КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2016 р. Справа№ 910/7663/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Сухового В.Г.

при секретарі судового засідання Білак В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТ-ХІМ"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2016

у справі № 910/7663/16 (суддя Комарова О.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТ-ХІМ"

до Державної казначейської служби України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Запорізька митниця ДФС,

про стягнення 9 467, 98 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.08.2016 провадження у справі № 910/7663/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Логіст-хім" до Державної казначейської служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Запорізька митниця ДФС, про стягнення 9 467,98 грн. припинено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТ-ХІМ" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у відповідності до якої просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 09.08.2016, справу № 910/7663/16 передати на розгляд місцевого господарського суду.

В обґрунтування апеляційної скарги товариство з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТ-ХІМ", посилаючись на ст. 21 КАС України, зазначає, що вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2016 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТ-ХІМ" у справі № 910/7663/16 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.09.2016 за участю уповноважених представників сторін.

У судове засідання 21.09.2016 представники позивача, відповідача та третьої особи не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи № 910/7663/16 були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які знаходяться в матеріалах справи.

Також відповідач та третя особа відзивів на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст. 96 Господарського процесуального кодексу України, суду не надали, проте відсутність відзивів не перешкоджає перегляду ухвали місцевого господарського суду, а тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши докази, що є у справі, перевіривши правильність застосування норм процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.05.2015 товариство з обмеженою відпоаідальністю "Логіст-хім" звернулося до Запорізької митниці для митного оформлення імпортованого товару за митною декларацією № 112050000/2015/008268. За вказаною ВМД підлягали сплаті такі платежі: мито (020) - 0 грн; додатковий імпортний збір (022) - 7 214,29 грн.; ПДВ (028) - 30 300,01 грн.

28.05.2015 третьою особою надіслано позивачу повідомлення № 168742 про надання додаткових документів, на що позивачем надана відповідь щодо їх відсутності і неможливості надання.

Наступним повідомленням № 168824 третя особа повідомила позивача про проведену консультацію, наслідком якої митну вартість товару визначено із застосуванням основного та другорядних методів з розрахунку 1,61 долл/кг згідно наявної у органу доходів та зборів інформації щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за МД № 110070000/2015/303869 від 12.05.2015.

У подальшому позивачем подано нову митну декларацію №112050000/2015/008341.

Випуск товарів здійснено у вільний обіг за відповідною митною декларацією № 112050000/2015/008341, за якою сплачено такі платежі: мито (020) - 0 грн.; додатковий імпортний збір (022) - 8 469,12 грн., ПДВ (028)- 35 570,29 грн.

Позивач вказує, що внаслідок прийняття службовцями Запорізької митниці протиправного рішення, товариством з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТ-ХІМ" за додатковою декларацією № 112050000/2015/008341 надмірно сплачено 9 467,98 грн., а саме: додаткового імпортного збору (022) - 1 554,84 грн.; ПДВ (028) - 7 913,14 грн, що є, на думку позивача, завданими йому збитками.

На підтвердження своїх вимог, позивачем зазначено, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 № 808/9713/14 встановлено, що Запорізька митниця протиправно використовує інформацію щодо раніше визначених митних вартостей за митними деклараціями, в яких вартість була відкоригована митним органом або декларантом.

Припиняючи провадження у справі, господарський суд міста Києва дійшов висновку, що ініційований позивачем спір не підлягає вирішенню у господарських судах України, оскільки є публічно-правовим, та повинен розглядатися в межах адміністративного судочинства.

За змістом статті 54 Господарського процесуального кодексу України зміст позовних вимог, а також виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, викладаються позивачем самостійно у позовній заяві.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позов у цій справі подано суб'єктом господарювання - юридичною особою до органу державної влади про відшкодування з Державного бюджету України матеріальної шкоди, завданої протиправними рішенням та діями третьої особи - Запорізької митниці. Виходячи з висновків господарського суду першої інстанції такий спір, тобто, спір між тими ж особами, про такий самий предмет (відшкодування шкоди) та з тих самих підстав є підвідомчим судам адміністративної юрисдикції.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду зазначає, що за приписами п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

У відповідності до статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Разом з тим за частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за виключенням спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю.

За частиною другою статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єкта публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені адміністративним судом в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відтак, висновок господарського суду про те, що позов, поданий суб'єктом господарювання - юридичною особою до органу державної влади про відшкодування з Державного бюджету України матеріальної шкоди, завданої протиправними рішенням та діями третьої особи - Запорізької митниці (без поєднання його з вимогою вирішити публічно-правовий спір), підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства повністю суперечать наведеним вище положенням процесуального законодавства та є необґрунтованим.

Такої ж правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у своїй постанові від 26.07.2016 № 910/1023/16.

Місцевий господарський суд наведеного не врахував, у зв'язку з чим необґрунтовано припинив провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Виходячи з наведеного, оскаржена ухвала підлягає скасуванню, а справа - передачі на розгляд господарського суду першої інстанції.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТ-ХІМ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2016 у справі №910/7663/16 про припинення провадження у справі задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.08.2016 у справі №910/7663/16 скасувати та передати справу № 910/7663/16 на розгляд до Господарського суду міста Києва.

3. Матеріали справи №910/7663/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

В.Г. Суховий