РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2016Справа №910/14557/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Отіс»
доКомунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва»
простягнення 14914 грн. 20 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Мацюк В.В. - представник за довіреністю № 8 від 29.01.2016;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

09.08.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Отіс» з вимогами до Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» про стягнення 14914 грн. 20 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та укладеного між сторонами Договору D24T№383 від 12.07.2013 не здійснив оплату за виконані позивачем роботи, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 14914 грн. 20 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2016 порушено провадження у справі № 910/14557/16 та справу призначено до розгляду на 16.09.2016.

Представник позивача у судовому засіданні 16.09.2016 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 16.09.2016 не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана у Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 22159717 від 11.08.2016, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою відділення поштового зв'язку про повернення поштового відправлення у зв'язку з тим, що адресат за вказаної адресою не зареєстрований.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи відповідач не подавав, з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в матеріалах справи доказами.

У судовому засіданні 16.09.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

12.07.2013 між Комунальним підприємством «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» (замовник) та Приватним акціонерним товариством «Отіс» (підрядник) укладено Договір D24T№383, відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе обов'язки по виконанню ремонту ліфта, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Котельнікова, 87 (2 п.), реєстр № 7370, придбання необхідних матеріалів для виконання робіт за рахунок коштів комунального підприємства, а замовник зобов'язується сплатити підряднику вартість робіт, матеріалів та послуг, які визначені в кошторисній документації.

Згідно з п. 2.1 Договору D24T№383 від 12.07.2013 договірна ціна визначається на основі твердого кошторису, складеного за Правилами визначення вартості будівництва ДБН Д.1.1-1 (зі змінами та доповненнями), що є невід'ємною частиною договору, є твердою, узгоджена сторонами і складає 14914 грн. 20 коп. (разом з ПДВ).

Відповідно до п. 2.2 Договору D24T№383 від 12.07.2013 виконання робіт оформлюється актом за формою КБ-2в та довідкою за формою КБ3 не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.

Згідно з п. 5.1 Договору D24T№383 від 12.07.2013 він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до виконання сторонами своїх обов'язків.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Судом встановлено, що уповноваженими представниками сторін було погоджено Договірну ціну до Договору D24T№383 від 12.07.2013 у розмірі 14914 грн. 20 коп. (копія Договірної ціни долучена позивачем до позовної заяви).

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов'язання за Договором D24T№383 від 12.07.2013, виконавши роботи з ремонту ліфта, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Котельнікова, 87 (2 п), реєстр № 7370, на суму 14914 грн. 20 коп., що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками юридичних осіб сторін актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2013 від 23.08.2013 на суму 14914 грн. 20 коп. (форма КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2013 року від 23.08.2013 на суму 14914 грн. 20 коп. (копії долучено позивачем до позовної заяви, оригінали оглянуто судом у судовому засіданні 16.09.2016).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 2.3 Договору D24T№383 від 12.07.2013 оплата вартості ремонту ліфта згідно з п. 2.1 Договору здійснюється замовником протягом 5 робочих днів з дня підписання акта виконаних робіт за формою КБ-2 в та довідки за формою КБ-3.

Таким чином, враховуючи дати підписання сторонами акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2013 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт - 23.08.2013, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був оплатити виконані позивачем роботи за Договором D24T№383 від 12.07.2013 у розмірі 14914 грн. 20 коп. у строк до 02.09.2013 (включно).

Однак, відповідач свій обов'язок з оплати за виконані позивачем роботи у розмірі 14914 грн. 20 коп. не виконав, що не було спростовано відповідачем належними та допустимими доказами, зокрема відповідачем не надано суду доказів сплати грошових коштів у розмірі 14914 грн. 20 коп.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, позивач належним чином виконав свої зобов'язання за Договором D24T№383 від 12.07.2013, виконавши роботи з ремонту ліфта, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Котельнікова, 87 (2 п), реєстр № 7370, на суму 14914 грн. 20 коп., що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками юридичних осіб сторін актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2013 від 23.08.2013 на суму 14914 грн. 20 коп. (форма КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2013 року від 23.08.2013 на суму 14914 грн. 20 коп.

Як встановлено судом, відповідач свій обов'язок з оплати за виконані позивачем роботи у розмірі 14914 грн. 20 коп. не виконав, що не було спростовано відповідачем належними та допустимими доказами, зокрема відповідачем не надано суду доказів сплати грошових коштів у розмірі 14914 грн. 20 коп.

Наявність та обсяг заборгованості Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» у розмірі 14914 грн. 20 коп. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв'язку з чим позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Отіс» до Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» про стягнення 14914 грн. 20 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» (03134, м. Київ, вул. Симиренка, буд. 17; ідентифікаційний код: 36037999) на користь Приватного акціонерного товариства «Отіс» (03062, м. Київ, вул. Чистяківська, буд. 32; ідентифікаційний код: 14357579) грошові кошти у розмірі 14914 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот чотирнадцять) грн. 20 коп. та судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 21.09.2016

Cуддя І.М. Отрош