ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" вересня 2016 р.Справа № 916/2062/16

За первісним позовом: Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс

про стягнення 113177,73 грн.

За зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс

До відповідача: Державного підприємства „Адміністрація морських портів України

про визнання недійсним пункту договору

Суддя Т.Г. Дяченко

Представники:

Від позивача за первісним позовом: ОСОБА_1, представник за довіреністю

Від відповідача за первісним позовом : ОСОБА_2, представник за довіреністю

Від позивача за зустрічним позовом: ОСОБА_2, представник за довіреністю

Від відповідача за зустрічним позовом: ОСОБА_1, представник за довіреністю

У судових засіданнях, судом в порядку ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва з 19.09.2016р. до 21.09.2016р. та з 26.09.2016р. до 29.09.2016р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач Державне підприємство „Адміністрація морських портів України, в особі Одеської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс, у якій просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 81232,40 грн. та суму штрафу у розмірі 31945,33грн., що загалом становить 113177,73 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.08.2016р. було порушено провадження у справі №916/2062/16 із призначенням справи до розгляду в судовому засіданні.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс в судові засідання зявлявся, відзив на позов не надав, проте надав пояснення, відповідно до яких, вважає що штрафні санкції повинні розраховуватись з вартості непоставленого товару, в звязку з чим позовні вимоги визнає частково на суму 3534,05грн.

До початку розгляду справи судом по суті, 19.09.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс звернулося до господарського суду Одеської області з зустрічною позовною заявою (вх. № ГСОО 2744/16) по справі №916/2062/16 до Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України, у якій просить суд визнати недійсним п. 5.1. Договору №148-В-АМПУ-15 від 30 грудня 2015 року в частині визначення строку поставки Товару „протягом 5 робочих днів, вважати строком поставки Товару за Договором №148-В-АМПУ-15 від 30 грудня 2015 року строк, встановлений в тендерній документації, а саме до 01.03.2016р. та вважати своєчасно виконаним Товариством з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс зобовязання щодо поставки Державному підприємству „Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) кабельної продукції на загальну суму 439533 грн. за договором №148-В-АМПУ-15 від 30 грудня 2015 року, за видатковими накладеними №1 від 29.01.2016р. на суму 40662 грн., №8 від 03.02.2016р. на суму 93363 грн., №7 від 03.02.2016р. на суму 101851,2 грн., №9 від 03.02.2016р. на суму 12996 грн., №44 від 18.02.2016р. на суму 42267 грн., №54 від 29.02.2016р. на суму 148393,20 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.09.2016р. прийнято до розгляду зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс по справі 916/2062/16 та обєднано його для спільного розгляду з первісним позовом.

Представник Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) проти задоволення зустрічного позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву.

Так, обґрунтовуючи свої заперечення, представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) зазначає, що договір був укладений цілком відповідно до вимог діючого законодавства України, з дотриманням умов документації проведених торгів та, зокрема, додатків №2 та №7 до Документації конкурсних торгів на закупівлю товару „Проводи та кабелі електричні, інші за кодом ДК 016:2010 27.32.1 (Проводи та кабелі) „Конкурсна форма „Пропозиція та „Конкурсна форма „основні умови, які обовязково будуть включені до договору відповідно, твердження відповідача (позивача за зустрічним позовом) щодо невідповідно п 5.1 Договору щодо строків поставки товару документації конкурсних торгів, є помилковими.

12.09.2016р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс звернуся до суду з клопотання (вх. ГСОО №2-4773/16) про залучення до участі у справі Державного підприємства „Адміністрація морських портів України, в задоволені якого судом відмовляється, з огляду на його необґрунтованість. Так, з відповідного клопотання не вбачається процесуального статусу, з визначенням якого заявник просить залучити Державне підприємство „Адміністрація морських портів України до участі у справі.

29.09.2016р. за вх. №23662/16 до канцелярії суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс, в якому відповідач за первісним позовом просить суд, керуючись положенням ст. 233 ГК України, зменшити розмір штрафних санкцій.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, надані під час судового розгляду, проаналізувавши наявні у справі докази, суд встановив.

30.12.2015р. між Державним підприємством „Адміністрація морських портів України (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс (Постачальник) був укладений договір №148-В-АМПУ-15, умовами якого передбачено що Постачальник зобовязується поставити і передати у власність Покупця товар: Проводи та кабелі електронні та електричні, інші за кодом ДК 016:2010 27.32.1 (Проводи та кабелі) (далі Товар), а Покупець прийняти і оплатити такий Товар, в порядку та на умовах, визначених цим договором (п.1.1 договору).

Найменування, асортимент, кількість та ціна Товару, що поставляється згідно з цим договором, визначені у Специфікації (Додаток №1 до цього договору), яка є невідємною частиною цього договору (п.1.2 договору).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що ціна договору становить 1745169грн., без ПДВ, крім того сума ПДВ 350833,80грн., всього ціна договору 2105002,80грн. з ПДВ. Ціна одиниці товару зазначена у специфікації.

Розділом 5 Договору передбачений порядок поставки товару. Так, пунктом 5.1 Договору встановлено, що поставка Товару здійснюється впродовж терміну дії договору окремими партіями протягом 5 (пяти) робочих днів на підставі отриманих замовлень Покупця Постачальником, на умовах DDP. Датою поставки Товару вважається дата передачі Постачальником Покупцю Товару (п.5.3 Договору). Право власності, а також ризик випадкового знищення, загибелі або пошкодження Товару переходить від Постачальника до Покупця після підписання Сторонами видаткової (та/або товарно-транспортної) накладної (п.5.4 Договору). Постачальник буде вважатись таким, який виконав зобовязання з поставки Товару, якщо від поставив Товар в місце, зазначене у замовлені Покупця, із усією супроводжувальною документацією, яка вимагається за чинним законодавством України та даним договором, якщо внаслідок прийому було встановлено, що Товару повністю відповідає вимогам, передбаченим законодавством України, умовам визначеним у замовлені Покупця, та іншим умовам даного договору (п.5.5 Договору). Покупець письмово, протягом 5 (пяти) робочих днів з дати укладання цього договору, повідомляє Постачальника про відповідальних осіб Покупця, уповноважених надавати замовлення на парію Товару із зазначенням номерів телефонного звязку, адреси електронної пошти, я якої будуть надсилатися замовлення, поштової адреси для листування (п.5.6 Договору). Постачальник письмово, протягом 5 (пяти) робочих днів з дати укладання цього договору, повідомляє Покупця про відповідальних осіб Постачальника, уповноважених отримувати замовлення на парію Товару із зазначенням номерів телефонного звязку, адреси електронної пошти, я якої будуть надсилатися замовлення, поштової адреси для листування (п.5.6 Договору). Всі повідомлення яким обмінюються Сторони, вважаються належним чином доставленими, якщо отримано відповідне документальне підтвердження за адресою Покупця/Постачальника, вказаною у розділі реквізитів цього договору (цінний лист з описом вкладення тощо). Будь-які повідомлення, які направляються факсом та/або електронною поштою Покупцем та/або Постачальником, мають юридичну силу. Належним підтвердженням направлення документу та його отримання будь-якою зі Сторін є звичайне технічне підтвердження відповідного обладнання Покупця чи Постачальника про відправлення документу: звіт факсимільного апарату, звіт серверу про відправлення електронного повідомлення тощо. (п.5.8 Договору).

Відповідно до положень підпункту 6.3.1 пункту 6.3 Договору, постачальник зобовязаних забезпечити поставку Товару у строки та порядку, встановленому цим договором; сплатити штрафні санкції і відшкодувати збитки в разі невиконання, або неналежного виконання ним зобовязань за цим договором, якщо він не доведе, що порушення цього договору сталось не з його вини (пп. 6.3.5 п.6.3 Договору).

За порушення строків поставки партії Товару, встановленого цим договором, Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості партії Товару, зазначеної у замовлені, за кожний день порушення строку, а за порушення строку поставки такої партії понад 30 (тридцять) календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 (сім) % від вартості такої партії Товару (пп. 7.2.2 п.7.2 Договору).

Пунктом 10.1 Договору встановлено, що цей договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками і діє до 01.03.2016р., але в будь якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобовязань.

Позивач вказує, що направив на електрону адресу відповідача замовлення за вих. №19-35А/39 від 12.01.2016р. на поставки партії Товару яка складається з 15 позицій, а саме: кабель одножильний АПвЭгП 10 1*240 у кількості 100м., кабель одножильний АПвЭгП 10 1*300/70 у кількості 40м., кабель АВБбШв 4*185 у кількості 200м., кабель АВБбШв 4*240 у кількості 610м., кабель КГ 3*1,5 у кількості 100м., кабель КГ 3*2,5 у кількості 300м., провід ПВС 3*0,75 у кількості 1000м., провід ПВС 3*1,5 у кількості 1000м., провід ПВС 3*2,5 у кількості 1030м., провід ПВС 5*1,5 у кількості 250м., провід ПВС 5*2,5 у кількості 500м., провід ПВС 5*4 у кількості 230м., провід ПВС 5*10 у кількості 100м., провід ПВЗ 1,5 у кількості 300м., провід ПВЗ 10 у кількості 100м., всього на загальну суму 456361,80 грн.

Відповідач свої зобовязання щодо поставки Товару виконав частково, поставив позивачу чотирнадцять позицій з замовлення від 12.01.2016р. на загальну суму 439533грн., а саме: кабель одножильний АПвЭгП 10 1*240 у кількості 100м., кабель АВБбШв 4*185 у кількості 200м., кабель АВБбШв 4*240 у кількості 610м., кабель КГ 3*1,5 у кількості 100м., кабель КГ 3*2,5 у кількості 300м., провід ПВС 3*0,75 у кількості 1000м., провід ПВС 3*1,5 у кількості 1000м., провід ПВС 3*2,5 у кількості 1030м., провід ПВС 5*1,5 у кількості 250м., провід ПВС 5*2,5 у кількості 500м., провід ПВС 5*4 у кількості 230м., провід ПВС 5*10 у кількості 100м., провід ПВЗ 1,5 у кількості 300м., провід ПВЗ 10 у кількості 100м. Непоставленим лишився кабель одножильний АПвЭгП 10 1*300/70 у кількості 40м. на суму 16828,80грн.

Первісні позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням прийнятих на себе договірних зобовязань відповідачем та направлені на стягнення з останнього штрафних санкцій, передбачених пп. 7.2.2 Договору, а саме: пені в розмірі 81232,40 грн. та 7% штрафу в розмірі 31945,33 грн., які розраховані за період з 22.01.2016р. по 18.07.2016р.

Обґрунтовуючи свої зустрічні позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс посилається на наступне.

Договір № 148-В-АМПУ-15 від 30.12.2015 р. було укладено між позивачем (відповідачем за зустрічним позовом), який виступав Замовником закупівлі та ТОВ „МАРІНСЕРВІС, який виступало учасником закупівлі та було визнане переможцем процедури закупівлі за результатами процедури відкритих торгів щодо закупівлі Проводів та кабелів електронних та електричних, інших за кодом ДК 016:2010 27.32.1 (Проводи та кабелі).

Процедура закупівлі здійснювалась відповідно до вимог Закону України „Про здійснення державних закупівель, що діяв в цей період.

Оголошення № 213284 про заплановану закупівлю було розміщено Замовником 15.10.2015 року на веб-порталі www.tender.me.gov.ua (бюлетень № 357). Згідно оголошення позивач (відповідач за зустрічним позовом) повідомив про проведення відкритих торгів щодо закупівлі Проводів та кабелів електронних та електричних, інших за кодом ДК 016:2010 27.32.1 (Проводи та кабелі) з очікуваною вартістю закупівлі 2135391,91грн. з терміном поставки кабельної продукції до 01.03.2016 року.

Відповідно до вимог Закону України „Про здійснення державних закупівель, Замовником була розроблена Документація конкурсних торгів на закупівлю товару: Проводи та кабелі електронні та електричні, інші за кодом ДК 016:2010 27.32.1 (Проводи та кабелі). Документація конкурсних торгів була затверджена Рішеннями Комітету з конкурсних торгів Замовника від 09.10.2015р. та 04.11.2015р.(у новій редакції) та розміщена ним на веб-порталі: www.tender.me.gov.ua.

Пунктом третім „Інформація про предмет закупівлі розділу 1 Документації конкурсних торгів передбачено, що строк поставки товарів було встановлено Замовником до 01.03.2016р.

Згідно з вимогами Закону України „Про здійснення державних закупівель 18.11.2015р. TOB „МАРІНСЕРВІС було подано Пропозицію щодо участі у відкритих торгах на закупівлю відповідно до вимог Документації конкурсних торгів та додатків до неї (Пропозицію конкурсних торгів) вих. № 14-10.

Отже, за посиланням відповідача (позивача з зустрічним позовом) ним був, зокрема, узгоджений запропонований Замовником термін поставки товару - до 01.03.2016 року.

Замовником ДП „АМПУ, в свою чергу, була акцептована Пропозиція конкурсних торгів надана ТОВ „МАРІНСЕРВІС на таких самих умовах, а саме - на умовах поставки товару в термін до 01.03.2016р.. Це підтверджується Повідомленням про акцепт пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції, що опубліковане Замовником на веб- порталі www.tender.me.gov.ua, № бюлетеня 396 від 09.12.2015 р., № оголошення 241717.

Таким чином, Документація конкурсних торгів, Пропозиція конкурсних торгів та Повідомлення про акцепт пропозиції конкурсних торгів містять підтвердження факту узгодження позивачем та відповідачем суттєвої умови договору №148-В-АМПУ-15 у вигляді терміну поставки товару, що становить термін до 01.03.2016 р.

За посилання відповідача (позивача за зустрічним позовом) на підписання йому був наданий договір, що містив строк поставки Товару, інший ніж був узгоджений сторонами та визначений пропозицією, документацією та умовами акцепту пропозиції конкурсних торгів, в саме: „Поставка Товару здійснюється впродовж терміну дії цього договору окремими партіями протягом 5 (п'яти) робочих днів на підставі отриманих Замовлень Покупця Постачальником, на умовах DDP (пункт 5.1. Договору).

ТОВ „МАРІНСЕРВІС вважає, що пункт 5.1. Договору № 148-В-АМПУ-15 від 30.12.2015 р. в частині визначення строку поставки „протягом 5 (п'яти) робочих днів є недійсним, як такий, що суперечить вимогам ст.ст. 31, 40 ЗУ „Про здійснення державних закупівель.

За посиланнями відповідача (позивача за зустрічним позовом) недодержання сторонами в момент укладання договору №148-В- АМПУ-15 вимог Закону України „Про здійснення державних закупівель в частині невідповідності змісту договору про закупівлю тендерній пропозиції та документації конкурсних торгів призвело до наявності суперечок між вимогами п. 5.1. договору №148- В-АМПУ-15 від 30.12.2015 р. та ст.ст. 31, 40 Закону України „Про здійснення державних закупівель, що є підставою для визнання п. 5.1. Договору №148-В-АМПУ-15 від 30.12.2015 р. недійсним в частині визначення строку поставки „протягом 5 (п'яти) робочих днів на підставі ч.1 ст. 203 та ст. 215 ЦК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Відповідно ст.. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору

Судом встановлено, що правовідносини сторін по справі виникли на підставі укладеного 30.12.2015 між ними Договору №148-В-АМПУ-15, умовами якого передбачено, що Постачальник зобовязується поставити і передати у власність Покупця товар: Проводи та кабелі електронні та електричні, інші за кодом ДК 016:2010 27.32.1 (Проводи та кабелі) (далі Товар), а Покупець прийняти і оплатити такий Товар, в порядку та на умовах, визначених цим договором (п.1.1 Договору).

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що поставки Товару здійснюється впродовж терміну дії договору окремими партіями протягом 5 (пяти) робочих днів на підставі отриманих замовлень Покупця Постачальником, на умовах DDP.

З матеріалів справи вбачається, що позивач направив на електрону адресу відповідача замовлення за вих. №19-35А/39 від 12.01.2016р. на поставки партії Товару яка складається з 15 позицій, а саме: кабель одножильний АПвЭгП 10 1*240 у кількості 100м., кабель одножильний АПвЭгП 10 1*300/70 у кількості 40м., кабель АВБбШв 4*185 у кількості 200м., кабель АВБбШв 4*240 у кількості 610м., кабель КГ 3*1,5 у кількості 100м., кабель КГ 3*2,5 у кількості 300м., провід ПВС 3*0,75 у кількості 1000м., провід ПВС 3*1,5 у кількості 1000м., провід ПВС 3*2,5 у кількості 1030м., провід ПВС 5*1,5 у кількості 250м., провід ПВС 5*2,5 у кількості 500м., провід ПВС 5*4 у кількості 230м., провід ПВС 5*10 у кількості 100м., провід ПВЗ 1,5 у кількості 300м., провід ПВЗ 10 у кількості 100м., всього на загальну суму 456361,80грн.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору, відповідач поставив позивачу чотирнадцять з пятнадцяти позицій, які були відображені в замовленні від 12.01.2016р., на загальну суму 439 533грн., а саме: кабель одножильний АПвЭгП 10 1*240 у кількості 100м., кабель АВБбШв 4*185 у кількості 200м., кабель АВБбШв 4*240 у кількості 610м., кабель КГ 3*1,5 у кількості 100м., кабель КГ 3*2,5 у кількості 300м., провід ПВС 3*0,75 у кількості 1000м., провід ПВС 3*1,5 у кількості 1000м., провід ПВС 3*2,5 у кількості 1030м., провід ПВС 5*1,5 у кількості 250м., провід ПВС 5*2,5 у кількості 500м., провід ПВС 5*4 у кількості 230м., провід ПВС 5*10 у кількості 100м., провід ПВЗ 1,5 у кількості 300м., провід ПВЗ 10 у кількості 100м. Непоставленим лишився кабель одножильний АПвЭгП 10 1*300/70 у кількості 40м. на суму 16828,80грн.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт неповного виконання відповідачем своїх зобовязань за Договором щодо поставки Товару останнім визнається та не заперечується.

У відповідності до ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

За порушення строків поставки партії Товару, встановленого Договором, Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості партії Товару, зазначеної у замовлені, за кожний день порушення строку, а за порушення строку поставки такої партії понад 30 (тридцять) календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 (сім) % від вартості такої партії Товару.

Позивачем, за порушення Товариством з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс своїх зобовязань за Договором щодо повної поставки замоленого Товару нараховано останньому на підставі пп. 7.2.2 Договору пеню в розмірі 81232,40грн. та штраф в сумі 31945,33грн.

Так, у відповідності до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобовязання.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частиною шостою статті 232 ГК України.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

Отже, чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Враховуючи вищевикладене, суд перевіривши розрахунок позивача, щодо нарахованих відповідачу 81232,40 грн. пені та 31945,33 грн. штрафу в розмірі 7 (семи) відсотків від суми вартості партії товару, вважає його вірним.

Разом з тим, норми ЦК України, ГК України та ГПК України передбачають можливість зменшення судом розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню, за наявності певних умов.

Згідно ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України також встановлює, що розмір неустойки може бути зменшеним за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення.

При цьому, при застосуванні ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України слід мати на увазі, що поняття значно та надмірно є оціночними і мають конкретизуватися судом у кожному конкретному випадку. Слід враховувати, що правила ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст.233 ГК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов'язання боржником.

З викладеного вбачається, що зазначені норми дають право суду на зменшення неустойки в залежності від співвідношення її розміру і збитків.

Пунктом 3 ч.1 ст.83 ГПК України суду надане право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

В контексті згаданої норми при зменшенні розміру неустойки повинно бути взято до уваги ступень виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні, не лише майнові, але і інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

З урахуванням визначених Вищим господарським судом України в Постанові Пленуму Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 р. критеріїв застосування положень п. 3 ст. 83 ГПК України, суд відзначає, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені) господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому, як зазначено в даній Постанові, при стягненні штрафних санкцій суд також повинен виходити з принципів справедливості, добросовісності та розумності.

З вищенаведених норм вбачається, що вирішення питання про зменшення штрафних санкцій законодавством віддано на розсуд суду, який досліджує та обєктивно оцінює докази у справі, та при прийнятті рішення керується, в тому числі, власним переконанням, заснованим на суті правових норм та оцінці доказів у їх сукупності.

Як встановлено вище судом, позивачем було замовлено Товар з пятнадцяти позицій на загальну суму 456361,80грн., відповідачем було поставлено товар на загальну суму 439533грн., непоставленим залишила лише одна одиниця замовлення (кабель одножильний АПвЭгП 10 1*300/70 у кількості 40м.) на суму 16 828,80грн., що складає приблизно 4 відсотка від загальної вартості товару. Підставою не поставки зазначеної одиниці товару стала відсутність на товарному ринку України необхідної партії товару, що є меншим ніж 250 м.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач всіляко намагався вирішити це питання, а саме: звертався до позивача з пропозицією щодо заміни непоставленого кабелю на альтернативну марку кабелю, надсилав лист з повідомленням про неможливість поставки відповідного Товару (від 20.03.2016р., вих №30/16-30), також звертався до позивача з пропозицією про припинення зобовязань за договором в частині - щодо поставки 40 метрів кабелю (від 14.06.2016р. вих. №28).

Отже, враховуючи усе вищенаведе, суд доходить до висновку про необхідність зменшення розміру штрафних санкцій, зі стягненням з відповідача пені в сумі 3249,30грн. та штрафу в розмірі 1277,80грн., які розраховані судом з урахуванням відсотку невиконаного зобовязань (4%) до загальної суми замовлення за Договором.

При цьому зменшуючи штрафні санкції, суд виходив з того, що, по-перше, відповідач не ухилявся від своїх зобовязань за договором, намагався вирішити питання, яке виникло в звязку з неможливістю поставки саме цього Товару, по друге, судом враховано ступень виконання основного зобовязання, та обставини, які стали підставою для його не повного виконання, та, по трете, приймаючи відповідні рішення, суд виходив з принципу справедливості, добросовісності та розумності., які, в даному випадку, полягають в тому, що нараховані штрафні санкції є неспіврозмірним та надмірно великим, по відношенню до залишку невиконаного зобовязання з боку відповідача. Більш того, нараховані надмірно великі штрафні санкції, на думку суду, направлені на безпідставне збагачення позивача за рахунка відповідача, що є неприпустимим.

Судом також враховано відсутність негативних наслідків для позивача, викликаних простроченням виконання зобовязань.

Аналогічної правової позиції притримується Вищий господарський суд України в постановах у справах №5023/3165/12 від 19.12.2012 р., №908/1608/14 від 03.04.2014 р., №921/167/13-г від 03.04.2014 р., №904/10765/15 від 24.05.2016р, №903/861/15 від 23.02.2016р.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи, проте, враховуючи зменшення розміру штрафних санкцій, підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України, судові витрати первісного позивача по сплаті судового збору за подання позову покладаються на відповідача за первісним позовом у справі в повному обсязі.

Щодо зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс суд зазначає наступне.

Положення ст.3 Цивільного Кодексу України встановлюють, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обовязковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч. 1, 2, 3 ст.6 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Судом встановлено, що 15.10.2015р. ДП "АМПУ" було розміщено на веб-порталі: www.tender.me.gov.ua. оголошення №213284 про заплановану закупівлю Провадів та кабелів електронних та електричних, інших за кодом ДК 016:2010 27.32.1 (Проводи та кабелі) з очікуваною вартістю 2 135 391,91грн. Документація конкурсних торгів була затверджена 09.10.2015р. рішенням Комітету з конкурсних торгів ДП "АМПУ". 04.11.2015р. рішенням Комітету з конкурсних торгів ДП "АМПУ" документація конкурсних торгів була затверджена в новій редакції.

Згідно з Додатком № 2 до документації конкурсних торгів учасник конкурсних торгів зобовязується, у разі акцепту його пропозиції, взяти на себе зобовязання виконати всі умови, передбачені цією пропозицією та Конкурсною формою «Основні умови: які обовязково будуть включені до договору».

У Додатку № 7 до документації конкурсних торгів визначено основні умови, які обовязково будуть включені до договору. Відповідно до зазначених основних умов поставка товару здійснюється впродовж терміну дії Договору (01.03.2016 р.) окремими партіями протягом 5 (пяти) робочих днів на підставі отриманих Замовлень Покупця Постачальником, на умовах DDP.

Разом з тим, відповідно до конкурсної форми № 14-10 від 18.11.2015 р., Відповідач надав свою пропозицію щодо участі у відкритих торгах на закупівлю товару: проводи та кабелі електричні, інші за кодом ДК 016:2010 27.32.1 (проводи та кабелі) та зобовязався у разі якщо його пропозиція буде акцептована, взяти на себе зобовязання виконати всі умови, передбачені цією пропозицією та конкурсною формою Основні умови, які обовязково будуть включені до договору. Водночас Постачальник зобовязався у випадку акцепту його пропозиції укласти договір про закупівлю відповідно до вимог Замовника, документації конкурсних торгів та умов акцептованої пропозиції конкурсних торгів.

30.12.2015 р. між ДП «АМПУ» та Відповідачем укладено договір № 148-В-АМПУ- 15, відповідно до умов якого Постачальник зобовязався поставити і передати у власність Покупцю товар: проводи та кабелі електронні та електричні, інші за кодом ДК 016:2010 27.32.1 (Проводи та кабелі) (далі - Товар), а Покупець - прийняти та оплатити такий Товар в порядку та на умовах, визначених Договором. Згідно з п. 5.1 Договору поставка Товару здійснюється впродовж терміну дії Договору окремими партіями протягом 5 (пяти) робочих днів на підставі отриманих замовлень Покупця Постачальником на умовах DDP. Термін дії Договору - 01.03.2016 р. але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобовязань (п. 10.1 Договору).

Згідно з ч. 2 ст. 31 Закону України Про здійснення державних закупівель (далі - Закон) Замовник укладає договір про закупівлю з учасником, пропозицію конкурсних торгів якого було акцептовано, не пізніше ніж через 30 днів з дня акцепту пропозиції відповідно до вимог документації конкурсних торгів та акцептованої пропозиції. Договір про закупівлю укладається в письмовій формі відповідно до положень Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 40 Закону). Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі (ч. 5 ст. 40 Закону).

30.12.2015 р. між ДП "АМПУ" та Відповідачем укладено Договір № 148-В-АМПУ- 15, відповідно до умов якого Постачальник зобовязався поставити і передати у власність Покупцю товар: проводи та кабелі електронні та електричні, інші за кодом ДК 016:2010 27.32.1 (Проводи та кабелі) (далі - Товар), а Покупець - прийняти та оплатити такий Товар в порядку та на умовах, визначених Договором. Згідно з п. 5.1 Договору поставка Товару здійснюється впродовж терміну дії Договору окремими партіями протягом 5 (пяти) робочих днів на підставі отриманих замовлень Покупця Постачальником на умовах DDP. Термін дії Договору - 01.03.2016 р. але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобовязань (п. 10.1 Договору).

Згідно з ч. 2 ст. 31 Закону України Про здійснення державних закупівель (далі - Закон) Замовник укладає договір про закупівлю з учасником, пропозицію конкурсних торгів якого було акцептовано, не пізніше ніж через 30 днів з дня акцепту пропозиції відповідно до вимог документації конкурсних торгів та акцептованої пропозиції. Договір про закупівлю укладається в письмовій формі відповідно до положень Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 40 Закону). Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі (ч. 5 ст. 40 Закону).

30.12.2015 р. між сторонами по справі було укладено Договір №148-В-АМПУ- 15, відповідно до умов якого Постачальник зобовязався поставити і передати у власність Покупцю товар: проводи та кабелі електронні та електричні, інші за кодом ДК 016:2010 27.32.1 (Проводи та кабелі) (далі - Товар), а Покупець - прийняти та оплатити такий Товар в порядку та на умовах, визначених Договором. Згідно з п. 5.1 Договору поставка Товару здійснюється впродовж терміну дії Договору окремими партіями протягом 5 (пяти) робочих днів на підставі отриманих замовлень Покупця Постачальником на умовах DDP. Термін дії Договору - 01.03.2016 р. але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобовязань (п. 10.1 Договору).

Отже з наведеного вбачається що, Договір був укладений цілком відповідно до вимог діючого законодавства України, з дотриманням умов документації конкурсних торгів та, зокрема, Додатків № 2 та № 7 до Документації конкурсних торгів на закупівлю товару „Проводи та кабелі електронни та електричні, інші за кодом ДК 016:2010 27.32.1 (Проводи та кабелі) „Конкурсна форма „Пропозиція та „Конкурсна форма „Основні умови, які обовязково будуть включені до договору відповідно, у звязку з чим, посилання відповідача (позивача за зустрічним позовом) щодо невідповідності п. 5.1 Договору щодо строків поставки Товару документації конкурсних торгів, є помилковим та такими що не відповідають матеріалам справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Положеннями ч.ч.1, 2, 3 ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Приписи п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними від 6.11.2009р. №9 передбачають, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Отже, в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (п.2.1. Постанови Пленуму ВГСУ №11 від 29.05.2013р.).

Отже, відповідно до положень наведених норм законодавства, сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору, з врахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто, названими нормами права визначений один із загальних принципів договірних правовідносин принцип свободи договору. При цьому не має значення, які це умови істотні, або ті, які сторони узгодили виключно власною згодою. Якщо відповідна умова виконання закріплена у договорі, вона є обовязковою для сторін та є критерієм належності виконання.

На підставі поданих до матеріалів справи доказів в їх сукупності, судом встановлено, що договір в оспорюваній його частині відповідає вимогам чинного законодавства і, обставин, з якими закон пов'язує визнання правочину недійсним на момент його вчинення, під час розгляду справи встановлено не було.

При цьому, суд не вбачає доведеними зазначені Товариством з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс підстави визнання недійсним п. 5.1. Договору як такого, що не відповідає вимогам законодавства, оскільки, як вже зазначалось вище, зазначений пункт Договору укладений з урахуванням положень чинного законодавства, зокрема ЗУ „Про здійснення державних закупівель та цілком у відповідності з документацією конкурсних торгів.

З огляду на вищевикладене, зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс до Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України про визнання недійсним пункту договору, не обґрунтовані, матеріалами справи не підтверджені, тому задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору за подання зустрічного позову покладаються на позивача за зустрічним позовом, згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) - задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс (65003, м.Одеса, вул. Отамана Чепіги, 28, ) на користь Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна площа, 1 ) 3249 (три тисячі двісті сорок девять) грн. 30 коп. пені, 1277 (одну тисячу двісті сімдесят сім) грн. 81 коп. штрафу та 1697 (одну тисячу шістсот девяносто сім) грн. 67 коп. судового збору.

3.В решті позовних вимог за первісним позовом - відмовити.

4.У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс - відмовити повністю.

Повний текст рішення складено 03 жовтня 2016 р.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д'яченко