Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "21" вересня 2016 р. Справа № 906/734/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №1-965 від 30.12.15.)

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність №2 від 22.08.16.), ОСОБА_3 (директор)

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державного підприємства "Українська геологічна компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирбуррозвідка"

про стягнення 93985,26 грн.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 93985,26грн., з яких: 54987,16грн. боргу за надані послуги по договору №1/11 від 04.01.11, який виник за період з січня 2013 року по березень 2016 рік; 34495,48грн. інфляційних; 4502,62грн. 3% річних.

07.09.16 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив про відсутність заборгованості станом на 31.08.16 (а.с.33).

07.09.16 позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, у зв'язку з частковою сплатою боргу та зарахування частини зустрічних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 1023,57 грн. основного боргу за серпень 2016 рік, 34213,58 грн. інфляційних втрат та 4984,55 грн. 3% річних (а.с.68,69).

У судовому засіданні 07.09.16 оголошувалась перерва до 21.09.16, у відповідності до ст.77 ГПК України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 07.09.16.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що інфляційні нараховані позивачем не правильно, надав свій розрахунок, в якому розмір інфляційних становить 28096,07 грн. При цьому представник зазначив, що позивачем під час розрахунку не враховувались зустрічні вимоги, які підлягають зарахуванню.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2011 року між Житомирською геологічною експедицією Північного державного регіонального геологічного підприємства "Північгеологія" (виконавець) та Дочірнім підприємством "Житомирбуррозвідка" Національної акціонерної компанії "Надра України" (замовник/відповідач) укладено договір №1/11 про надання комунальних послуг.

За умовами вказаного договору Житомирська геологічна експедиція ПДРГП "Північгеологія" надавала ДП "Житомирбуррозвідка" послуги з електропостачання, водопостачання, водовідведення та користування службовим приміщенням, а ДП "Житомирбуррозвідка" зобов'язувалось оплатити за отримані послуги згідно рахунків та актів про надані послуг.

Акт про надання послуг підписується сторонами до 10 числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавались послуги (п.3.2 договору). Строк оплати за отримані послуги - протягом 5 днів з моменту підписання акту надання послуг (п.3.3 договору).

02 лютого 2012 року, у зв'язку реорганізацією, права та обов'язки ПДРГП "Північгеологія" та його відокремленого підрозділу Житомирської ГЕ були передані до новоствореного Державного підприємства "Українська геологічна компанія", а до договору № 1/11 від 04.01.2011 р. додатковою угодою № 1 були внесені зміни щодо заміни сторони ПДРГП "Північгеологія" на ДП "Українська геологічна компанія" (далі - Позивач) та передано дебіторську заборгованість ДП "Житомирбуррозвідка" в сумі 41231,51 грн. на баланс Позивача (а.с.8).

У зв'язку зі створенням в ДП "Українська геологічна компанія" відокремленого підрозділу Житомирська геологічна експедиція 06 серпня 2013 р. було укладено додаткову угоду № 2, за якою замінено реквізити Виконавця (а.с.9).

В результаті реорганізації Дочірнього підприємства "Житомирбуррозвідка" було створено Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирбуррозвідка", яке є правонаступником прав та обов'язків Дочірнього підприємства "Житомирбуррозвідка", і 02 грудня 2013 року було укладено додаткову угоду № 3, за якою змінено Замовника - Дочірнє підприємство "Житомирбуррозвідка" на ТОВ "Житомирбуррозвідка" (далі - Відповідач) (а.с.10).

На виконання умов договору, за період з січня 2013 р. по березень 2016 р. позивач надавав відповідачу передбачені договором послуги, що підтверджується підписаними сторонами Актами здачі-прйняття робіт (а.с.72-113).

Проте, відповідач свої зобов'язання щодо оплати наданих послуг виконував неналежним чином внаслідок чого станом на день звернення позивача з позовом до суду у відповідача перед позивачем існувала заборгованість в сумі 54987,16грн., яка виникла за період з січня 2013 по березень 2016.

Після подачі позову до суду (20.07.16) відповідач розрахувався перед позивачем у повному обсязі за надані послуги у період з січня 2013 по липень 2016 та частково за серпень 2016, шляхом часткової сплати боргу та часткового зарахування зустрічних вимог, що підтверджується банківськими виписками, платіжними дорученнями, підписаними Актами звірки та про що зазначили представники сторін у судовому засіданні.

Разом з тим, у заяві про зміну позовних вимог від 07.09.16 (а.с.68) позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 1023,57грн., який згідно розрахунку заборгованості та пояснень представників сторін виник у серпні 2016 року.

Вказана вимога позивача не підлягає задоволенню, оскільки заявлена передчасно з огляду на те, що за умовами договору, відповідач має право провести розрахунки за надані послуги у серпні 2016 у строк до 15.09.16.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно уточненого розрахунку позивача становить: 34213,58 грн. інфляційних та 4984,55 грн. 3% річних . Суд, перевіривши наданий позивачем уточнений розрахунок інфляційних і 3% річних приходить до висновку, що він складений правильно і тому задовільняє позов у цій частині в заявленому розмірі.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Згідно ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в розмірі 39198,13грн., з яких: 34213,58 грн. інфляційних (по грудень 2015 року), 4984,55грн. річних (по липень 2016 року). У стягненні 1023,57 грн. боргу слід відмовити за безпідставністю.

Суд відхиляє заперечення відповідача, оскільки до суду не представлено належних доказів проведення зарахування зустрічних вимог у період, за який позивач здійснив нарахування інфляційних.

Витрати , пов'язані з оплатою судового збору покладаються на відповідача , оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирбуррозвідка" (12114, Житомирська обл., Володарсько-Волинський р-н, смт. Нова Борова, вул. Коцюбинського, 8; ) на користь Державного підприємства "Українська геологічна компанія" (02088, м. Київ, пров. Геофізиків, 10; ) - 34213,58 грн. інфляційних, 4984,55грн. річних, 1409,78 грн. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 1023,57 грн. боргу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1 - в справу