ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" вересня 2016 р.Справа № 916/78/16

За позовом: Одеської митниці Державної фіскальної служби України;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Капрол Трейдінг»;

про стягнення 3 630 410,06 грн.,

Суддя Оборотова О.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 довіреність від 10.09.2016р.;

Від відповідача: не зявився;

СУТЬ СПОР: 12.01.2016р. Одеська митниця Державної фіскальної служби України звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Капрол Трейдінг» про стягнення 3 630 410,06 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.01.2016р. суддею Волковим Р.В. порушено провадження по справі №916/78/16.

11.03.2016р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Капрол Трейдінг» звернувся до суду з клопотанням за вх. ГСОО №2-1271/16 про продовження строку розгляду справи та відкладення розгляду справи.

11.03.2016р. від Одеської митниці Державної фіскальної служби України надійшли письмові пояснення по справі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.03.2016р. строк розгляду справи продовжено до 27 березня 2016 р.

Розпорядженням керівника апарату суду від 25.03.2016р., приймаючи до уваги перебування судді Волкова Р.В. на лікарняному, призначено повторний автоматичний розподіл справи №916/78/16, за результати якого дану справу розподілено судді господарського суду Одеської області Оборотовій О.Ю.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.03.2016р. суддею Оборотовою О.Ю. прийнято справу №916/78/16 до свого провадження; призначено справу до розгляду на 13.04.2015р. о 10год. 00хв.

12.04.2016р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Капрол Трейдінг» до господарського суду Одеської області надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи.

13.04.2016р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Капрол Трейдінг» до господарського суду Одеської області надійшлов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог Одеської митниці Державної фіскальної служби України з підстав викладених у відзиві.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.04.2016р. призначено судову економічну експертизу, провадження по справі зупинено до закінчення проведення експертизи та повернення матеріалів справи до господарського суду Одеської області.

31.05.2016р. до господарського суду Одеської області від ТОВ «Одеський регіональний центр незалежних експертиз» надійшов лист щодо вирішення питання щодо проведення оплати експертизи, призначеної у справі №916/78/16.

До вказаного листа додано рахунок для оплати № 162 від 30.05.2016 року, згідно якого попередня вартість робіт становить 12500,00 грн.

Враховуючи, що витрати з проведення експертизи покладені на Товариство з обмеженою відповідальністю «Капрол Трейдінг», господарський суд Одеської Області направив листом від 03.06.2016р. вказаний рахунок на адресу відповідача для здійснення оплати її вартості.

23.08.2016р. від ТОВ «Одеський регіональний центр незалежних експертиз» надійшло повідомлення про неможливість виконання висновку №226/16 у звязку з тим, що до теперішнього часу рахунок на попередню оплату вищезазначеної експертизи не був сплачений.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.08.2016р. поновлено провадження у справі; розгляд справи призначено на 12.09.2016р. о 10:30.

У судовому засіданні 28.09.2016р. після виходу судді з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014р. № 311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком № 1, у якому серед інших зазначена Одеська митниця Державної фіскальної служби України. Пунктом 2 вищезазначеної постанови реорганізовані територіальні органи міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком № 1, в тому числі реорганізовано Південну митницю Мін доходів шляхом її приєднання до Одеської митниці Державної фіскальної служби України.

01.09.2014р. між Південною митницею Міндоходів, правонаступником якої є Одеська митниця Державної фіскальної служби України, (Поклажодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Капрол Трейдінг» (Зберігач) укладено договір про надання послуг відповідального зберігання № 471, відповідно до якого Зберігач зобовязався надати Поклажодавцю послуги відповідального зберігання предметів, вилучених по протоколам про порушення митних правил, конфіскованих за рішенням суду, переданих для зберігання та інші предмети, що підлягають передачі у власність держави України (п. 1.1.1 Договору № 471).

Відповідно до п. 1.3 Договору № 471, майно зберігається на території Зберігача. З моменту фактичної передачі його Поклажодавцем Зберігачу, на останнього покладається обовязок по збереженню майна в первинному вигляді з урахуванням природного зносу товарів.

Право власності на майно до Зберігача не переходить, воно не може бути задіяне в господарському обороті Зберігача або бути передане ним третім особам (п. 1.4 Договору № 471).

Перелік та види майна, що передається на відповідальне зберігання, буде визначений в окремих ОСОБА_1 прийому-передачі майна на відповідальне зберігання, які є невідємною частиною договору (п. 1.5 Договору № 471).

Згідно розділу 5 Договору № 471 сторони узгодили, що:

- послуги надаються Зберігачем після підписання договору у строк не пізніше 10 робочих днів та погоджуються сторонами окремо в кожному випадку (п. 5.1 Договору № 471);

- місце надання послуг за адресою: Одеська область, с. Бурлачя Балка, вул.. Центральна, 1-54-С. (п. 5.2 Договору № 471).

У відповідності до п. 6.2.4 Договору № 471 сторони передбачили, що Поклажодавець має право проводити інвентаризацію майна, переданого для відповідального зберігання Зберігачу.

Пунктом 6.3 Договору № 471 передбачено, що Зберігач зобовязаний:

- забезпечити повне збереження переданого на відповідальне зберігання майна та вживати заходи необхідні для забезпечення схоронності майна, а після закінчення відповідального зберігання повернути Поклажодавцю те саме майно. Майно повинно бути повернене в тому самому стані, у якому воно було прийняте на відповідальне зберігання, з урахуванням змін його природних властивостей (п. 6.3.4 Договору № 471);

- повернути майно Поклажодавцю за його першою письмовою вимогою (п. 6.3.6 Договору № 471);

- за першою вимогою Поклажодавця надавати йому можливість доступу до майна і перевірки умов відповідального зберігання, невідкладно повідомивши у телефонному та письмовому режимах Поклажодавця (п. 6.3.8 Договору № 471);

- у разі зміни умов відповідального зберігання майна, а також виявлення нестачі, пошкоджень або псування майна терміново складати відповідний ОСОБА_1 та негайно повідомляти про це Поклажодавця письмово та засобами звязку (п. 6.3.10 Договору № 471);

- видавати майно зі складу зберігання матеріально-відповідальній особі Поклажодавця, на підставі письмового розпорядження Поклажодавця у відповідності до ОСОБА_1 прийому-передачі майна, не пізніше наступного дня після отримання вказаної вимоги (п. 6.3.11 Договору № 471);

- у разі проведення Поклажодавцем інвентаризацій майна, що знаходиться на зберіганні, забезпечити безперешкодний доступ членів інвентаризаційної комісії (п. 6.3.15 Договору № 471).

У відповідності до п. 7.2 Договору № 471, по кожному окремому факту передачі майна на відповідальне зберігання Зберігачеві Поклажодавець складає у 2 (двох) примірниках та підписує і засвідчує круглою печаткою зі свого боку ОСОБА_1 приймання-передачі майна на зберігання. Зберігач підписує і засвідчує круглою печаткою 2 (два) примірника ОСОБА_1, а (один) з яких повертає Поклажодавцю.

П. 7.3 Договору № 471 визначено, що в ОСОБА_1 обовязково зазначаються:

- перелік майна (із зазначенням його кількості, видів, характеристики, властивостей, необхідних для ідентифікації майна) (п. 7.3.1 Договору № 471);

- недоліки, дефекти, пошкодження майна (у випадку їх виявлення та/або попередження про них Поклажодавцем) (п. 7.3.2 Договору № 471);

- вартість кожного окремого виду майна, яке передається на відповідальне зберігання (п. 7.3.3 Договору № 471).

З моменту підписання відповідного ОСОБА_1 сторони набувають всіх прав та обовязків щодо переданого на зберігання майна, відповідно до умов цього договору (п. 7.4 Договору № 471).

Повернення майна здійснюється за першою вимогою Поклажодавця, шляхом укладання ОСОБА_1 на підставі письмової вимоги Поклажодавця (п. 7.5 Договору № 471).

Майно повинно бути повернуто Поклажодавцю в такому стані, в якому воно передавалося на відповідальне зберігання, з урахуванням змін його природних властивостей (п. 7.6 Договору № 471).

Відповідно до п. 8.1 Договору № 471, у випадку порушення зобовязання, що виникає з цього Договору, сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним в України законодавством.

Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору (п. 8.2 Договору № 471).

П. 11.1 Договору № 471 визначено, що цей Договір набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін, а в частині надання послуг діє по 01.09.2014р. по31.12.2014р. або до повного виконання зобовязань сторонами за договором (повне надання послуг, повних розрахунок на надані послуги).

Відповідно до п. 11.2 Договору № 471 закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Реорганізація Зберігача чи Поклажодавця, або перехід права власності на складські приміщення, де зберігається майно до інших осіб, не визначається підставою для зміни або припинення чинності цього договору і зберігає свою чинність для нового власника (їх правонаступників), якщо інше не передбачається цим договором або чинним законодавством (п. 11.5 Договору № 471).

На виконання умов договору про надання послуг відповідального зберігання № 471 від 01.09.2014р. Південною митницею Міндоходів передано на відповідальне зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «Капрол Трейдінг» майно згідно з актом прийому-передачі від 25.09.2014р.

Також на зберігання до ТОВ «Капрол Трейдінг» був переданий товар «сітчасті полотна із синтетичних комплексних ниток (100 % поліестер), однокольорові без візерунка в рулонах, вага нетто 6164,6 кг.», який був вилучений на підставі протоколу про порушення митних правил № 0924/50000/14 від 12.12.2014.

16.02.2015р. Одеська митниця ДФС направила ТОВ «Капрол Трейдінг» лист № 432/10/15-70-03-02, в якому повідомила про проведення інвентаризації вилучених, прийнятих на зберігання, конфіскованих товарів і транспортних засобів, розміщених на складах митниці (власних та/або орендованих), станом на 01.02.2015р.

З метою створення умов для роботи комісії Одеська митниця Державної фіскальної служби України просила ТОВ «Капрол Трейдінг» забезпечити доступ до товарів та присутність матеріально-відповідальної особи підприємства-зберігача з 17.02.2015 по 27.02.2015 для участі в інвентаризаційних заходах.

Під час проведення інвентаризації відповідно до наказу Одеської митниці Державної фіскальної служби України від 30.01.2015 № 41, інвентаризаційною комісією Одеської митниці ДФС виявлено нестачу майна, переданого на відповідальне зберігання ТОВ Капрол Трейдінг».

За результатами роботи інвентаризаційної комісії Одеської митниці Державної фіскальної служби України складені Інвентаризаційний опис матеріальних цінностей, прийнятих (зданих) на відповідальне зберігання від 23.02.2015, Порівняльна відомість від 25.02.2015 результатів інвентаризації товарів та транспортних засобів станом на 01.02.2015р.

Протокол засідання від 06.03.2015 робочої інвентаризаційної комісії, створеної відповідно до наказу Одеської митниці ДФС «Про утворення Комісій з прийняття товарно-матеріальних цінностей та зобовязань» від 30.01.2015 № 41, які підтверджують факт нестачі товару, переданого на зберігання митницею до ТОВ «Капрол Трейдінг».

05.05.2015р. на адресу Одеської митниці ДФС надійшов лист ТОВ «Капрол Трейдінг» № 05/5 від 05.05.2015 у якому ТОВ «Капрол Трейдінг» зобовязувалось сплатити вартість втраченого від нестачі майна, переданого Південною митницею Міндоходів на відповідальне зберігання згідно ОСОБА_1 прийому передачі товарів та транспортних засобів від 25.09.2014 за договором про надання послуг відповідального зберігання № 471 від 01.09.2014.

ТОВ «Капрол Трейдінг» було повернуто Одеській митниці ДФС майно, нестачу якого було встановлено під час проведення інвентаризації, а саме товар «сітчасті полотна із синтетичних комплексних ниток (100 % поліестер) однокольорові без візерунка в рулонах, фатин, вага нетто 6164,6 кг.», затримані за протоколом про порушення митних правил від 12.12.2014р. №0924/50000/14, що підтверджується ОСОБА_1 прийому-передачі від 28.08.2015р., листом ТОВ «Капрол Трейдінг» № 08/7 від 08.07.2015р.

Згідно Звіту № ОЦ08/15 складеного 27.07.2015 ТОВ «Науково-дослідний інститут судової експертизи та оцінки», ринкова вартість втраченого від нестачі сітчастого полотна складає 1 483 535,70 грн.

Отже, ринкова вартість втраченого від нестачі майна, переданого на зберігання до ТОВ «Капрол Трейдінг» складає (5 111 617,76 + 88) - 1 483 535,70 = 3 628 170,06 грн.

13.07.2015р. між Одеською митницею ДФС та товариством з обмеженою відповідальністю Науково-дослідний інститут судової експертизи та оцінки» укладено договір про надання послуг з проведення незалежної оцінки майна № 160.

Відповідно до договору № 160 від 13.07.2015р. виконавець зобовязався за дорученням замовника провести незалежну оцінку ринкової вартості втраченого від нестачі майна, яке було надано на відповідальне зберігання, з урахуванням належних митних платежів, які підлягали сплаті при переміщенні даних товарів через митний кордон України.

П. 5.1 договору № 160 від 13.07.2015р. встановлено, що загальна ціна договору становить 2800 грн., визначається відповідно Протоколу узгодження ціни (Додаток №6).

Згідно п. 6.1 договору № 160 від 13.07.2015р. оплата за проведену роботу здійснюється пропорційно обсягу виконаних робіт Замовником згідно з виставленим Виконавцем рахунком та актом виконаних робіт, підписаного сторонами.

Здавання роботи Виконавцем та приймання її результатів Замовником оформлюється шляхом підписання сторонами ОСОБА_1 виконаних робіт у 2 примірниках та по 1 для кожної із сторін договору (п. 6.2 договору № 160 від 13.07.2015р.).

На виконання умов договору про надання послуг з проведення незалежної оцінки майна № 160 від 13.07.2015р. ТОВ Науково-дослідний інститут судової експертизи та оцінки» 27.07.2015р. складено Звіт про оцінку ринкової вартості втраченого від нестачі майна, з урахуванням належних митних платежів, які підлягали сплаті при переміщенні товарів через митний кордон України, згідно якого встановлено, що вартість втраченого від нестачі майна, складає 5111617,76 грн. відповідно до додатку до звіту по п. 40, 153 вартість втраченого від нестачі майна, складає 88грн.

ТОВ Науково-дослідний інститут судової експертизи та оцінки» виконало в повному обсязі, а Одеська митниця ДФС прийняло послуги з оцінки вищезазначеного майна, згідно договору № 160 від 13.07.2015р., відповідно до чого сторонами складено та підписано ОСОБА_1 надання послуг від 28.07.2015р. на суму 2800 грн.

За проведення незалежної оцінки майна за договором про надання послуг з проведення незалежної оцінки майна № 160, 30.07.2015р. Одеська митниця ДФС сплатила на користь ТОВ Науково-дослідний інститут судової експертизи та оцінки» 2800 грн. що підтверджується відтиском печатки Головного управління ДКСУ в Одеській області.

03.12.2015р. Одеська митниця ДФС надіслала ТОВ «Капрол Трейдінг» претензію про відшкодування збитків, завданих нестачею майна, переданого на зберігання за договором на суму 3 630 410,06 грн., але станом на теперішній час, відповідь на вищевказану претензію та збитки не відшкодовані.

Отже, через неналежне виконання відповідачем грошового зобовязання з оплати за транспортування природного газу, позивач був змушений звернутись до господарського суду Одеської області за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

В силу вимог ч.1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як встановлено матеріалами справи між сторонами укладено договір про надання послуг відповідального зберігання № 471 від 01.09.2014р., відповідно до якого відповідач зобовязався надати позивачу послуги відповідального зберігання предметів, вилучених по протоколам про порушення митних правил, конфіскованих за рішенням суду, переданих для зберігання та інші предмети, що підлягають передачі у власність держави України.

Згідно положень ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Статтею 938 Цивільного кодексу України передбачено, що зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.

Відповідно до статті 942 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Згідно положень ст. 944 Цивільного кодексу України зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі.

Статтею 949 Цивільного кодексу України передбачено, що зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі підписаного уповноваженими особами акту прийому-передачі від 25.09.2014р. Південною митницею Міндоходів передано на відповідальне зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «Капрол Трейдінг» товари за договором про надання послуг відповідального зберігання № 471 від 01.09.2014р.

Пунктом 6.3.4 договору № 471 від 01.09.2014р. передбачено, що Зберігач зобовязаний забезпечити повне збереження переданого на відповідальне зберігання майна та вживати заходи необхідні для забезпечення схоронності майна, а після закінчення відповідального зберігання повернути Поклажодавцю те саме майно. Майно повинно бути повернене в тому самому стані, у якому воно було прийняте на відповідальне зберігання, з урахуванням змін його природних властивостей.

В процесі здійснення інвентаризаційної перевірки товарів, які були передані на відповідальне зберігання на склади Товариства з обмеженою відповідальністю «Капрол Трейдінг» встановлено факт нестачі товару, переданого на зберігання митницею до Товариства з обмеженою відповідальністю «Капрол Трейдінг», про що Південною митницею Міндоходів складено протокол засідання робочої інвентаризаційної комісії від 06.03.2015, створеної відповідно до наказу Одеської митниці ДФС «Про утворення Комісій з прийняття товарно-матеріальних цінностей та зобовязань» від 30.01.2015 № 41.

Згідно із п. 4 Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби та митних органів при переданні майна, конфіскованого за рішеннями судів, та розпорядженні ним, затвердженим наказом Міністерства юстиції України, Державної митної служби України від 12.10.2009 № 1833/5/943, п. п. 2, 3 Порядку обліку, зберігання, оцінки вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі його органам державної виконавчої служби і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2001 № 1724, п. 2 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 № 1340, митні органи несуть відповідальність за збереження майна вилученого ними або конфіскованого за рішеннями судів.

Пунктом 2 Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, який затверджений постановою кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 116 передбачено, що розмір збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей зазначається шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів оцінки. У разі визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі, територіальній громаді або суб'єкту господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі, розмір збитків визначається відповідно до методики оцінки майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 104 Методики оцінки майна, яка затверджена постановою кабінету Міністрів України від 10.12.2003 № 1891 встановлено, що визначення розміру збитків здійснюється шляхом проведення незалежної оцінки.

З метою визначення розміру збитків Одеською митницею ДФС укладений договір № 160 від 13.07.2015р. про надання послуг з проведення незалежної оцінки майна з ТОВ «Науково-дослідний інститут судової експертизи та оцінки».

На виконання умов договору про надання послуг з проведення незалежної оцінки майна № 160 від 13.07.2015р. ТОВ Науково-дослідний інститут судової експертизи та оцінки» 27.07.2015р. складено Звіт про оцінку ринкової вартості втраченого від нестачі майна, з урахуванням належних митних платежів, які підлягали сплаті при переміщенні товарів через митний кордон України, згідно якого встановлено, що вартість втраченого від нестачі майна, складає 5111617,76 грн.(а.с. 57) відповідно до додатку до звіту по п. 40, 153 вартість втраченого від нестачі майна, складає 88грн (а.с.102).

Однак, враховуючи те, що ТОВ «Капрол Трейдінг» було повернуто Одеській митниці ДФС майно, нестачу якого було встановлено під час проведення інвентаризації, а саме товар «сітчасті полотна із синтетичних комплексних ниток (100 % поліестер) однокольорові без візерунка в рулонах, фатин, вага нетто 6164,6 кг.», вартість яких, відповідно до Звіту № ОЦ08/15 складеного 27.07.2015 ТОВ «Науково-дослідний інститут судової експертизи та оцінки», ринкова вартість втраченого від нестачі сітчастого полотна складає 1 483 535,70 грн. ринкова вартість втраченого від нестачі майна, переданого на зберігання до ТОВ «Капрол Трейдінг» складає (5 111 617,76 + 88) - 1 483 535,70 = 3 628 170,06 грн.

Господарський суд Одеської області не приймає твердження відповідача які ставлять під сумнів дані звіту № ОЦ08/15, так як проведення такої оцінки передбачено пунктом 2 Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, який затверджений постановою кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 116, крім цього суд звертає увагу, що в акті прийому-передачі визначено попередню вартість згідно первинних документів, так як питання конкретної вартості даних предметів не ставилася до факту нестачі матеріальних цінностей, при доведенні позовних вимог, сума збитків по справі №916/78/16 встановлена належними та допустимими доказами та матеріалами справи.

Правові наслідки порушення зобов'язання передбачено ст. 611 Цивільного кодексу України, згідно з якою у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 623 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки; розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

За втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах (ст. 950 ЦК України), а збитки, завдані поклажедавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем, згідно з вимогами ст. 951 ЦК України та ст.ст. 224, 225 ГК України: - у разі втрати (нестачі) речі у розмірі її вартості; - у разі пошкодження речі у розмірі суми на яку знизилася її вартість.

Таким чином, приписами вищезазначених правових норм передбачено обов'язок зберігача повернути поклажедавцеві товар, який був прийнятий на зберігання, а в разі втрати (нестачі) або його пошкодження, відшкодувати збитки завдані поклажедавцеві.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вимоги, заявлені позивачем про стягнення з відповідача 3 628 170,06 грн. збитків, які є вартістю втраченого майна, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, отже підлягають задоволенню.

Пунктом 1 частиною 2 статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що до збитків відносяться, зокрема, і витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

З огляду на те, що витрати Одеської митниці ДФС на оплату послуг з проведення незалежної оцінки вартості втраченого від нестачі майна складають 2800 грн., однак позивач просить суд стягнути 2240грн. суд не може вийти за рамки позовних вимог а тому задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 54456,15 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44-49,50,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Капрол Трейдінг» (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, будинок 37, офіс 413, ) на користь Одеської митниці Державної фіскальної служби (65078, м. Одеса, вул. Гайдара, буд. 21 А, ) збитки у розмірі 3630410,06 грн. та 54456,15 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено та підписано 03 жовтня 2016 р.

Суддя О.Ю. Оборотова