ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2016 р. Справа № 909/330/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Долина" від 21.06.2016р.

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2016р.

у справі № 909/330/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Долина", смт. Вигода, Долинський район, Івано-Франківська обл.

до відповідача Державного підприємства "Вигодське лісове господарство", смт. Вигода, Долинський район, Івано-Франківська обл.

про стягнення боргу з орендної плати за договором оренди транспортного засобу №12 від 15.05.2014р. в сумі 230490,00 грн., неустойки в сумі 11000,00 грн. та подвійної плати за користування обєктом оренди за час прострочення в сумі 16776,77 грн.,

представники сторін:

- прокурор Яворський Я.Т.,

- від позивача не зявився,

- від відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.2016р. у даній справі апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Орищин Г.В., судді Галушко Н.А., Кузь В.Л.

У звязку із перебуванням у відпустці судді Кузя В.Л. розпорядженням керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду від 02.09.2016р. №564 на підставі ст.2-1 ГПК України, п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.2.7.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Львівському апеляційному господарському суді, призначено проведення автоматизованої заміни складу колегії суддів у справі № 909/330/16, якою визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Орищин Г.В., судді Галушко Н.А., Данко Л.С.

Права та обовязки сторін, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України прокурору та відповідачу розяснено. Заяв про відвід складу суду не поступало.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2016р. у справі №909/330/16 (суддя Гриняк Б.П.) відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) "Вектор-Долина" до Державного підприємства (надалі ДП) "Вигодське лісове господарство" про стягнення з боргу з орендної плати за договором оренди транспортного засобу №12 від 15.05.2014р. в сумі 230490,00 грн., неустойки в сумі 11000,00 грн. та подвійної плати за користування обєктом оренди за час прострочення в сумі 16776,77 грн.

Оскаржуваним рішенням встановлено, що автомобіль марки та моделі Урал-4320 з причіпом-розпуском Е, тип автомобіля: лісовоз, рік випуску 2004р., серійний номер кузова, рами 040201, державний номер АТ5801АА, зареєстрований в Калуському МРЕВ при УДАІ в Івано-Франківській області та причіп державний номер НОМЕР_1, рік випуску 2005р. згідно договору оренди транспортного засобу №12 від 15.05.2014р., який начебто укладений між ДП Вигодське лісове господарство та ТзОВ Вектор-Долина, в оренді державного підприємства не перебував, такий договір на підприємстві відсутній, в господарській діяльності даний транспортний засіб підприємством не використовувався, ніхто з відповідальних працівників підприємства протягом строку оренди не бачив будь-яких документів щодо оренди даного транспорту.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, ТзОВ "Вектор-Долина" оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі скаржник зазначив, зокрема, що висновок суду першої інстанції про те, що в оренді відповідача не перебувала автомашина Урал-4320 з причіпом-розпуском-Е, серійний номер кузова, рами 040201, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, номер причепа АТ1856ХТ, суперечить наявним у справі доказам, а саме договору оренди транспортного засобу №12 від 15.05.2014р. та акту приймання-передачі від 15.05.2014р.

Скаржник вважає неправильним покликання суду на відсутність у бухгалтерському обліку відповідача даних про правовідносини сторін за вищезазначеним договором оренди та про відсутність у журналі реєстрації договорів даних про цей договір, оскільки це може свідчити про порушення правил ведення бухгалтерського та податкового обліку та недоліки у веденні журналу реєстрації договорів, допущені відповідачем, проте не спростовує факт існування договірних відносин між сторонами.

Також зазначає, що та обставина, що директор відповідача ОСОБА_4 в день укладення договору був тимчасово непрацездатнім, не свідчить про те, що він не мав права підписувати такий договір; перебування у позивача станом на момент розгляду даної справи реєстраційного документа на автомобіль НОМЕР_3 не свідчить про не передачу автомобіля в оренду, оскільки самим судом було встановлено факт повернення автомобіля позивачу. На підставі наведеного скаржник вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність у відповідача заборгованості по орендній платі згідно спірного договору, сплаті неустойки за прострочення виконання зобовязань з повернення обєкта оренди, подвійної плати за користування річчю за час прострочення на підставі ч.2 ст.785 ЦК України.

ДП "Вигодське лісове господарство" подало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Відповідач звернув, зокрема, увагу на те, що в ході службового розслідування на підприємстві відповідача встановлено, що на державному підприємстві відсутні будь-які відомості щодо проведення будь-яких переговорів, безпосереднього укладення договору, в журналі реєстрації господарських договорів відсутні записи щодо реєстрації спірного договору оренди, а також існує цілий ряд інших обставин, вірно встановлених місцевим господарським судом, які свідчать про те, що автомобіль Урал-4320, державний номер АТ5801АА, в оренді у відповідача не перебував.

Прокуратурою Івано-Франківської області подано заяву № 05-631вих-16 від 15.07.2016 р. про вступ прокурора в справу у порядку ст. 29 ГПК України. У листі №05-1035вих16 від 01.09.2016р. прокурором неведено додаткові обґрунтування щодо підстав вступу у справу.

Крім того, як прокурор, так і позивач, покликаються на результати зустрічної звірки щодо документального та фактичного підтвердження у ТзОВ «Вектор-Долина» виду, обсягу, якості операцій та розрахунків для зясування реальності та повноти відображення в обліку ДП «Вигодське лісове господарство» (довідка Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області від 21.10.2014р. №07-21/71, а.с. 157-167), при проведенні якої позивачем не було надано для перевірки спірний договір, що спростовує його існування станом на жовтень 2014 року.

Скаржник не забезпечив явку в судове засідання свого представника, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання (а.с. 142, 224). Зважаючи на те, що від скаржника не поступало клопотань про відкладення розгляду справи, а в матеріалах справи є достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без представника скаржника.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається наступне:

22.02.2016р. ТзОВ "Вектор-Долина" направило на адресу ДП "Вигодське лісове господарство" лист-вимогу за договором оренди транспортного засобу №12 від 15.05.2014р., відповідно до якого позивач стверджував, що 15.05.2014р. відповідач прийняв від нього в оплатне строкове користування транспортний засіб, автомобіль Урал 4320 з причіпом - розпуском-Е , серійний номер кузова, рами 040201, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, номер причепа АТ1856ХТ за актом приймання-передачі від 15.05.2014р., у звязку з чим у відповідача виникла заборгованість по вищевказаному договору в розмірі 230490,00 грн., яку позивач вимагав сплатити (а.с. 15, 16).

24.02.2016 р. відповідач направив на адресу позивача лист вих №179-04/08 (а.с. 19), яким просив надати йому копію вказаного договору, у зв`язку з відсутністю у нього такого договору та інформації щодо його укладення , та направити уповноваженого представника для пред`явлення оригіналу такого договору.

Листом №04/03-01 від 04.03.2016р. позивач надіслав відповідачу копію договору оренди транспортного засобу №12 від 15.05.2014р. та акту приймання-передачі від 15.05.2014р. (а.с. 20, 21).

Як вбачається із пункту 1.1 спірного договору орендодавець (позивач) зобовязався передати орендареві (відповідачу) у строкове платне користування автомобіль марки та моделі Урал-4320 з причіпом-розпуском Е, тип автомобіля: лісовоз, рік випуску 2004р., серійний номер кузова, рами 040201, державний номер АТ5801АА, зареєстрований в Калуському МРЕВ при УДАІ в Івано-Франківській області та причіп державний номер НОМЕР_1, рік випуску 2005р., а останній в свою чергу зобов`язався прийняти його та використовувати виключно з метою перевезення лісопродукції і сплачувати орендну плату.

Розмір орендної плати за цим договором з урахуванням її індексації за календарний місяць становить 9850,00 грн. без ПДВ, податок на додану вартість 20% 1970,00 грн. (п. 3.1).

Згідно п. 5.1 договору оренди, він вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 5.1 договору та закінчується 31 грудня 2015 року (п. 5.2).

Відповідач заперечив факт укладення зазначеного договору оренди та повідомив, що після призначення на посаду директора ДП "Вигодське лісове господарство" ОСОБА_5 було проведено інвентаризацію наявних в АТЦ транспортних засобів та складено акти та переліки про знаходження на території автотранспортного цеху ДП «Вигодське лісове господарство» транспортних засобів, що належать ТзОВ " Вектор-Долина" (від 15.07.2014р., від 17.11.2014 р., від 02.02.2015р. та від 06.02.2015р., а.с. 56-61), якими підтверджується перебування без належних правових підстав на території державного підприємства транспортних засобів, що належать ТзОВ "Вектор-Долина", в тому числі автомобіль Урал-4320, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, з причіпом-розпуском-Е, номер причепа АТ1856ХТ. На адресу ТзОВ "Вектор-Долина" неодноразово надсилались листи з вимогами звільнити територію АТЦ від належних їм транспортних засобів (від 31.10.2014р. №327-04/08, від 03.11.2014р.№333-04/08, від 02.01.2015р. №1-04/08, від 30.07.2015р. №517-04/08, від 14.01.2016р. №41-04/08, а.с. 62-69), які залишені позивачем без реагування.

Крім цього, після одержання від позивача вимоги про виконання зобов`язань за договором №11 від 15.05.2014р. керівником відповідача на підставі наказу №84 від 05.04.2016р. (а.с. 55) було проведено службове розслідування з приводу спірної ситуації. В ході службового розслідування зібрано пояснення посадових осіб підприємства, які свідчать про необізнаність останніх з приводу факту укладання з позивачем договорів оренди автомобільної техніки чи їх виконання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та, відповідно, скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на наступне:

Частина 1 ст.760 ЦК України передбачає, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Договір оренди транспортного засобу №12 від 15.15.2014р. за своєю правовою природою є договором найму (оренди) транспортного засобу, положення стосовно якого врегульовані параграфами 1, 5 глави 58 ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Як зазначалось вище, відповідачем заперечується наявність у нього відомостей щодо проведення будь-яких переговорів з приводу укладення договору оренди, факт безпосереднього укладення договору оренди та факт передачі йому в оренду автомобіля Урал-4320, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з причіпом-розпуском-Е, номер причепа АТ1856ХТ, які відповідач обґрунтовує низкою обставин.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів не бере до уваги покликання скаржника, що винятково договором оренди №12 від 15.05.2014р. та актом приймання-передачі від 15.05.2014р. підтверджується факт реального існування між сторонами правовідносин щодо оренди автомобіля Урал-4320, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з причіпом-розпуском-Е, номер причепа АТ1856ХТ та зазначає, що оцінці підлягають всі обставини, на які покликаються сторони, які в сукупності можуть підтвердити чи спростувати факт існування таких правовідносин.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів звертає увагу на те, що вони не підтверджують фактичного виконання сторонами умов договору оренди.

Так, відповідно до п.3.2 договору оренди, долученого до матеріалів справи позивачем, зазначено, що орендар сплачує орендну плату шляхом перерахування відповідної суми коштів на поточний рахунок орендодавця в строк до 10-ти банківських днів після здачі актів виконаних робіт.

В матеріалах справи відсутні та не подані судам ні першої, ні апеляційної інстанції докази направлення вказаних актів відповідачу. Відсутні також і докази здійснення оплат відповідачем за вказаним договором.

При цьому, колегією суддів не враховується покликання скаржника на акт №2 від 05.01.2016р. (а.с. 17), оскільки такий був надісланий разом із листом-вимогою №16/02-02 від 16.02.2016р. поза межами строку дії договору, не підписаний та не визнається відповідачем.

Крім відсутності доказів фактичного виконання сторонами вказаного договору, в матеріалах справи відсутні докази відображення обома сторонами операцій за спірними правовідносинами в бухгалтерському обліку.

Так, методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про оренду необоротних активів та її розкриття у фінансовій звітності визначає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 14 "Оренда", яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2000 р. зa N 487/4708.

Надання права на користування товарами за договорами оперативного лізингу (оренди) належить згідно з пп. 14.1.203 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу до операцій з продажу послуг.

Доходи та витрати, пов'язані з орендною платою за користування об'єктом операційної оренди, відображаються відповідно у орендодавця і орендаря в бухгалтерському обліку у тому періоді, до якого вони належать. Враховуючи це, у бухгалтерському обліку перш за все має значення, до якого місяця відносяться орендні операції, а дата оформлення акта другорядна обставина.

У бухгалтерському обліку незалежно від дати оформлення цього акта орендодавець і орендар зобовязані відобразити відповідно доходи і витрати, пов'язані з орендною платою за користування об'єктом операційної оренди, у місяці, в якому фактично надавались послуги. При цьому у журналі господарських операцій на дату останнього дня кожного місяця протягом строку оренди сторони договору оренди повинні вчинити відповідні бухгалтерські записи про нарахування доходів (у орендодавця) і витрат (у орендаря).

Відповідно до п 8. Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 14 "Оренда" - об'єкт операційної оренди відображається орендарем на позабалансовому рахунку бухгалтерського обліку за вартістю, вказаною в угоді про оренду.

Затрати орендаря на поліпшення об'єкта операційної оренди (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводять до збільшення майбутніх економічних вигод, які первісно очікувалися від його використання, відображаються орендарем як капітальні інвестиції у створення (будівництво) інших необоротних матеріальних активів.

Надання права на користування товарами за договорами оперативного лізингу (оренди) у податковому обліку належить до операцій з продажу послуг, тому якщо місце постачання послуг з оперативної оренди розташоване на митній території України, то така орендна операція є об'єктом оподаткування ПДВ.

При віднесенні сум ПДВ до податкового кредиту орендарю слід керуватися п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу, згідно з яким датою виникнення права платника на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше, або дата списання коштів з банківського рахунку на оплату послуг, або дата отримання платником податку послуг, що підтверджено податковою накладною.

Оренда даного транспортного засобу жодним чином не відображена в бухгалтерському обліку ДП Вигодське лісове господарство. Згідно даних бухгалтерського обліку державного підприємства кредиторська заборгованість за спірним договором перед ТОВ Вектор-Долина відсутня, оплата орендних платежів за період дії вказаного договору не проводилась, суми орендної плати на витрати підприємством не ставились, суми ПДВ по орендній платі до відшкодування не пред`являлись, протягом всього часу оренди жодної податкової накладної від ТОВ Вектор-Долина на адресу ДП Вигодське лісове господарство - не надходило.

Одночасно, позивачем також не надано жодного доказу того, що оренда даного транспортного засобу відображена у встановленому законом порядку в бухгалтерському та податковому обліку самого позивача, не надано жодної зареєстрованої у встановленому порядку податкової накладної.

Крім цього, прокурором долучено до матеріалів справи довідку Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області від 21.10.2014р. №07-21/71 за результатами зустрічної звірки щодо документального та фактичного підтвердження у ТзОВ «Вектор-Долина» виду, обсягу, якості операцій та розрахунків для зясування реальності та повноти відображення в обліку ДП «Вигодське лісове господарство» (а.с. 157-167). Вказана звірка проводилась у звязку з ревізією фінансово-господарської діяльності відповідача за період з 06.12.2010р. по 23.06.2014р. і при її проведенні було враховано всі договірні відносини, які існували між сторонами, в тому числі щодо оренди автомобільної техніки (аркуш довідки 4) . При проведенні звірки Державній фінансовій інспекції в Івано-Франківській області позивачем не було надано договору оренди №12 від 15.05.2014р., хоча його дата входить у період, за який проводилась вказана ревізія.

Як встановлено судом першої інстанції, на факт відсутності існування між сторонами правовідносин з оренди автомобіля Урал-4320, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з причіпом-розпуском-Е, номер причепа АТ1856ХТ, вказує низка інших доказів.

Так, в журналі реєстрації господарських договорів відсутні записи щодо реєстрації зазначеного договору оренди (а.с. 102-108). Згідно бухгалтерської довідки ДП Вигодське лісове господарство з 15.05.2014р. і по даний час автомобіль Урал-4320, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з причіпом-розпуском-Е, номер причепа АТ1856ХТ, на позабалансовому рахунку Орендовані необоротні активи не числиться, запчастини та ПММ на даний автомобіль підприємством не списувались (а.с. 118). Довідкою ДП Вигодське лісове господарство №397-04/08 від 20.05.2016р. підтверджує, що з 15.05.2014р. і по даний час (по дату складання довідки) перевезення лісопродукції автомобілем марки та моделі Урал 4320 з причіпом на підприємстві не здійснювалося, в журналі реєстрації подорожніх листів відомості про такий причіп відсутні (а.с.117).

З пояснень посадових осіб відповідача (юрисконсульта, начальника АТЦ, механіка АТЦ, головного інженера, економіста з бухгалтерського обілку та господарської діяльності підприємства), вбачається необізнаність останніх з приводу факту укладання з позивачем договорів оренди автомобільної техніки чи їх виконання (а.с. 70, 98, 99, 100, 101).

Крім того, слід зазначити, що у відповідності до вимог чинного законодавства в господарській діяльності використовуються тільки забезпечені у встановленому законом порядку транспортні засоби. Зокрема, забезпеченим транспортним засобом є належним чином зазначений у договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів наземний транспортний засіб, що експлуатується відповідачем, і щодо якого укладений договір (поліс) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В поданих копіях генеральних договорів страхування наземного транспортного засобу з додатками та переліком застрахованих транспортних засобів за 2013-2015 роки, страхування транспортного засобу, що є предметом даного спору, не здійснювалось (а.с. 107-115).

Вищенаведені обставини в сукупності, на думку колегії суддів, підтверджують факт відсутності існування між сторонами правовідносин з приводу оренди автомобіля Урал-4320, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з причіпом-розпуском-Е, номер причепа АТ1856ХТ. Факт перебування вказаного автомобіля протягом певного періоду часу на території відповідача визнається обома сторонами, проте правова підстава такого перебування не встановлена та позивачем не доведена.

Водночас, згідно із ч.1 ст.202, ст.204 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну бо припинення цивільних прав та обовязків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із ст.207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до ч.3 чт.92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Як вбачається із матеріалів справи та зазначено відповідачем в ході розгляду справи договір оренди №12 від 15.05.2014р. не міг бути підписаний колишнім директором підприємства ОСОБА_4, оскільки зазначена особа в цей період перебувала на лікарняному згідно листка непрацездатності серія АГМ №311562, а саме з 12.05.2014р. по 06.06.2014р. і обовязки директора на підприємстві наказом №94-к від 12.05.2014р. (а.с. 76, 77) були покладені на головного лісничого ОСОБА_6. Іншого документа, який би підтверджував повноваження директора ОСОБА_4 на підписання документів від імені підприємства у цей період в матеріалах справи відсутні.

Отже, з огляду на викладене судова колегія зазначає, що зазначений договір оренди від імені ДП Вигодське лісове господарство підписано неуповановаженою особою.

Як зазначено у п.3.4 постанові пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними від 29.05.2013р. №11 наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.).

Враховуючи фактичні обставини справи, наявні в матеріалах справи докази в сукупності, а також подані скаржником суду апеляційної інстанції нотаріально засвідчене пояснення директора ДП Вигодське лісове господарство ОСОБА_4 щодо фактичного підписання ним 15.15.2014р. договору оренди №12, користуючись правом наданим ч.1 ст.83, ст.203, 215 ЦК Україн, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати недійсним договір оренди транспортного засобу №11 від 15.05.2014 р. укладений між ТОВ "Вектор-Долина" та ДП "Вигодське лісове господарство".

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що самі лише нотаріально засвідчені письмові пояснення колишнього директора ДП «Вигодське лісове господарство» ОСОБА_4 не підтверджують факту існування між сторонами у справі орендних правовідносин та не спростовують тієї обставини, що наказом №94-к від 12.05.2014р. сам ОСОБА_4, у звязку із своєю тимчасовою непрацездатністю (яка тривала з 12.05.2014р. по 31.05.2014р.), доручив виконувати обовязки директора підприємства ОСОБА_6 Також не береться до уваги акт огляду від 10.06.2014р., складений за участю посадових осіб УСБУ в Івано-Франківській області, оскільки ним не встановлюються обставини, що впливають на вирішення даного спору, а також не спростовуються вищезазначені встановлені обставини.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія, прийшла до висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення, як такого, що прийнято відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає. Однак, резолютивну частину рішення слід доповнити реченням про визнання недійсним договору оренди транспортного засобу №12 від 15.05.2014р. укладеного між ТОВ "Вектор-Долина" та ДП "Вигодське лісове господарство".

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, слід покласти на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. ч.1 ст.83, ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Долина" відхилити.

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2016р. у справі № 909/330/16 змінити, доповнивши резолютивну частину рішення реченням наступного змісту: Визнати недійсним договір оренди транспортного засобу №12 від 15.05.2014р., укладений між ТзОВ "Вектор-Долина" та ДП "Вигодське лісове господарство".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в Господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.

суддя Данко Л.С.