Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "27" вересня 2016 р. Справа № 906/747/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 05.08.16р. № 1937

від відповідача: ОСОБА_2, дов. від 10.05.16р. № 02-40/1661

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Коростишівський кар'єр" (м.Коростишів Житомирської області)

до Коростишівської районної державної адміністрації (м.Коростишів Житомирської області)

про визнання поновленим з 09.04.14р. договору оренди земельної ділянки від 02.04.04р.

Позивач звернувся з позовом про визнання поновленим з 09.04.14р. договору оренди від 02.04.14р. земельної ділянки несільськогосподарського призначення загальною площею 7,7100 га, що розташована на території Слобідської сільської ради Коростишівського району Житомирської області, зареєстрованого в державному реєстрі за № 580 в книзі 4, реєстрації договорів оренди від 08.04.04р., на той самий строк і на тих самих умовах.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях (а.с.59, 86). Зокрема, зазначив, що зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди від 02.04.14р. земельної ділянки несільськогосподарського призначення про продовження строку його дії є протиправним та створює перешкоди позивачу у реалізації переважного права на поновлення цього договору, чим унеможливлює повноцінне використання земельної ділянки у господарській діяльності, а саме використання її за цільовим призначенням. Також вважає, що саме з відповідачем, як орендодавцем, договір повинен бути продовженим.

Відповідач у письмових "запереченнях" на позовну заяву та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити у його задоволенні у зв'язку з безпідставністю. Зокрема, вважають, що згідно ст.122 Земельного кодексу України Коростишівська районна державна адміністрація не наділена повноваженнями розпоряджатися землями промисловості, оскільки це виключна компетенція Житомирської обласної державної адміністрації (а.с.69-73).

У зв'язку з цим, представник відповідача в судовому засіданні підтримав подане на адресу господарського суду 27.09.16р. клопотання про залучення у даній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Житомирської обласної державної адміністрації (а.с.68).

Господарський суд відмовив у задоволенні зазначеного клопотання представника відповідача у зв'язку з відсутністю підстав та доказів, які свідчать про те, що рішення у справі може вплинути на права та обов'язки Житомирської обласної державної адміністрації.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 02.04.04р. між Коростишівською районною державною адміністрацією (відповідачем/орендодавцем) та Відкритим акціонерним товариством "Коростишівський кар'єр", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Коростишівський кар'єр" (позивачем/орендарем) укладений договір оренди земельної ділянки (зареєстрований в державному реєстрі за № 580 в книзі 4, реєстрації договорів оренди від 08.04.04р.).

Згідно умов даного договору, орендодавець, на підставі рішення сьомої сесії двадцять четвертого скликання Слобідської сільської ради від 15.04.03р., рішення шостої сесії двадцять четвертого скликання Коростишівської районної ради від 22.04.03р., розпорядження голови Коростишівської районної державної адміністрації №140 від 26.03.04р., надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення загальною площею 7,7100 га. для розробки Слобідського родовища по видобуванню блочного каменю габро-лабрадориту, що знаходиться на землях запасу Слобідської сільської ради, за межами населеного пункту с.Слобідка Коростишівського району Житомирської області (п.1, 2 договору)(а.с.13-16).

У п.8 договору сторони погодили, що договір укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за дев'яносто днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно п.18 договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення.

Позивач, звернувшись з позовом про визнання поновленим з 09.04.14р. даного договору на той самий строк і на тих самих умовах, посилаючись на ст.33 Закону України "Про оренду землі", ст.764 ЦК України, обґрунтував його наступним.

Позивач зазначив, що 05.03.14р. більше ніж за місяць до закінчення терміну договору оренди земельної ділянки від 02.04.04р. він звернувся до відповідача з листом № 87 про укладення (поновлення) на новий строк договору оренди земельної ділянки від 02.04.04р., що обумовлено продовженням дії спеціального дозволу на користування надрами № 3297 від 15.12.03р. ПАТ "Коростишівський кар'єр" на 20 років для видобування габро-лабрадориту на Слобідському родовищі (а.с.19).

До даного листа позивачем було додано проект додаткової угоди № 1 до договору оренди земельної ділянки від 02.04.04р. (а.с.20,21).

У листі від 31.03.14р. № 02-39/1085 на лист позивача відповідач зазначив, що згідно статті 122 Земельного кодексу України повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками несільськогосподарського призначення (землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення) наділені обласні державні адміністрації, тому відповідач рекомендував позивачу звернутись до Житомирської обласної державної адміністрації для отримання дозволу на укладення додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки (а.с.22).

31.03.14р. позивач звернувся до Житомирської ОДА з листом № 2003 щодо надання дозволу на укладення з ПАТ "Коростишівський кар'єр" додаткової угоди до договору оренди від 02.04.14р. земельної ділянки несільськогосподарського призначення (а.с.23).

У відповідь на даний лист Головне управління Держземагенства у Житомирській області листом від 30.04.14р. № 13-6-0.4-2568/2-14 повідомило, що звернення стосовно поновлення договору оренди землі ПАТ "Коростишівський кар'єр" для розробки Слобідського родовища габро-лабрадориту площею 7,7100 га в межах Слобідської сільської ради Коростишівського району за дорученням голови облдержадміністрації було розглянуто та, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.12р. № 1051 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру" в поданих матеріалах відсутня інформація про державну реєстрацію земельної ділянки, у зв'язку з чим, Головне управління запропонувало ПАТ "Коростишівський кар'єр" доповнити матеріали витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.24).

Позивач зазначив, що 06.10.14р. розпорядженням № 282 голови Житомирської обласної державної адміністрації йому надано дозвіл на розроблення та виготовлення технічної документації з землеустрою (а.с.25-28).

Позивач вважає, що зволікання відповідача в укладенні додаткової угоди до договору оренди від 02.04.14р. про продовження строку його дії є протиправним та створює перешкоди позивачу у реалізації переважного права на поновлення цього договору, чим унеможливлює повноцінне використання земельної ділянки у господарській діяльності, а саме використання її за цільовим призначенням.

Позивач зазначив, що підставою для задоволення заявленого ним позову є те, що:

- він не отримував протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди від 02.04.14р. письмового повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні цього договору оренди;

- не менше ніж за місяць до закінчення терміну договору оренди він повідомив орендодавця листом про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди та направив проект додаткової угоди;

- він належно виконує свої обов'язки згідно договору оренди від 02.04.14р. земельної ділянки несільськогосподарського призначення, оскільки заборгованість з орендної плати відсутня, натомість відповідач як орендодавець зволікає з укладенням додаткової угоди до договору оренди від 02.04.14р..

Господарський суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відносини землекористування врегульовані Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" від 06.10.98р. № 161-ХІV, який є спеціальним законом стосовно відносин, пов'язаних з орендою землі, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст.13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.1999р. № 586-XIV, виконавчу владу в областях, районах, районах Автономної Республіки Крим, у містах Києві та Севастополі здійснюють обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади.

Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Статтею 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" передбачено повноваження місцевої державної адміністрації в галузі використання та охорони земель, природних ресурсів і охорони довкілля, зокрема: розробка та забезпечення виконання затверджених у встановленому законом порядку програм раціонального використання земель, лісів, підвищення родючості грунтів, що перебувають у державній власності; розпорядження землями державної власності відповідно до закону.

Відповідно до ст.29 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", місцеві державні адміністрації здійснюють повноваження, делеговані їм обласними і районними радами відповідно до Конституції України в обсягах і межах, передбачених статтею 44 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно ч.5 ст.122 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Таким чином, з вищенаведених норм вбачається, що до повноважень обласних державних адміністрацій належить, зокрема, повноваження щодо передачі земельних ділянок із земель державної власності, у власність або у користування.

Як вже зазначалось, 05.03.14р. більше ніж за місяць до закінчення терміну договору оренди земельної ділянки від 02.04.04р., позивач звертався до відповідача листом № 87 про укладення (поновлення) на новий строк договору оренди земельної ділянки від 02.04.04р. для видобування габро-лабрадориту на Слобідському родовищі (а.с.19).

А 31.03.14р. позивач звертався до Житомирської ОДА з листом № 2003 щодо надання дозволу на укладення з ним додаткової угоди до договору оренди від 02.04.14р. (а.с.23).

З матеріалів справи вбачається, що зазначена земельна ділянка має цільове призначення: землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, тобто відноситься до земель промисловості (а.с.28,82).

Згідно частин 1, 2 ст.116 ЗК України, яка визначає підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності, встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч.3 ст.122 ЗК України, районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) ведення водного господарства;

б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті;

в) індивідуального дачного будівництва.

Тобто, районна державна адміністрація не наділена повноваженнями розпоряджатись землями промисловості.

Відповідно до ст.127 ЗК України, органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

У письмових "запереченнях" на позовну заяву відповідач, зокрема, зазначив, що розпорядженням від 06.10.14р. за № 282 Житомирська облдержадміністрація надала позивачу дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами площею 7,7100 га (землі промисловості) в межах Слобідської сільської ради Коростишівського району. А розпорядженням від 16.02.16р. № 35 затвердила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) позивачу на зазначену вище земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0123 та надала згоду на передачу її в оренду строком до 15.12.33р. (а.с.69-73).

Також відповідач зазначив, що позивач після отримання вказаного розпорядження від 16.02.16р. № 35, листом від 14.03.16р. № 17 звертався до відповідача про укладення договору оренди земельної ділянки та про розгляд можливості зменшення відсотку орендної плати. На що позивачу 14.04.16р. листом № 02-39/1359 була надана відповідь, що його клопотання щодо можливості зменшення відсотку орендної плати за земельну ділянку, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Слобідської сільської ради для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами, розглянуто. При цьому Коростишівська районна державна адміністрація повідомила, що дане клопотання було винесено на розгляд комісії з розгляду та погодження проектів договорів оренди та купівлі-продажу земельних ділянок. Також відповідач зазначив, що на засідання комісії було запрошено представника ПАТ "Коростишівський кар'єр" - головного інженера ОСОБА_3 За результатами розгляду вищезазначеного питання комісією було прийнято рішення визначити відсоток орендної плати в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки терміном на три роки з моменту укладення та реєстрації договору оренди земельної ділянки, після закінчення трьохрічного терміну розмір орендної плати становитиме 12% від нормативної грошової оцінки, але позивач з невідомих причин не виконує розпорядження голови обласної державної адміністрації від 16.02.16р. № 35 та не укладає договір з відповідачем.

Відповідно до положень ст.ст.6, 627 ЦК України, свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору, які не суперечать положенням цього кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Частина 1 ст.628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Згідно п.17 договору оренди від 02.04.14р., дія договору припиняється у разі закінчення його строку.

У п.8 договору сторони погодили, що договір укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за дев'яносто днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до ст.33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Тобто законодавством та умовами договору передбачено переважне право позивача як орендаря на поновлення договору оренди на новий строк.

Але позивач передчасно звернувся з позовом про зобовязання відповідача поновити з 09.04.14р. договір оренди від 02.04.14р. земельної ділянки несільськогосподарського призначення загальною площею 7,7100 га, що розташована на території Слобідської сільської ради Коростишівського району Житомирської області на той самий строк і на тих самих умовах за відсутності належних доказів наявності спору між сторонами.

Так, про це свідчить, зокрема, те, що на звернення позивача про укладення (поновлення) договору оренди на новий строк не було надано відмови у його задоволенні, про що зазнає сам позивач у позовній заяві, а були надані обґрунтовані відповіді та рекомендації, які відповідач не взяв до уваги та не виконав.

У листі від 31.03.14р. № 02-39/1085 відповідач зазначив, що згідно статті 122 Земельного кодексу України повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками несільськогосподарського призначення (землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення) наділені обласні державні адміністрації, тому відповідач рекомендував позивачу звернутись до Житомирської обласної державної адміністрації для отримання дозволу на укладення додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки (а.с.22).

У відповідь на лист позивача від 31.03.14р. № 2003 Головне управління Держземагенства у Житомирській області листом від 30.04.14р. № 13-6-0.4-2568/2-14 повідомило, що звернення стосовно поновлення договору оренди землі ПАТ "Коростишівський кар'єр" для розробки Слобідського родовища габро-лабрадориту площею 7,7100 га в межах Слобідської сільської ради Коростишівського району за дорученням голови облдержадміністрації було розглянуто та, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.12р. № 1051 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру" в поданих матеріалах відсутня інформація про державну реєстрацію земельної ділянки, у зв'язку з чим, Головне управління запропонувало ПАТ "Коростишівський кар'єр" доповнити матеріали витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.24).

Господарський суд вважає, що позивачем не дотримані вищенаведені норми чинного законодавства та безпідставно заявлені вимоги до Коростишівської РДА, оскільки не вона, а Житомирська обласна державна адміністрація має право на вчинення дій по переданню в оренду земельної ділянки, яка цікавить позивача.

Крім того, оскільки договір оренди землі від 02.04.04р., який був укладений з Коростишівською РДА припинив свою дію за закінченням його строку (п.37 договору) і, при цьому, змінився орендодавець (тепер це Житомирська ОДА), тому позивач повинен вирішувати всі питання з приводу отримання землі в оренду саме з Житомирською ОДА.

Враховуючи, що з вказаних підстав Коростишівська РДА не має прав продовжувати договір оренди щодо землі, якою вона не має права розпоряджатися, то, відповідно, позивач має отримати згоду від правомочного суб'єкта (Житомирської ОДА) на укладення н о в о г о договору оренди з дотриманням вимог ст.ст.116, 122, 123, 124, 134 - 139 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст.34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи, що позивачем позов до Коростишівської РДА заявлений безпідставно, господарський суд у позові відмовляє.

При відмові в позові судовий збір, згідно ст.49 ГПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 28.09.16

Суддя Гансецький В.П.

Друк.: 1 прим. у справу.