ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2016 р. Справа №5023/2832/11

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Ільїн О.В., суддя Шепітько І.І.,

при секретарі Пляс Л.Ф.,

за участю представників:

позивача - Воротніков А.С., за довіреністю б/н від 25.04.2016 року;

відповідача - ОСОБА_2, за довіреністю б/н від 30.01.2015 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м.Харків, (вх.№2392Х/1-40) на ухвалу господарського суду Харківської області від 25.08.2016 року по справі №5023/2832/11,

за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль», м.Харків,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м.Харків,

про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.08.2016 року по справі №5023/2832/11 (суддя Лавренюк Т.А.) заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» про роз'яснення рішення господарського суду Харківської області від 20.06.2011 року у справі №5023/2832/11 задоволено.

Роз'яснено Публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль», що сума заборгованості, яка встановлена до стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 рішенням господарського суду Харківської області від 20.06.2011 року по справі №5023/2832/11 становить 195836,82 доларів США, а не еквівалент цієї заборгованості за курсом НБУ станом на 20.06.2011 року в сумі 1561504,88 грн.

Відповідач із вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм процесуального права, на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 25.08.2016 року та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви позивача про роз'яснення судового рішення відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали порушив приписи ст. 89 Господарського процесуального кодексу України, а саме: фактично змінив рішення господарського суду Харківської області від 20.06.2011 року по справі №5023/2832/11 та порядок його виконання. Скаржник зазначає, що місцевий господарський суд фактично вирішив питання щодо виплати стягувачу курсової різниці еквіваленту у національній валюті заборгованості за кредитним договором.

Крім того, апелянт зазначає про порушення норм процесуального права, а саме, що суд роз'яснив рішення після його повного виконання.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.09.2016 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 прийнято до провадження та призначено до розгляду.

У судовому засіданні 22.09.2016 року представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник позивача письмового відзиву на апеляційну скаргу не надав, однак у судовому засіданні 22.09.2016 року пояснив, що згоден з ухвалою господарського суду першої інстанції, вважає її обґрунтованою та законною, прийнятою при об'єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв'язку з чим просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників сторін, повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 20.06.2011 року господарським судом Харківської області прийнято рішення по справі №5023/2832/11, яким позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» м.Київ в особі Харківської обласної дирекції задоволено повністю.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за генеральною кредитною угодою №459 від 09.06.2006р. та кредитним договором №011/02/3-1110-06 від 09.06.2006р. у розмірі 195836,82 дол. США, що в перерахунку на національну валюту (курс 1 дол. США = 7,9735 грн). становить 1561504,88 грн., з яких: 174000,00 дол. США. (еквівалент 1387389,00грн.) - сума заборгованості за кредитом, 1983,12 дол. США (еквівалент 15812,41 грн.) - сума заборгованості за відсотками, 19 215,06дол. США (еквівалент 153211,28грн.) - пеня, нарахована за порушення строку погашення кредиту, 638,64 дол. США (еквівалент 5092,09грн) - пеня, нарахована за порушення строку погашення відсотків, за рахунок належного йому майна, коштів та інших активів, що належать на праві власності, на яке може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» 15615,04 грн. державного мита, 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 54,40 грн. витрат, понесених за отримання Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

На виконання вищевказаного рішення, яке набрало законної сили, господарським судом Харківської області видані накази від 11.07.2011 року, які разом із супровідним листом вих.№015528 від 11.07.2011 року були направлені на адресу стягувача (позивача у справі).

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з заявою в порядку ст. 89 Господарського процесуального кодексу України, в якій просив роз'яснити рішення суду по справі №5023/2832/11 щодо суми заборгованості, яка визначена до стягнення.

25.08.2016 року господарським судом Харківської області винесено оскаржувану ухвалу, якою заяву позивача задоволено.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 89 Господарського процесуального кодексу України суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення. Про роз'яснення рішення, ухвали, а також про виправлення описок чи арифметичних помилок виноситься ухвала.

Роз'яснення рішення/ухвали - засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта.

У п. 18 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про судове рішення №6 від 23.03.2012 року зазначено, що здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення.

Частина 3 ст. 89 Господарського процесуального кодексу України визначає, що подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Тобто, названа стаття обмежує строк звернення із заявою про роз'яснення рішення, а саме: заяву може бути подано, якщо виконавчий документ подано до виконання, але він не виконаний (під час виконавчого провадження); якщо виконавчий документ не подано до виконання (тобто до відкриття виконавчого провадження), але строк звернення до примусового виконання не закінчився.

Отже, заяву про роз'яснення рішення не може бути подано після завершення виконавчого провадження та після сплину строку пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З матеріалів справи вбачається, що позивач пред'явив накази по справі до виконання і постановою державного виконавця від 13.02.2012 року було відкрито виконавче провадження з виконання наказу по справі №5023/2832/11.

30.03.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу №5023/2832/11 від 11.07.2011 року з посиланням на п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» - фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Дії державного виконавця по закінченню виконавчого провадження не оскаржувалися та постанова є чинною.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся до суду з заявою про роз'яснення рішення всупереч приписів ст. 89 Господарського процесуального кодексу України, а саме вже після завершення виконавчого провадження та після сплину строку пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Наявність таких обставин виключає можливість розгляду відповідної заяви про роз'яснення та її задоволення. Натомість, суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та всупереч приписів норм процесуального права прийняв таку заяву до розгляду, розглянув її по суті та задовольнив.

Колегія суддів вважає, що твердження відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, доведені належними доказами, тоді як господарським судом першої інстанції не в повній мірі з'ясовані та правильно оцінені обставини у справі, а тому прийнята ним ухвала підлягає скасуванню, з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви позивача щодо роз'яснення рішення суду.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та прийняття нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви позивача щодо роз'яснення рішення суду, то у відповідності до ст. 49, ч. 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають відшкодуванню за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 89, 91, 99, 101, п.2 ст. 103, п.4, ч1 ст. 104, ст. 105, ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 25.08.2016 року по справі №5023/2832/11 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» про роз'яснення рішення господарського суду Харківської області від 20.06.2011 року по справі №5023/2832/11 - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» (61166, м.Харків, вул. Новгородська, 11, , р/р 290921074 в ХОД «Райффайзен Банк Аваль», м.Харків, МФО 350589) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідент. Код НОМЕР_1, п/р НОМЕР_2 ХОД «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) 1378,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Повний текст постанови складено 23 вересня 2016 року.

Головуючий суддя Хачатрян В.С.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Шепітько І.І.