РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2016Справа №910/14888/16
За позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гарант і Я»

До Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре»

Про стягнення 2 762, 60 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гарант і Я» (далі -позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» (далі - відповідач) про стягнення 2 762, 60 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що позивачем, як страховиком, відповідно до договору страхування транспортного засобу № 03-441.05/15 від 17.09.2015р. було виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 2 762,60 грн., внаслідок чого, до позивача в порядку ст. 27 Закону України "Про страхування" та статті 228 Господарського кодексу України перейшло право вимоги (регресу) в межах здійснених фактичних затрат до відповідача, як до особи, яка відповідальна за відшкодування шкоди, оскільки саме з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована у відповідача, сталася ДТП, наслідки якої визнано позивачем страховим випадком та здійснено виплату страхової суми страхувальнику.

Ухвалою суду від 16.08.2016р. порушено провадження у справі № 910/14888/16 та призначено розгляд на 02.09.2016 р.

31.08.2016р. позивач подав через відділ діловодства суду документи по справі.

02.09.2016р. представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини відсутності суд не повідомив.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини відсутності суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Суд вирішив відкласти судовий розгляд справи, у зв'язку з відсутністю представників сторін.

12.09.2016р. на адресу суду надійшла відповідь від МТСБУ.

19.09.2016р. позивач подав через відділ діловодства суду документи по справі та заяву про розгляд без участі представника.

23.09.2016р. представник позивача у судове засідання не з'явився.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини відсутності суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Суд вирішив позов задовольнити повністю.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2015 року у м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода, згідно обставин якої, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volvo 940 д.р.н. ВС 6673 ВТ здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen Polo д.р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 01.12.2015р. року по справі № 463/5813/15-п про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, останнього визнано винним у порушенні п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та завдані технічних пошкоджень автомобілю Volkswagen Polo д.р.н. НОМЕР_1.

Пошкоджений в результаті ДТП автомобіль Volkswagen Polo д.р.н. НОМЕР_1 застрахований у ТДВ „Страхова компанія „Гарант і Я" за договором добровільного страхування наземного транспорту від 17.09.2015 року № 03- 441.05/15 (надалі - Договір добровільного страхування).

Згідно рахунку СТО ТОВ „Арія Моторе" № АР00025650 від 11.11.2015р. вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Polo д.р.н. НОМЕР_1 становить 2 762,60 грн.

На підставі договору добровільного страхування та страхового акту, ТДВ „Страхова компанія „Гарант і Я" згідно заяви ОСОБА_2 від 09.12.2015 року здійснено страхове відшкодування в розмірі 2 762,60 грн., шляхом проведення зарахування суми страхового відшкодування в рахунок оплати чергових страхових платежів, що підтверджується актом взаємозаліку зустрічних вимог від 10.12.2015 року № 304-НТ/15.

Разом з цим, згідно інформації з Централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Volvo 940 д.р.н. ВС 6673 ВТ застрахована у ТДВ „СК „Київ Ре" на підставі Договору (полісу) №АІ/5276761 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого ТДВ „СК „ Київ Ре" взяло на себе обов'язок відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третіх осіб під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу.

Виходячи із матеріалів справи, ТДВ „СК „Гарант і Я" 17.03.2016 року надіслано до ТДВ „СК „Київ Ре" регресну вимогу про відшкодування збитків № 054/01/03 та завірені копії всіх документів, необхідних для прийняття страховиком рішення про виплату. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, вищевказані документи 29.03.2016 року були вручені уповноваженому представнику ТДВ „СК „Київ Ре".

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, або у разі невизнання майнових вимог заявника - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Проте, як зазначає позивач в позовній заяві, відповідачем не проведено виплату страхового відшкодування.

Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку Страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Вимогами статті 993 Цивільного кодексу України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В статті 1187 ЦК України наведено визначення: „Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб".

Згідно із п.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Абзацом 16 ст. 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно із статтею 27 Закону України „Про страхування" страховик має право вимоги в межах його фактичних затрат.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, а між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно статті 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позивач на підставі ст.ст. 22, 1191, Цивільного кодексу України, ст. 228 Господарського кодексу України набув право регресу до відповідача щодо відшкодування останнім понесених позивачем витрат у вигляді суми виплаченого страхового відшкодування, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» (код за , 01033, м. Київ, вул. Тарасівська, 38) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Гарант і Я» (код за , 79022, м. Львів, вул. Городоцька, 174, Діловий центр «Вулик», оф. 312 «а») заборгованість у розмірі 2 762 (дві тисячі сімсот шістдесят дві) грн. 60 коп., 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. - судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

(Повний текст рішення складено: 28.09.2016р.)

Суддя Мельник В.І.