ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" вересня 2016 р.Справа № 924/1270/15

за позовом 1. Споживчого товариства „Дунаєвецький ринок, м. Дунаївці Хмельницької області

2. Споживчого товариства „КООП БЕРЕЗИНА, м. Дунаївці Хмельницької області

3. Споживчого товариства „Ярмолинецький ринок КООП, м. Хмельницький

4. Товариства з обмеженою відповідальністю „СТ РОССА, смт. Ярмолинці Хмельницької області

до 1. Хмельницької обласної спілки споживчих товариств, м. Хмельницький

2. Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк, м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів приватного нотаріуса Деражнянського районного нотаріального округу ОСОБА_1, м. Деражня Хмельницької області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні першого відповідача: дочірнього підприємства „Деражнянський плодоконсервний завод Хмельницької облспоживспілки, м. Деражня Хмельницької області; споживчого товариства „Мясоруб, м. Дунаївці Хмельницької області

про визнання недійсним договору

Суддя Смаровоз М.В.

Представники:

позивачів: не зявилися;

відповідача 1: не зявився;

відповідача 2: ОСОБА_2 - за довіреністю від 09.06.2015р.;

третіх осіб: не зявилися.

У судовому засіданні 14.09.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Позивачі просять суд задовольнити позов про визнання недійсним іпотечного договору від 28.03.2008р., укладеного між Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку „Укрсоцбанк, посвідченого приватним нотаріусом Деражнянського районного нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_1 та зареєстрованого в реєстрі за № 1054.

Обгрунтовуючи позовну заяву, позивачі відзначили, зокрема, що „30 квітня 2015 року на з'їзді споживчої кооперації області позивачам стало відомо, що „28 березня 2008 року між Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств (по договору - Іпотекодавець) та Акціонерно-комеційним банком соціального розвитку „Укрсоцбанк (по договору Іпотекодержатель) укладено Іпотечний договір, відповідно до умов якого Хмельницька обласна спілка споживчих товариств передала банку в якості забезпечення виконання зобов`язань за генеральним договором про надання кредитних послуг №880/87 - ГД 12 від 28.03.2008р. цілісний майновий комплекс загальною площею 10615,4 кв.м., що розташований за адресою: м. Деражня, вул. Миру, 126. Статтею 241 ЦК України передбачено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Позивачі вказують, що про укладення зазначеного договору представникам з'їзду споживчої кооперації області до відома не доводилось. Можливість його укладення на з'їзді не обговорювалась, будь-яких рішень щодо передачі майна в іпотеку не приймалось та в подальшому на затвердження з'їзду питання щодо схвалення укладеного договору не виносилось. Даний договір укладено без відома та без схвалення з'їздом споживчої кооперації області - вищого органу, який вправі приймати рішення щодо розпорядження майном. Таким чином, іпотечний договір не може створювати цивільні права та обов'язки для Хмельницької обласної спілки споживчих товариств.

Також посилаються на те, що п.17 Статуту Хмельницької облспоживспілки в редакції від 20.04.2006 року визначено, що вищим органом управління облспоживспілки є з'їзд споживчої кооперації області, який правомочний розглянути і вирішувати будь-які питання облспоживспілки. Відповідно до п.44 вказаного Статуту передбачено, що облспоживспілка володіє, користується та розпоряджається належним їй майном. Вона реалізує право власника через свої органи управління (з'їзд споживчої кооперації області, конференції, Раду, правління) відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством України, нормативними актами Укоопспілки та цим Статутом. З'їзд (конференція) може передати право володіння, користування та розпорядження майном облспоживспілки Раді або правлінню споживспілки. При цьому, п.34 Статуту передчасно, що голова правління може одноосібно приймати рішення і видавати розпорядження з поточних питань діяльності облспоживспілки.

Відтак, позивачі вважають, що єдиним органом, який правомочний приймати рішення щодо майна є з'їзд споживчої кооперації. Укладаючи іпотечний договір, голова правління без будь-яких правових підстав, тобто без рішення з'їзду споживчої кооперації області, передав в іпотеку майно, що належить на праві власності Хмельницькій облспоживспілці.

Також позивачі відзначають, що частиною 1, 2 ст.203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно з ч.2 ст.207 Цивільного кодексу України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це установчими документами або довіреністю та скріплюється печаткою. Відповідно до п.3.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року №11 „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними припис абзацу першого частини третьої статі 92 Цивільного кодексу України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи, не перевищувати своїх повноважень. Статтею 241 ЦК України передбачено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. При цьому, 30.12.2008р. укладено додатковий договір до іпотечного договору від 28.03.2008р., яким викладено у новій редакції п.1.2 - заставна вартість предмету іпотеки визначена та погоджена сторонами та становить 3862683,00 грн. та п.1.4.2 - сплаті процентів за користування кредитом у відповідності до генерального договору про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008 року у розмірі, що визначатиметься у додаткових договорах до генерального договору про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008 року, але у будь-якому разі, не більше 28,0 процентів річних, та комісій, у розмірі, в строки та в порядку, що визначені генеральним договором про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008 року. Даний додатковий договір підписаний головою правління ОСОБА_3, зазначений додатковий договір також підписаний без згоди та подальшого схвалення з'їздом споживчої кооперації області - вищого органу, який вправі приймати рішення щодо розпорядження майном.

Крім того, позивачі зазначають, що 10.10.2013 року було укладено додатковий договір, яким змінено та викладено у новій редакції п.1.4.1 - повернення грошових коштів у гривнях за генеральним договором про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008 року в сумі заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008 року 3129403,05 грн. із порядком надання та порядком погашення, визначених генеральним договором про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008 року та з кінцевим терміном повернення заборгованості по 09 жовтня 2023 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених генеральним договором про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008 року. Даний додатковий договір підписаний заступником голови правління ОСОБА_4 У даному додатковому договорі вказано, що заступник голови правління діє на підставі довіреності, посвідченої ОСОБА_5, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу 28.09.2007 року, тобто довіреність на укладення додаткового договору видана за шість років до його укладання та за рік до укладання іпотечного договору.

Таким чином, позивачі вважають, що при укладенні іпотечного договору та додаткових договорів особи, що їх підписали, не володіли необхідним обсягом повноважень, що суперечить ст.207 Цивільного кодексу України.

Крім того, статтею 6 Закону України „Про іпотеку (у редакції від 12.05.2006, внесення змін, закон від 23.02.2006 № 3480-ІУ) встановлено, що у разі обмеження правомочності розпорядження нерухомим майном згодою власника або уповноваженого органу державної влади чи органу місцевого самоврядування така ж згода необхідна для передачі цього майна в іпотеку. Таким чином, закон чітко встановлює необхідність отримання згоди власника, тобто з'їзду споживчої кооперації області. Відповідно до ст.7 Закону України „Про іпотеку (у редакції від 12.05.2006, внесення змін, закон від 23.02.2006 №3480-ІУ) якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом дії основного зобов'язання. Ні в іпотечному договорі, ні в додаткових договорах до нього немає чітких критеріїв, які б дозволяли встановити розмір вимоги на конкретний час протягом дії генерального договору про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008 року. Навпаки, вони містять умови, які унеможливлюють встановити та розрахувати розмір вимоги. Зокрема, це умови, де відсутній конкретний розмір процентів річних за користування кредитними коштами, а лише визначено, що не більше 16 процентів річних та не більше 28.0 процентів річних. П.2 ч.1 ст.18 Закону України „Про іпотеку (у редакції від 12.05.2006. внесення змін, закон від 23.02.2006 № 3480-ІУ) іпотечний договір має містити істотні умови щодо змісту та розміру основного зобов'язання, строк та порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання.

Таким чином, закон зобов'язує встановити у договорі конкретний розмір основного зобов'язання. Однак дана вимога в іпотечному договорі не виконана, оскільки такий розмір відсутній. В іпотечному договорі та додаткових угодах відсутній чіткий перелік зобов'язань, оскільки п.1.4 іпотечного договору містить широке визначення розміру процентів річних від 0 до 28, а також посилання на додаткові договори, які можуть бути укладені, що призводить до суттєвого збільшення обсягу відповідальності.

Окрім цього, в іпотечному договорі та додатковому договорі до нього визначено вартість предмету іпотеки за погодженням сторін. Однак голова правління не мав повноважень здійснювати оцінку нерухомого майна. Такі повноваження не передбачені діючим на той час Статутом та не надавались йому з'їздом споживчої кооперації області. Більш того, в додатковому договорі від 30.12.2008 року без будь-яких причин значно зменшено розмір заставної вартості предмету іпотеки із 5518119,00 грн. до 3862683,00 грн., але розмір процентів річних збільшився із 16 до 28 річних. Даний додатковий договір значно погіршив становище Хмельницької обласної спілки споживчих товариств, оскільки збільшив межі її відповідальності. Ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України зазначає, що якщо сторона договору або інша заінтересована особа заперечує дійсність правочину на підставах, встановлених законом, то такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Крім того, позивачами зазначено, що згідно із п.1.1. Договору іпотеки цілісний майновий комплекс належить Хмельницькій обласній спілці споживчих товариств на підставі договору про поділ нерухомого майна в натурі та припинення спільної часткової власності, посвідченої ОСОБА_1 приватним нотаріусом Деражнянського районного нотаріального округу 26.03.2008р. під реєстровим №1014. Таким чином, право власності на обєкт виникло 26.03.2008р., тобто за два дні до дати укладення іпотечного договору. Якщо право власності виникло 26.03.2008 р., то будь-які рішення стосовно даного мийна мали прийматися після цієї дати. Однак жодного рішення зїздом споживчої кооперації відносно даного майна не приймалося, в тому числі щодо його передачі в іпотеку. Приватним нотаріусом Деражнянського районного нотаріального округу ОСОБА_1 надано копію рішення зборів ради Хмельницької облспоживспілки від 26.12.2007р. щодо надання дозволу директору ДП Хмельницької облспоживспілки „Деражнянський плодоконсервний завод Хмельницької облспоживспілки ОСОБА_6 передати в іпотеку нежитлові будівлі по вул. Миру, 126 м. Деражня. Дана постанова взагалі не стосується майна, що передано в іпотеку згідно іпотечного договору, оскільки надається згода ДП Хмельницької облспоживспілки „Деражнянський плодоконсервний завод Хмельницької облспоживспілки на передачу в іпотеку будівель заводу, а не майнового комплексу, що належить Хмельницькій облспоживспілці. Крім цього, на момент прийняття постанови такого обєкту права власності як цілий майновий комплекс не існувало. Відповідно до п.24 Статуту облспоживспілки (редакція від 20.04.2006 року) Рада розглядає питання та приймає рішення про передачу в заставу основних засобів у разі делегування їй цього права зїздом споживчої кооперації області. Зїзд споживчої кооперації такого права Раді не делегував, тому і рішення вона приймати не мала повноважень. Приватним нотаріусом Деражнянського районного нотаріального округу ОСОБА_1 надано копію постанови правління Хмельницької облспоживспілки №100 від 06.03.2008 року. В даній постанові надається дозвіл ДП Хмельницької облспоживспілки „Деражнянський плодоконсервний завод на передачу в іпотеку цілісного майнового комплексу оціночною вартістю 8,7 млн. , тобто на майно, що належить ДП, а не облспоживспілці. Немає жодної ідентифікуючої ознаки даного комплексу. Оскільки в той час права власності на обєкт не було, вартість відрізняється від вартості, що зазначена в іпотечному договорі, то дана постанова взагалі не стосується цілісного майнового комплексу, що належить Хмельницькій облспоживспілці та знаходиться за адресою: вул. Миру, 126 м. Деражня.

Згідно з п.32 Статуту правління здійснює повноваження щодо володіння, користування та розпорядження майном за умови делегування таких повноважень зїздом споживчої кооперації області. Зїзд споживчої кооперації такого права Правлінню не делегував, тому і рішення воно приймати не мало повноважень. Відтак, єдиний уповноважений орган на розпорядження майном - з'їзд споживчої кооперації області, будь-яких рішень стосовно цілісного майнового комплексу по вул. Миру, 126 у м. Деражня загальною площею 10615,4 кв.м. не приймав та не уповноважував на здійснення таких дій інші органи. Уклавши іпотечний договір, голова правління перевищив свої повноваження, що суперечить вимогам ст.ст. 203, 207 Цивільного кодексу України, ст.ст. 9, 10 Закон України „Про споживчу кооперацію та Статуту Хмельницької облспоживспілки.

Крім того, позивачі, посилаючись, зокрема на положення п. 2.10. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 11, ст. 64 Конституції України, ст. 167 Господарського кодексу України, вказують на те, що позивачі є членами Хмельницької облспоживспілки та через своїх делегатів на з'їзд споживчої кооперації розглядають та вирішують будь-які питання діяльності облспоживспілки. Зокрема, відповідно до пп. є) п.21 Статуту здійснюють право володіння, користування та розпорядження майном облспоживспілки, її підприємств (об'єднань), інших суб'єктів господарювання. Вирішення питань, передбачених пп. є) відноситься до виключної компетенції з'їзду. З'їзд правомочний вирішувати питання за наявності 2/3 делегатів. Позивачі становлять 2/3 делегатів, однак вони не можуть прийняти жодного рішення стосовно майна, що розташоване в м. Деражня, вул. Миру, 126, оскільки воно передано в іпотеку. Як вважає представник позивачів, дана ситуація порушує права позивачів як членів облспоживспілки, оскільки унеможливлює їх участь в управлінні майном та прийнятті будь-яких рішень щодо даного майна, а також як представників вищого органу управління власника майна на користування та розпорядження майном. В договорі визначено, що без згоди ПАТ „Укрсоцбанк майно неможливо передавати в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування. Позивачі не можуть ініціювати та здійснити проведення перебудови та/або перепланування майна. Також, як вважають позивачі, іпотечний договір порушує законні інтереси позивачів, оскільки за приписами ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожен має право на захист своїх законних інтересів. У даному випадку позивачі зацікавлені, що сторони оспорюваного правочину повернулися до того стану, який вони мали до його укладення, оскільки в такому випадку позивачі зможуть повноцінно реалізувати свої права щодо володіння, користування та розпорядження майном Хмельницької облспоживспілки.

Також позивачі вважають, що станом на 28.03.2008р. позивачі не були членами Хмельницької облспоживспілки, однак даний договір є чинним та продовжує діяти, чим порушує їх корпоративні права та законні інтереси, стверджує представ позивачів. Позивачі виступають як члени Хмельницької облспоживспілки та представники вищого органу управління Хмельницької облспоживспілки, вони володіють та користуються усіма тими правами, які були в організацій, що були членами Хмельницької облспоживспілки. Представник позивачів вважає, що незалежно від дати вступу у члени Хмельницької облспоживспілки, особи користуються однаковими правами. З 28.03.2008р. по 30.04.2015р. члени Хмельницької облспоживспілки не були обізнані про факт укладення іпотечного договору, тому строк позовної давності слід рахувати саме з 30.04.2015р., коли члени Хмельницької облспоживспілки дізналися про факт укладення іпотечного договору.

Враховуючи вищевикладене, позивачі просять суд задовольнити позов.

Незважаючи на те, що Хмельницька обласна спілка споживчих товариств (перший відповідач) та треті особи, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, своїх пояснень з приводу позову не подали, повноважних представників для участі у судовому засіданні не направили, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України.

Представник публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк (другого відповідача) проти позову заперечив, відзначивши, зокрема, що як вбачається з тексту спірного іпотечного договору та додаткових угод до нього, а також доказів, наданих суду приватним нотаріусом Деражнянського районного нотаріального округу ОСОБА_1, при посвідченні спірного іпотечного договору нотаріусом було встановлено особу громадян, які підписали даний договір, встановлено їх дієздатність, а також дієздатність та правоздатність ПАТ „Укрсоцбанк, Хмельницької обласної спілки споживчих товариств, повноваження їх представників, а також належність нерухомого майна Хмельницькій обласній спілці споживчих товариств перевірено. Також, відповідно до абз.2 п.34 Статуту (в редакції від 12.05.2004р.), голова, заступники голови та інші члени правління облспоживспілки несуть персональну відповідальність за економічну обґрунтованість і законність прийнятих ними рішень та за їх виконання, а також за всю діяльність облспоживспілки, забезпечення збереження товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів та іншого майна, згідно з законодавством України.

Другий відповідач зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що позивачами не надано жодних доказів на підтвердження притягнення до відповідальності голови правління облспоживспілки або його заступників. Крім того, позивачами не надано доказів скасування Постанови зборів ради Хмельницької облспоживспілки від 05.12.2007р., Постанови правління облспоживспілки №100 від 06.03.2008 року, Постанови правління облспоживспілки №329 від 16.11.2010 року. З огляду на вищенаведене, ПАТ „Укрсоцбанк вважає, що при посвідченні спірного іпотечного договору уповноважена особа Хмельницької обласної спілки споживчих товариств була наділена достатнім обсягом правоздатності та дієздатності. Також, другий відповідач вказує, що з матеріалів справи вбачається, що між відповідачами укладались додаткові договори до спірного іпотечного договору, а саме: Додатковий договір до іпотечного договору від 30.12.2008 року, зареєстрований в реєстрі за №4321; Додатковий договір до іпотечного договору від 17.11.2010 року, зареєстрований в реєстрі за №3876; Додатковий договір до іпотечного договору від 10.10.2013 року, зареєстрований в реєстрі за №1944. При цьому, постановою восьмих зборів ради облспоживспілки чотирнадцятого скликання від 11.06.2013 року обрано нового голову Хмельницької обласної спілки споживчих товариств, який не заперечував щодо укладення додаткового договору до спірного іпотечного договору.

Крім того, на виконання умов іпотечного договору Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств укладено Договір страхування №740132941 від 05.06.2009 року та Договір добровільного страхування майна (іпотека) №2210/229/001587 від 26.09.2013 року. Предметом даних договорів є те ж саме майно, яке виступає предметом іпотеки за спірним іпотечним договором. Вигодонабувачем за договорами страхування виступає ПАТ „Укрсоцбанк. Другий відповідач зазначає, що посилання позивачів на те, що зі змісту іпотечного договору та додаткових угод до нього неможливо встановити розмір вимоги, в забезпечення виконання якої укладено іпотечний договір є безпідставними, оскільки в п.п.1.4., 1.4.1., 1.4.2., 1.4.3. іпотечного Договору (з наступними змінами і доповненнями), Сторони договору чітко визначили зміст та розмір основного зобов'язання, строк та порядок його виконання. З огляду на зазначене відповідач-2 просить суд відмовити позивачу в задоволені позову в повному обсязі.

Також, другий відповідач підтримав подану до суду 25.09.2015р. заяву про застосування строків позовної давності, відповідно до якої зазначає, що спірні правовідносини між позивачами та відповідачами ґрунтуються на іпотечному договорі від 28.03.2008 року, відповідно до якого представник іпотекодавця діяв у тому числі на підставі Статуту Хмельницької обласної спілки споживчих товариств, затвердженого IV зборами Ради облспоживспілки 12 скликання 22.05.2001 року. Відповідно до п.11 Статуту, рішення виборно-представницьких і виконавчо-розпорядчих органів облспоживспілки, що прийняті в межах їх компетенції, обов'язкові для виконання їх членами, а згідно п.12 Статуту, член облспоживспілки має право, у тому числі, брати участь через своїх представників (делегатів з'їзду (конференції), членів Ради та ін.), в управлінні справами облспоживспілки, обговоренні та прийнятті рішень з усіх питань її діяльності, оскаржувати з'їзду та Раді облспоживспілки неправильні дії правління і ревізійної комісії. Тому, відповідач-2 стверджує, що позивачі мали змогу довідатись про порушення свого права представницькими органами облспоживспілки при наданні згоди на посвідчення та під час підписання та посвідчення спірного іпотечного договору.

Другий відповідач вважає, що позивачам було відомо про укладення спірного іпотечного договору та не надано суду жодних доказів того, що позивачам стало відомо про укладення спірного іпотечного договору саме 30.04.2015 року, як зазначено в позовній заяві. З огляду на вищенаведене ПАТ „Укрсоцбанк вважає, що позивачам при зверненні до суду з позовом про визнання недійсним іпотечного договору від 28.03.2008 року був пропущений трирічний строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Крім того, другий відповідач повністю підтримав правові позиції, наведені в постанові Вищого господарського суду України від 08.06.2016р. у справі № 924/1270/15.

Враховуючи вищевикладене, публічне акціонерне товариство „Укрсоцбанк просить відмовити у позові.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

Споживче товариство „Дунаєвецький ринок, м. Дунаївці, Дунаєвецький район Хмельницька область як юридична особа значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців згідно витягу із ЄДР від 12.02.2014р. №888622.

Споживче товариство „КООП БЕРЕЗИНА, м. Дунаївці, Дунаєвецький район Хмельницька область як юридична особа значиться в ЄДР згідно Виписки держреєстратора від 14.07.2014р. №889364.

Споживче товариство „Ярмолинецький ринок КООП, м. Хмельницький як юридична особа значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців згідно Виписки із ЄДР від 20.05.2014р.;

Товариство з обмеженою відповідальністю „СТ РОССА, смт. Ярмолинці, Ярмолинецький район, Хмельницька область відповідно до Виписки із ЄДР від 14.07.2015р. №844626 значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Згідно з п.2 Статуту Хмельницької обласної спілки споживчих товариств (облспоживспілки) в редакції 2014р. позивачі в даній справі є членами Хмельницької облспоживспілки та через своїх делегатів на з'їзд споживчої кооперації розглядають та вирішують будь-які питання діяльності облспоживспілки.

Пунктом 17 Статуту Хмельницької облспоживспілки в редакції від 20.04.2006 року визначено, що вищим органом управління облспоживспілки є З'їзд споживчої кооперації області, який правомочний розглянути і вирішувати будь-які питання облспоживспілки.

Облспоживспілка володіє, користується та розпоряджається належним їй майном. Вона реалізує право власника через свої органи управління (з'їзд споживчої кооперації області, конференції, Раду, правління) відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством України, нормативними актами Укоопспілки та цим Статутом. З'їзд (конференція) може передати право володіння, користування та розпорядження майном облспоживспілки Раді або правлінню споживспілки (п.44 Статуту Хмельницької облспоживспілки в редакції від 20.04.2006 року

Відповідно до п.17. статуту облспоживспілки в редакції від 20.04.2006р. передбачено, що З`їзд споживчої кооперації області як вищий орган управління облспоживспілки, зокрема: є) приймає рішення про передачу Раді або правлінню облспоживспілки права володіння, користування та розпорядження майном облспоживспілки. Вирішення питань, передбачених, пунктами а), в), є), ж) Статуту відноситься до виключеної компетенції з`їзду. Рішення з`їзду з цих питань вважаються прийнятими, якщо за них прогодувало не менше 2/3, а по підпункту „ж ? делегатів з`їзду, що взяли участь у їх роботі. Аналогічні положення викладені у п. 21. нової редакції Статуту облспоживспілки 2014р.

Згідно з п.п.є) п.21 Статуту облспоживспілки до виключної компетенції З`їзду належить: здійснення права володіння, користування та розпорядження майном облспоживспілки, її підприємств (об`єднань), інших суб'єктів господарювання. Вирішення питань, передбачених пп.є) відноситься - до виключної компетенції з'їзду. З'їзд правомочний вирішувати питання за наявності 2/3 делегатів. Відповідно до п.24 „е Статуту облспоживспілки від 20.04.2006р. передбачено, у період між з`їздами функції з`їзду, крім тих, що віднесені до його виключної компетенції, виконує рада облспоживспілки, яка підзвітна з`їзду, зокрема: е) розглядає питання та приймає рішення про продаж основних засобів, їх безоплатну передачу юридичним та фізичним особам, надання в оперативну оренду, заставу або позику, обмін і безкоштовне користування.

28.03.2008р. між Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств (Іпотекодавець) та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку „Укрсоцбанк (Іпотекодержатель), було укладено Іпотечний договір, відповідно до умов якого Хмельницька обласна спілка споживчих товариств передала банку в якості забезпечення виконання зобов`язань за генеральним договором про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008р. цілісний майновий комплекс загальною площею 10615,4 кв.м., що розташований за адресою: м. Деражня, вул. Миру, 126. (посвідчений приватним нотаріусом Деражнянського районного нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_1, зареєстрований у реєстрі №1054). Відповідно до п.1.2 даного іпотечного договору заставна вартість предмету іпотеки визначена у розмірі 5 518 119,00 грн. Згідно п.п.1.4.1, 1.4.2 п.1.4 Іпотечного договору передбачено, що зміст та розмір основного зобов'язання визначається у: поверненні кредиту за генеральним договором про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008 року в межах загального ліміту, що встановлюється у базовій валюті гривні в сумі 3800000,00 грн., з порядком надання та погашення кредиту, встановлених генеральним договором про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008 року, в строки та на умовах, визначених генеральним договором про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008 року, та з кінцевим терміном надання кредитних коштів та погашення заборгованості по 27 березня 2018 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених генеральним договором про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008 року;

У п.п.1.4.2, п.п.1.4.3, 1.4.4 п.1.4 Іпотечного договору зазначено також, що зміст та розмір основного зобовязання визначається також у: сплаті процентів за користування кредитом у відповідності до генерального договору про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008 року у розмірі, що визначатиметься у додаткових угодах до генерального договору про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008р., але в будь-якому разі не більше 16 процентів річних, та комісій, в порядку та на умовах, визначених генеральним договором про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008 року; сплаті можливої неустойки (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, що визначені договорами, якими обумовлене основне зобов'язання: у відшкодуванні витрат, пов'язаних із пред'явленням вимог за основним зобов'язанням, та збитків, завданих порушенням основного зобов'язання.

Згідно з п.п.2.1.1-2.1.10 Іпотечного договору Іпотекодавець зобов'язаний: надавати Іпотекодержателю можливість перевірки стану і правильності використання Предмета іпотеки, надавати йому відповідні документи за першою вимогою; вживати всіх необхідних заходів щодо захисту предмета іпотеки від зазіхань будь-яких третіх осіб; не здійснювати дій, що викликають погіршення (пошкодження) предмета іпотеки без письмової згоди Іпотекодержателя, не відчужувати предмет іпотеки, а також не передавати його в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду, користування; не пізніше наступного дня після настання змін надавати Іпотекодержателю відомості про будь-які зміни, що відбулися чи відбуваються з предметом іпотеки, в тому числі, про зазіхання на нього з боку третіх осіб; протягом двох робочих днів від дати укладення цього договору застрахувати предмет іпотеки на повну його вартість на користь Іпотекодержателя з попереднім погодженням останнім умов, такого страхування, та надати Іпотекодержателю відповідний договір страхування; без встановленого дозволу відповідних державних органів та письмової згоди Іпотекодержателя не здійснювати перебудови та/або перепланування Предмета іпотеки; сплачувати всі передбачені чинним законодавством України податки та збори, а також нести інші витрати, пов'язані з Предметом іпотеки; у разі загибелі або зниження вартості Предмета іпотеки, в тому числі, внаслідок його випадкового знищення, випадкового пошкодження, або псування, протягом трьох днів від дня надходження відповідної вимоги Іпотекодержателя повністю або частково замінити Предмет іпотеки на інше майно за погодженням із Іпотекодержателем; внести плату за державну реєстрацію обтяження Предмета іпотеки іпотекою за цим Договором.

У разі порушення іпотекодавцем умов, визначених п.п. 2.1.1-2.1.10 цього договору, Іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, визначеному п. 2.4.4. цього Договору. У разі порушення заставодавцем умов, визначених п.п.2.1.4., 2.1.9 цього Договору, заставодавець зобов'язаний сплатити заставодержателю штраф у розмірі 4% процента від вартості предмета застави, зазначеної у п. 1.2 цього Договору за кожний випадок; умов п. п.2.1.1., 2.1.3, 2.1.5, 2.1.8, 2.1.10; протягом більше ніж 5 (п'яти) робочих днів п.п.2.1.6. цього договору, заставодавець зобов'язаний сплатити заставодержателю штраф у розмірі 3% (трьох) процентів від вартості предмета застави , зазначеної у п. 1.2 цього Договору за кожний випадок. Сплата штрафу, передбаченого п. 3.2. цього договору, не звільняє Іпотекодавця від виконання зобов'язання в натурі. (п. 2.1, 3.2, 3.3 іпотечного договору).

30.12.2008р. сторонами Іпотечного договору було підписано Додатковий договір, згідно якого було викладено у новій редакції п.1.2 - заставна вартість предмету іпотеки визначена та погоджена сторонами та становить 3862683,00 грн. та п.1.4.2 - сплаті процентів за користування кредитом у відповідності до генерального договору про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008 року у розмірі, що визначатиметься у додаткових договорах до генерального договору про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008 року, але у будь-якому разі, не більше 28,0 процентів річних, та комісій, у розмірі, в строки та в порядку, що визначені генеральним договором про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008 року.

17.11.2010р. було укладено Додатковий договір до Іпотечного договору від 28.03.2008р., згідно якого сторони внесли зміни до іпотечного договору та виключили п. 1.9 Іпотечного договору. 10.10.2013р. було укладено Додатковий договір, яким змінено та викладено у новій редакції п. 1.4.1 Іпотечного договору від 28.03.2008р., а саме: повернення грошових коштів у гривнях за генеральним договором про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008 року в сумі заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008 року 3129403,05 грн. з порядком надання та порядком погашення, визначених генеральним договором про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008 року та з кінцевим терміном повернення заборгованості по 09 жовтня 2023 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених генеральним договором про надання кредитних послуг №880/87-ГД 12 від 28.03.2008 року.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від від 07.10.2015р. у даній справі, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2015р., визнано недійсним іпотечний договір від 28.03.2008, укладений між Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", посвідчений Приватним нотаріусом Деражнянського районного нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_1 та зареєстрований в реєстрі за № 1054.

У постанові Вищого господарського суду України від 08.06.2016р. у даній справі, зокрема, відзначено, що суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, субєктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов. Відсутність права на позов у матеріальному розумінні тягне за собою ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, субєктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд зясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Однак, суди попередніх інстанцій встановивши, що позивачі є членами Хмельницької обласної спілки споживчих товариств з 2014 року, в порушення наведених вимог, не з'ясували та не зазначили яким чином порушуються їх права та інтереси іпотечним договором укладеним 28.03.2008, тобто яким чином порушуються права та охоронювані законом інтереси позивачів, які не були членами Хмельницької обласної спілки споживчих товариств на дату укладення іпотечного договору, що оскаржується.

Крім того, колегія суддів звернула увагу на те, що позовна давність є строком предявлення позову як безпосередньо особою, право якої порушено, так і субєктами, уповноваженими законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу). При цьому як у випадку предявлення позову самою особою, право якої порушено, так і в разі предявлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13.04.2016 у справі № 907/238/15). Статтею 92 ЦК України визначено, що дії органу або особи, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, у відносинах із третіми особами розглядаються як дії самої юридичної особи.

Відтак, для юридичної особи (субєкта підприємницької діяльності) як сторони правочину (договору) днем початку перебігу строку позовної давності слід вважати день вчинення правочину (укладання договору), оскільки він збігається із днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 у справі № 5013/492/12). Однак, суди попередніх інстанцій, роблячи висновок про те, що перебіг позовної давності у даній справі почався 30.04.2015 не врахували правові позиції Верховного Суду України, викладені в наведених вище постановах, та можливість їх застосування до даних правовідносин.

За таких обставин, судова колегія Вищого господарського суду України постановила скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 07.10.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 у справі № 924/1270/15; справу № 924/1270/15 передати на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області.

В матеріалах справи також наявні: інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 06.09.2016р., копії постанов зїзду споживчої кооперації області тощо.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, враховуючи також правові позиції, наведені в постанові Вищого господарського суду України від 08.06.2016р. у даній справі, судом береться до уваги наступне.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Пунктом 3 ст.3, ст.627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом відзначається, що визнання договору недійсним є одним із способів захисту, який застосовується судом у випадках та порядку, визначеному цивільним законодавством.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення його сторонами вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України (ст. 215 ЦК України).

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Позивачами у справах, повязаних з визнанням правочинів недійсними, окрім їх учасників, може бути будь-яке підприємство, установа, організація, чиї права та охоронювані законом інтереси порушують ці правочини, і тільки з підстав, прямо передбачених Законом (аналогічна правова позиція викладена у п. 2.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Як передбачено ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 1, 2 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи вправі звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Виходячи зі змісту вищевказаних положень, правом на предявлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Як встановлено судом, предметом даного позову є вимога Споживчого товариства "Дунаєвецький ринок", Споживчого товариства "КООП Березина", Споживчого товариства "Ярмолинецький ринок КООП" та Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ РОССА" визнати недійсним іпотечний договір від 28.03.2008, укладений між Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк".

Позивачі, звертаючись з даним позовом, зазначили, що їхні права порушені іпотечним договором від 28.03.2008, оскільки вони є членами Хмельницької обласної спілки споживчих товариств. При цьому позивачами відзначено, що спірний договір іпотеки було вчинено головою правління Хмельницької обласної спілки споживчих товариств з перевищенням повноважень, оскільки як на момент укладення спірного договору іпотеки, так і після цього зїздом (конференцією) споживчої кооперації області, як вищим органом управління облспоживспілки не було реалізоване, належне йому виключне право, визначене п. п."є" п.21 статуту облспоживспілки щодо здійснення права володіння, користування та розпорядження належним останній на праві приватної власності майном, зокрема, цілісним майновим комплексом, розташованим у м. Деражня Хмельницької області по вул. Миру, 126; в свою чергу, позивачі складають 2/3 її членів та делегатів зїзду, а тому укладення спірного договору обмежувало можливість реалізації прав позивачів на розпорядження майном облспоживспілки, переданим в іпотеку, шляхом прийняття на зїзді відповідного рішення, хоча вирішення питань, передбачених п. п. "є" відноситься до виключної компетенції з'їзду, а зїзд правомочний вирішувати питання за наявності 2/3 делегатів, які й складають позивачі.

Однак, позивачами не обгрунтовано, яким чином могли бути порушені їх права та охоронювані законом інтереси при укладенні іншими юридичними особами іпотечного договору 28.03.2008р., враховуючи, що позивачі стали членами Хмельницької обласної спілки споживчих товариств з 2014 року (тобто, вже після укладення оскаржуваного іпотечного договору).

Крім того, з приводу посилання позивачів на те, що зїздом (конференцією) споживчої кооперації області як вищим органом управління облспоживспілки не було реалізоване належне йому виключне право, визначене п. п."є" п.21 статуту облспоживспілки, щодо здійснення права володіння, користування та розпорядження належним останній на праві приватної власності майном (цілісним майновим комплексом, розташованим у м. Деражня Хмельницької області по вул. Миру, 126), судом відзначається, що у разі неможливості органом управління Хмельницької облспоживспілки реалізувати права щодо володіння, користування та розпорядження належним їй на праві власності майном, Хмельницька облспоживспілка не позбавлена можливості самостійного захисту таких прав на майно (належне їй, а не позивачам) у судовому порядку. Однак, в матеріалах справи відсутні докази щодо намагання Хмельницької облспоживспілки захистити відповідні права в судовому порядку (зокрема, шляхом оспорювання Хмельницькою облспоживспілкою іпотечного договору від 28.03.2008р.).

Виходячи з вищенаведених норм та встановлених судом фактів, суд вважає, що позивачами не доведено порушення відповідачами прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, наявність якого могла би слугувати підставою для звернення до суду з позовом. Відтак, незалежно від інших встановлених судом обставин, позов не підлягає задоволенню.

При прийнятті рішення судом також відзначається, що не підлягає задоволенню заява публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк про застосування строку позовної давності з огляду на наступне.

Згідно зі ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. В свою чергу, можливість захисту цивільного права або інтересу породжується лише його порушенням. Зважаючи на те, що позивачами не доведено порушення його прав відповідачами, у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк про застосування строку позовної давності суд відмовляє.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Доводи позивачів не можуть слугувати підставою для задоволення позову. Тому у позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст.1, 2, 45, 12, 13, 33, 43-49, 82-85, 115 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Повний текст рішення складено 19.09.2016р.

Суддя М.В. Смаровоз