього ж договору забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком є порука та застава майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест" (договір поруки від 25.02.2011 № 414-1 та іпотечний договір від 25.02.2011).

У п. 4.5 описаної угоди сторони погодили, що у разі порушення позичальником умов договору, несвоєчасного повернення отриманого кредиту та сплати процентів за його використання, встановлення банком факту нецільового використання кредиту, ненадання фінансової звітності в обумовлені строки з простроченням більше, ніж 60 днів, а також у випадку виникнення обставин, які ставлять під сумнів повернення позичальником отриманого кредиту, відсутності заставленого майна або загрози його втрати, неналежного та недостатнього забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором, банк має право достроково стягнути отриманий позичальником кредит, проценти та штрафні санкції.

За несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом позичальник, на вимогу банку, сплачує пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,2% від суми простроченої заборгованості за процентами, що нараховується на суму несплачених своєчасно процентів з розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості і до дати повного її погашення (п. 8.1).

Відповідно до п. 9.1 договору про відкриття траншевої кредитної лінії цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до 17.02.2016, а в частині невиконаних зобов'язань позичальника - до повного та належного їх виконання.

Як вказує позивача та вбачається з поданих ним документів, з метою забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональна енергетична компанія 1" грошових зобов'язань за договором про відкриття траншевої кредитної лінії від 25.02.2011 № 414, 25.02.2011 між Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" в якості іпотекодержателя та Товариством з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест" в якості іпотекодавця було підписано договір іпотеки, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Людмилою Леонідівною, зареєстрований в реєстрі за № 1415.

Відповідно до п. 1.1 іпотечного договору, в редакції договору про внесення змін і доповнень від 25.02.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Людмилою Леонідівною, зареєстрований в реєстрі за № 1415, за цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов'язань позичальника, що випливають з договору про відкриття кредитної лінії від 25.02.2011 № 414, згідно з яким іпотекодержателем відкрито позичальнику відкличну відновлювальну кредитну лінію в межах суми 91 928 528,23 грн. на поповнення обігових коштів терміном до 17.02.2016 (включно) зі сплатою процентів в розмірі та на умовах, передбачених кредитним договором.

Згідно з п. 3 іпотечного договору іпотекою за ним також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки, якщо вони зроблені за рахунок коштів, наданих іпотекодержателем; збитків, завданих простроченням умов цього договору.

У п. 6 іпотечного договору вказується, що в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку власне нерухоме майн, яким є земельна ділянка загальною площею 41,0000 га, що розташована за адресою: Київська обл., Бориспільський район, Гірська сільська рада. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення підсобного сільського господарства. Кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0416.

Відповідно до п. 7 іпотечного договору предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі державного акта на права власності на земельну ділянку серії ЯИ № 621593, виданого 08.07.2010 управлінням Держкомзему у Бориспільському районі Київської області, зареєстрованого 08.07.2010 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 57 та дублікату договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 27.04.2010 за реєстровим № 2208 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В., виданого 16.07.2010 за реєстровим № 2939 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В. Акт прийому-передачі земельної ділянки від 27.04.2010.

На умовами п. 8 іпотечного договору правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, якими є державний акт на право власності на земельну ділянку та дублікат договору купівлі-продажу з актом прийому-передачі під час підписання договору передаються на зберігання іпотекодержателю та строк дії договору.

Пункт 11 іпотечного договору вказує, що сторони оцінили предмет іпотеки в сумі 131 200 000,00 грн.

Строк дії іпотечного договору визначено у п. 29, а саме: до повного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором та всіма додатковими договорами до нього.

Згідно з п. 22 іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюватиметься одним з таких способів за вибором іпотекодержателя: за рішенням суду; на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом позасудового врегулювання відповідно до передбачених цим договором застережень про задоволення вимог іпотекодержателя.

До позовної заяви позивачем було приєднано копії заяв позичальника від 28.02.2011 № 28/02, від 14.03.2011 № 14/03, від 31.03.2011 № 31/03, від 29.04.2011, від 31.05.2011, від 30.06.2011 № 30/06, від 15.08.2011 № 43-р, від 18.08.2011 № 44-р, від 05.12.2012 № 6, від 18.12.2012 № 8, від 21.12.2012 № 9, від 24.12.2012 № 10, від 27.12.2012 № 11, від 28.03.2013 № 1, від 19.12.2013 № 3, від 30.12.2013 № 4 про надання траншів за договором від 25.02.2011 № 414 з визначенням необхідних сум, строків повернення та цільового призначення.

Факт виконання Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" своїх зобов'язань за договором про відкриття траншевої кредитної лінії і додатковими договорами до нього у частині надання грошових коштів у кредит Товариству з обмеженою відповідальністю "Регіональна енергетична компанія 1" підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальними ордерами.

За твердженнями позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіональна енергетична компанія 1" допустило прострочення виконання грошового зобов'язання за про відкриття траншевої кредитної лінії і додатковими договорами до нього, адже названий позичальник невчасно та не в повному обсязі здійснював повернення наданих йому кредитних коштів, а також не сплачував проценти за користування кредитними ресурсами та пеню.

У позовній заяві зазначається, що банк неодноразово звертався до позичальника з вимогами про повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами, проте вимоги банку щодо сплати кредитної заборгованості ні позичальником, ні його поручителем виконані не були, у зв'язку з чим банк був вимушений звернутись до суду з метою стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Доказів таких звернень Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна енергетична компанія 1" та/або до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест" суду подано не було.

За розрахунками позивача, станом на 21.08.2015 заборгованість позичальника за договором про відкриття траншевої кредитної лінії становить 97 087 505,79 грн., а саме:

- 91 838 528,23 грн. заборгованість по строковому кредиту;

- 15 000 000,00 грн. заборгованість по простроченому кредиту;

- 1 079 751,75 грн. заборгованість по строкових процентах;

- 3 778 764,94 грн. заборгованість по прострочених процентах;

- 375 460,87 грн. заборгованість по пені.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Виходячи з приписів ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а норми ст.ст. 525, 526 цього ж кодексу встановлюють, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату відсотків, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Статтею 11 Закону України "Про іпотеку" передбачається, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Статтею 12 цього ж Закону визначено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 589 Цивільного кодексу України передбачено, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України).

У ст. 590 Цивільного кодексу України вказується, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Заявляючи до суду позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі, що дорівнює вартості предмета іпотеки, шляхом передачі банку права власності на предмет іпотеки, позивач у справі мотивує і обґрунтовує їх наявністю у відповідача-2 обов'язків майнового поручителя за належне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональна енергетична компанія 1" грошових зобов'язань за договором про відкриття траншевої кредитної лінії внаслідок укладення описаного вище іпотечного договору та ґрунтує свої позовні вимоги саме на умовах іпотечного договору та нормах чинного законодавства, як передбачають задоволення вимог кредитора у зобов'язанні за рахунок майна майнового поручителя боржника (позичальника). Також, позивач описує майно, що виступило предметом іпотеки.

Приписами ст. 37 Закону України "Про іпотеку" унормовано, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Судом встановлено, що іпотечний договір від 25.02.2011 містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки.

У ст. 39 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Посилаючись на положення ст. 39 Закону України "Про іпотеку" та висновки Верхового суду України, викладені у постанові від 27.05.2015 № 6-61цс-15, позивач ініціював перед судом питання про призначення у справі судової експертизи для визначення вартості майна, що перебуває в іпотеці банку.

Як вказувалося вище, в ході підготовки до проведення судової експертизи уповноважена експертна установа зажадала документацію та матеріали, необхідні для проведення експертного дослідження, а також оплату вартості судової експертизи.

При цьому, 02.08.2016 Київським науково-дослідним інститутом складено повідомлення про неможливість надання висновку судової оціночно-земельної експертизи № 8915/16-41, а позивач у справі ініціював звернення до правоохоронних органів з заявою від 13.04.2016 № 01-10/777 про кримінальне правопорушення, вчинене відносно Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" (що носить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 222, 358 Кримінального кодексу України).

Доказів направлення такої заяви адресату - Головному управлінню Національної поліції у місті Києві суду подано не було.

Як вбачається з вказаної заяви та згідно з поясненнями представника позивача, в ході виконання вимог суду за ухвалою від 04.12.2015 щодо надання витягу з Державного земельного кадастру відносно земельної ділянки, яка є предметом іпотеки за іпотечним договором від 25.02.2011, позивачем було з'ясовано, що у Державному земельному кадастрі та у всіх компетентних органах вказана земельна ділянка відсутня, а тому банк дійшов до висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 621593, виданий управлінням Держзему у Бориспільському районі Київської області, зареєстрований 08.07.2010 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 57 та дублікат договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений 27.04.2010 за реєстровим № 2208 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В. містить ознаки фіктивності.

Зокрема, суду було подано відповідь Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області від 01.03.2016 № 126 на запит Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" від 24.02.2016 № 01-10/385, де зазначається, що в Гірській сільській раді відсутні відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0416.

Також суду надано відповідь Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області від 03.03.2016 № 32-1006-99.4-312/2-16 на запит Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк", де вказується, що у Державному земельному кадастрі відсутні відомості про запитувану земельну ділянку.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України на кожну сторону судового процесу покладено обов'язок доведення тих обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності наявні докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки вартість предмету іпотеки у заявленому спорі встановлена не була. Більше того, з наданих позивачем доказів встановлено, що земельна ділянка, на яку просить позивач звернути стягнення, відсутня не лише у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест", але і відсутня взагалі, у зв'язку з чим звернення стягнення на неї неможливе.

Зважаючи на викладене вище, позов Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" відхиляється повністю.

При цьому, суд враховує, що позовні вимоги про стягнення простроченої заборгованості з позичальника грошових коштів за договором про відкриття траншевої кредитної лінії від 25.02.2011 № 414 позивачем в межах цього позову і цього позовного провадження не заявлялися, адже позовні вимоги в остаточній редакції ґрунтувалися на іпотечному договорі від 25.02.2011 та фактично стосувалися Товариства з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест".

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 26.09.2016 р.

Судді І.О. Андреїшина (головуючий)

К.І. Головіна

Ю.В. Цюкало