ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 р. Справа № 909/536/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шіляк М. А., секретар судового засідання Феденько Н. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

вул. Сачка, б. 17, кв. 37, м. Дніпродзержинськ (м. Кам'янське)

Дніпропетровська область, 51931

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський

локомотиворемонтний завод"

вул. Залізнична, б. 22, м. Івано-Франківськ, 76018

про стягнення заборгованості в сумі 143 810, 03 грн., з яких: 108 000, 00 грн. - заборгованість по сплаті послуги за Договором; 26 910,49 грн. - пені за порушення строків виконання зобов'язання з оплати наданих за Договором послуг; 1 900,92 грн. - сума 3% річних за порушення строків оплати наданих за Договором послуг; 6 998,62 грн. - збільшення суми заборгованості внаслідок порушення строків оплати послуг, наданих за Договором з урахуванням індексу інфляції.

За участю:

від відповідача: ОСОБА_2 - начальник юридичної служби, (довіреність № 01-16/ЮC від 30.12.2015 р.);

від позивача представник не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Івано-Франківської області подано позов Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" про стягнення заборгованості в сумі 143 810,03 грн., з яких: 108 000,00 грн. - заборгованість по сплаті послуги за Договором; 26 910,49 грн. - пені за порушення строків виконання зобов'язання з оплати наданих за Договором послуг; 1 900,92 грн. - сума 3% річних за порушення строків оплати наданих за Договором послуг; 6 998,62 грн. - збільшення суми заборгованості внаслідок порушення строків оплати послуг, наданих за Договором з урахуванням індексу інфляції.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 30.06.2016 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 14.07.2016 р.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 14.07.2016 р. розгляд справи відкладався в судовому засіданні на 02.08.2016 р.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 02.08.2016 р. продовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи в судовому засіданні на 20.09.2016 р.

В судовому засіданні представником відповідача подано суду заяву про зменшення розміру неустойки в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України (вих. № 124/01 від 20.09.2016 р.; вх. № 9338/16 від 20.09.2016 р.). В обґрунтування заяви зазначено, що причиною несвоєчасних розрахунків з позивачем є несвоєчасне погашення ПАТ "Українська залізниця" та відсутність коштів на рахунках відповідача. В матеріалах справи відсутні докази щодо понесених збитків спричинених позивачу неналежним виконанням відповідачем свої зобов'язань за договором. Представник відповідача зазначає про важке матеріальне становище відповідача, що підтверджується відповідними документами, а саме довідками банківських установ. А також зазначено, що окрім пені позивачем нараховані також 3% річних та інфляційні втрати, які в певній мірі компенсують знецінення несплачених коштів відповідачем, а тому просить суд зменшити розмір пені до 10%, яка нарахована позивачем у позовній заяві, а саме до 2 691,00 грн.

В судовому засіданні 20.09.2016 р. судом оголошено перерву до 21.09.2016 р.

Представник відповідача в судовому засіданні заборгованість по сплаті послуги за Договором в сумі 108 000, 00 грн. визнав в повному обсязі. Стосовно стягнення пені просив суд зменшити її до 10% з підстав викладених у заяві про зменшення розміру неустойки. Щодо нарахування 3% річних заперечив частково та подав розрахунок 3% річних, стосовно нарахування інфляційних втрати не заперечив.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, в заяві (вх. № 10898/16 від 01.08.2016 р.) позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши докази у відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд встановив наступне.

27.08.2015 р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Експедитор) та Приватним акціонерним товариством "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" (далі - Замовник) укладено Договір № 256 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Експедитор (позивач) у межах даного договору надає послуги по організації перевезення найманим вантажним транспортом, довіреною особою власника якого він є, відповідно до чинного законодавства України, вимог міжнародних Конвенцій і угод в галузі міжнародних перевезень, Статут автомобільного транспорту України, Правил перевезень вантажів, та інших законодавчих та нормативних актів, що регулюють правові відносини в галузі перевезень вантажів в межах України та в міжнародному сполученні.

Згідно до пунктів 4.1. та 4.2. Договору, ціни за даним договором встановлені в гривнях. Ціни, що відповідають конкретному перевезенню (групі однотипних перевезень), узгоджуються в Додатковій угоді, що є невід'ємною частиною даного Договору, перед кожним перевезенням (групою перевезень).

Додатковими угодами до Договору визначено вартість перевезень, а саме: № 1 від 04.09.2015 р. визначено вартість перевезення 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. без ПДВ; № 2 від 21.09.2015 р. визначено вартість перевезення 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. без ПДВ; № 3 від 30.09.2015 р. визначено вартість перевезення 27 000 (двадцять сім тисяч) грн. 00 коп. без ПДВ; № 4 від 05.10.2015 р. визначено вартість перевезення 27 000 (двадцять сім тисяч) грн. 00 коп. без ПДВ; № 5 від 04.12.2015 р. визначено вартість перевезення 27 000 (двадцять сім тисяч) грн. 00 коп. без ПДВ; № 6 від 09.12.2015 р. визначено вартість перевезення 27 000 (двадцять сім тисяч) грн. 00 коп. без ПДВ; № 7 від 14.12.2015 р. визначено вартість перевезення 27 000 (двадцять сім тисяч) грн. 00 коп. без ПДВ; № 8 від 22.12.2015 р. визначено вартість перевезення 27 000 (двадцять сім тисяч) грн. 00 коп. без ПДВ; № 9 від 28.12.2015 р. визначено вартість перевезення 27 000 (двадцять сім тисяч) грн. 00 коп. без ПДВ.

Пунктом 4.4. Договору визначено, що термін оплати протягом 10 р.д., з моменту підписання акту виконаних робіт.

Оплата послуг Експедитора (позивача) проводиться Замовником (відповідачем) на розрахунковий рахунок Експедитора (позивача) на підставі рахунку та акту виконаних робіт (п. 4.5. Договору).

На виконання взятих на себе зобов'язань за Договором позивач надав відповідачу послуги з організації перевезень, зокрема, 05.09.2015 р. за Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Пл-000004 на суму 20 000,00 грн. без ПДВ; 21.09.2015 р. за Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Пл-000001 на суму 20 000,00 грн. без ПДВ; 30.0.92015 р. за Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Пл-000005 на суму 27 000,00 грн. без ПДВ; 05.10.2015 р. за Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Пл-000007 на суму 27 000,00 грн. без ПДВ; 04.12.2015 р. за Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Пл-00008/1 на суму 27 000,00 грн. без ПДВ; 09.12.2015 р. за Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Пл-000008 на суму 27 000,00 грн. без ПДВ; 14.12.2015 р. за Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Пл-000009 на суму 27 000,00 грн. без ПДВ; 22.12.2015 р. за Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Пл-000010 на суму 27 000,00 грн. без ПДВ; 28.12.2015 р. за Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Пл-0000011 на суму 27 000,00 грн. без ПДВ. Загальна сума по Актах здачі прийняття робіт (надання послуг) складає 229 000,00 грн. без ПДВ.

Відповідачем частково сплачено послуги з організації перевезення, що підтверджується платіжними дорученнями із зазначенням призначення платежу-транспортні послуги згідно Договору № 256 від 27.08.2015 р., а саме: № 2913 від 10.09.2015 р. на суму 20 000,00 грн.; № 3705 від 22.10.2015 р. на суму 20 000,00 грн.; № 4384 від 01.12.2015 р. на суму 27 000,00 грн.; № 4427 від 03.12.2015 р. на суму 27 000,00 грн.; № 835 від 11.04.2016 р. на суму 27 000,00 грн. Загальна сума оплачених послуг складає 121 000,00 грн.

Заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті послуги за Договором становить 108 000,00 грн., що підтверджується також Актом звіряння взаємних розрахунків станом на 31.05.2016 р.

Матеріали справи не місять доказів сплати решти суми заборгованості.

Суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими виходячи з наступного.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) між сторонами у справі виникли зобов'язальні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, беручи до уваги матеріали справи, керуючись вищезазначеними нормами законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по сплаті послуги за Договором в сумі 108 000,00 грн.

Стосовно вимог про стягнення пені, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 546, ст. 549 ЦК України, ст. ст. 230-232 ГК України одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є неустойка у формі пені, яка сплачується боржником у разі порушення зобов'язання.

Умовами Договору, зокрема, пунктом 6.1. Договору визначено, що у випадку прострочення платежу Замовник (відповідач) сплачує Експедитору (позивачу) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

Суд розглянувши заяву відповідача про зменшення розміру неустойки у вигляді пені до 10%, яка нарахована позивачем у позовній заяві, а саме до 2 691,00 грн. задовольняє її частково з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 статті 83 ГПК України, приймаючи рішення у справі, суд має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

В силу ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Матеріали справи свідчать, що Приватне акціонерне товариство "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" знаходиться у важкому фінансовому становищі. Суд враховує і ту обставину, що товариство включено до переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 83 від 04.03.2015 р.

Крім того, як необхідність використання права на зменшення розміру штрафних санкцій та розмір, до якого вони підлягають зменшенню, так і права на надання відстрочки, закон відносить на розсуд суду.

У пункті 3.17.4 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

З урахуванням вищевикладеного, та враховуючи, що обставини справи свідчать про те, що товариство відповідача знаходиться у скрутному фінансовому стані, враховуючи статус відповідача, у відповідності до статті 551 ЦК України та на підставі пункту 3 статті 83 ГПК України, суд в порядку виключення вважає за можливе зменшити розмір стягнення пені на 50%, в зв'язку з чим до стягнення підлягатиме відповідно 13 455,25 грн. пені, правильність нарахування яких перевірена судом. В частині стягнення пені в сумі 13 455,25 грн. слід відмовити.

Стосовно вимог про стягнення 3% річних та індексу інфляції, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснивши перерахунок 3% річних, дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 3 % річних є частково обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню в сумі 1 894,86 грн., в частині стягнення 3% річних в сумі 6,06 грн. слід відмовити.

Суд здійснивши перерахунок індексу інфляції, дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача індексу інфляції в сумі 6 998,62 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

У пункті 3.17.4 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що у резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

За правилами, встановленими ст. 49 ГПК України, судовий збір по справі слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. 124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 11, 202, 509, 525, 526, 530, 546, 549, 551, 610, 625, 629, 929 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 230-232 Господарського кодексу України та керуючись ст. ст. 43, 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" про стягнення заборгованості в сумі 143 810,03 грн., з яких: 108 000,00 грн. - заборгованість по сплаті послуги за Договором; 26 910,49 грн. - пені за порушення строків виконання зобов'язання з оплати наданих за Договором послуг; 1 900,92 грн. - сума 3% річних за порушення строків оплати наданих за Договором послуг; 6 998,62 грн. - збільшення суми заборгованості внаслідок порушення строків оплати послуг, наданих за Договором з урахуванням індексу інфляції задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Залізнична, б. 22; ідентифікаційний код 13655435, п/р 601 у ПАТ "Експрес-банк") на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (51931, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ (м. Кам'янське), вул. Сачка, б. 17, кв. 37; ідентифікаційний код НОМЕР_1, п/р 9005 у ПАТ "Креді ОСОБА_3", МФО 300614) заборгованість в сумі 130 348,73 грн., а саме: 108 000,00 грн. (сто вісім тисяч грн. 00 коп.) - заборгованість по сплаті послуги за Договором; 13 455,25 грн. (тринадцять тисяч чотириста п'ятдесят п'ять грн. 25 коп.) - пені за порушення строків виконання зобов'язання з оплати наданих за Договором послуг; 1 894,86 грн. (одна тисяча вісімсот дев'яносто чотири грн. 86 коп.) - 3% річних за порушення строків оплати наданих за Договором послуг; 6 998,62 грн. (шість тисяч дев'ятсот дев'яносто вісім грн. 62 коп.) - збільшення суми заборгованості внаслідок порушення строків оплати послуг, наданих за Договором з урахуванням індексу інфляції та 2 157,06 грн. (дві тисячі сто п'ятдесят сім грн. 06 коп.) - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення пені в сумі 13 455,25 грн. та 3% річних за порушення строків оплати наданих за Договором послуг в сумі 6,06 грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.09.2016 р.

Суддя М. А. Шіляк