ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2016 р.Справа № 922/2748/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державний вищий навчальний заклад "Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дарвікс", м. Харків
про визнання недійсним договору та повернення майна
за участю представників сторін:

прокурора - Перегонцева Н.С., служб. посв. № 030322 від 14.11.2014р.;

позивача - ОСОБА_1, дов. № 60 від 20.04.2016р.;

3-ї особи - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_2, дов. б/н від 19.09.2016р.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Харківській області звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсним договір оренди № 2081-Н від 06.12.2005р., укладений між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Харківській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дарвікс" та додаткові угоди до нього: № 1 від 29.08.2007р., № 2 від11.10.2007р., № 3 від 25.03.2008р., № 4 від 16.10.2008р., № 5 від 29.04.2001р., № 6 від 20.07.2011р., № 7 від 22.09.2011р., № 8 від 22.09.2011р., № 9 від 11.07.2014р.; зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Дарвікс" звільнити нежитлові приміщення на першому поверсі п'ятиповерхової будівлі гуртожитку, загальною площею 74,90кв.м., розміщені за адресою: м. Харків, пров. Отакара Яроша, 3-А (вартістю 307 700,00грн.) та повернути їх Регіональному відділенню Фонду Державного майна України по Харківській області; судові витрати зі сплати судового збору прокурор просить покласти на відповідача.

Прокурор позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області позов прокурора підтримує в повному обсязі, просить суд позовні вимоги задовольнити.

Представник 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державний вищий навчальний заклад "Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну", у призначене судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що судом вжито всі заходи для належного повідомлення третьої особи про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності її представника за наявними в справі матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

У відзиві на позовну заяву (вх. № 29467 від 08.09.2016р.) третя особа просить суд позовні вимоги прокурора задовольнити частково та зобов'язати відповідача усунути виявлені порушення умов договору в частині нецільового використання орендованого приміщення з перерахунком ставки орендної плати.

Представник відповідача у відзиві на позов та в судовому засіданні просить суд в задоволенні позовних вимог прокурора про визнання договору недійсним та повернення майна відмовити та зобов'язати відповідача усунути виявлені порушення умов договору в частині нецільового використання орендованого приміщення з перерахунком ставки орендної плати за час використання орендуємого приміщення за нецільовим призначенням.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

Харківською місцевою прокуратурою № 1 під час вивчення у поточному році стану збереження майна вищих навчальних закладів, розташованих на території Шевченківського району встановлено, що 06.12.2005р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дарвікс" (відповідач) укладено договір оренди № 2081-Н (далі договір оренди).

В подальшому між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та відповідачем було укладено ряд додаткових угод до договору оренди № 2081-Н від 06.12.2005р., а саме: № 1 від 29.08.2007р., № 2 від 11.10.2007р., № 3 від 25.03.2008р., № 4 від 16.10.2008р., № 5 від 29.04.2011р., № 6 від 20.07.2011р., № 7 від 22.09.2011р., № 8 від 22.09.2011р., № 9 від 11.07.2014р., відповідно до умов яких Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області передало відповідачу в строкове платне користування окреме індивідуального визначене майно, а саме: нежитлові приміщення на першому поверсі 5-ти поверхової будівлі гуртожитку (тех. № 60580), загальною площею 74,9 м.кв., розташовані за адресою: м. Харків, пров. О. Яроша, 3-а. Дана будівля знаходиться на балансі Державного вищого навчального закладу "Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну".

За умовами п.1.1 договору оренди в редакції додаткової угоди № 6 від 20.07.2011р. майно передано в оренду з метою розміщення кафе, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи (74,9м.кв.).

Згідно акту приймання-передачі орендованого майна від 21.06.2011р. відповідач орендує нежитлові приміщення загальною площею 74,9 м.кв., решта нежитлових приміщень площею 63,08 м.кв. повернута відповідачем балансоутримувачу - Державному вищому навчальному закладу "Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну" (а.с.28).

Договір укладено строком до 03.06.2017р. (п.10.1 договору в редакції додаткової угоди № 9 від 11.07.2014р.).

Згідно графіку проведення контрольних заходів по виконанню умов договорів оренди, укладених Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області на перший квартал 2016р., з метою контролю за станом та використанням державного майна, останнім проведено огляд майна, переданого в оренду відповідачу, а саме: нежитлових приміщень на першому поверсі 5-ти поверхової будівлі гуртожитку загальною площею 74,90 кв.м.

За результатами даного огляду позивачем було встановлено нецільове використання відповідачем орендованого майна, а саме: зазначені вище приміщення використовуються під розміщення кафе "Каприз", яке не здійснює продаж товарів підакцизної групи, в даному приміщенні знаходяться два більярдних стола, на яких проводилася гра та три посадкових місця з обладнанням, призначеним для комп'ютерних ігор (три монітора з приставками).

Прокурор вважає, що спірний договір оренди та додаткові угоди до нього не відповідають вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим звернувся до суду з відповідним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 53 Конституції України держава забезпечує доступність і безоплатність освіти в державних і комунальних навчальних закладах, розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно- технічної, вищої і післядипломної освіти.

Статтею 4 Закону України Про освіту передбачено, що держава визнає освіту пріоритетною сферою соціально-економічного, духовного і культурного розвитку суспільства.

Навчальні заклади, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу (ч.2 ст.18 Закону України "Про освіту").

Частиною 1 ст. 63 Закону України "Про освіту" визначено, що матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством.

Таким чином, об'єкт освіти - це не тільки навчальний заклад, а й будівлі, споруди, землі, комунікації, обладнання та інші цінності підприємств системи освіти.

Згідно із ч.5 ст.63 Закону України "Про освіту" об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не можуть бути об'єктами оренди об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

Відповідно до п. б ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення, зокрема, об'єкти освіти, фізичної культури, спору і науки, що фінансуються з державного бюджету.

За таких обставин передача в оренду приміщень Державного вищого навчального закладу "Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну", який є об'єктом державної власності та фінансується з державного бюджету для здійснення діяльності, не пов'язаної з навчально-виховним процесом, суперечить вимогам чинного законодавства.

Судом встановлено, що державне майно, а саме: нежитлові приміщення на першому поверсі 5-ти поверхової будівлі гуртожитку (тех. № 60580), загальною площею 74,9 м.кв., розташовані за адресою: м. Харків, пров. О. Яроша, 3-а передано в оренду з метою розміщення кафе, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Згідно із актом огляду (обстеження) об'єкту оренди (нерухомого майна) № 13/2016 від 15.03.2016р. (АЕС. 34) приміщенні, що орендується відповідачем знаходяться два більярдних стола, на яких проводилася гра та три монітори з приставками під компютерні ігри.

Факт використання орендованих приміщень не за цільовим призначенням, а саме для розміщення двох більярдних столів та трьох посадкових місць з обладнанням, призначеним для комп'ютерних ігор також визнаний відповідачем у наданому ним відзиві та в судовому засіданні.

Таким чином суд дійшов висновку, що приміщення, передане в оренду відповідачу, використовується останнім не за призначенням, що є порушенням ч.5 ст.63 Закону України "Про освіту".

Враховуючи викладене суд не приймає та вважає помилковими заперечення відповідача та третьої особи про те, що оспорюваний договір не порушує норми чинного законодавства.

Згідно із приписами ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 203 зазначеного Кодексу зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Частиною 1 ст.207 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що спірний договір було укладено з порушенням вимог діючого законодавства, що є підставою, відповідно до ч. 1 ст. 203 та ст. 215 Цивільного кодексу України, для визнання його недійсним, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За приписами ч.1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Згідно із ч.3 ст.207 Господарського кодексу України передбачена можливість припинення господарського зобов'язання лише на майбутнє.

Оскільки предметом спірного договору є користування майном за плату та повернути це право не можливо, суд вважає за необхідне зазначити, що спірний договір оренди підлягає визнанню недійсним на майбутнє.

Стосовно позовних вимог про зобовязання відповідача звільнити та повернути нежитлові приміщення на першому поверсі п'ятиповерхової будівлі гуртожитку, загальною площею 74,90 м.кв., розміщені за адресою: м. Харків, пров. Отакара Яроша, 3-А, вартістю 307 700,00грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

За таких підстав, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог прокурора про зобовязання відповідача звільнити та повернути окреме індивідуально визначене майно, а саме: нежитлові приміщення першому поверсі п'ятиповерхової будівлі гуртожитку, загальною площею 74,90 м.кв., розміщені за адресою: м. Харків, пров. Отакара Яроша, 3-А, що знаходиться на балансі Державного вищого навчального закладу "Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну".

Згідно зі ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора є цілком обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

За таких обставин, керуючись ст. 53 Конституції України, ст.ст.203, 215, 216, 785 Цивільного кодексу України, ст. 207 Господарського кодексу України, ст.ст.4, 63 Закону України "Про освіту", ст.ст.1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати договір оренди № 2081-Н від 06.12.2005р., укладений між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Харківській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дарвікс" () недійсним.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Дарвікс", (61153, м. Харків, пр. Ювілейний (пр. 50-річчя ВЛКСМ) буд. 98-а) звільнити нежитлові приміщення на першому поверсі п'ятиповерхової будівлі гуртожитку, загальною площею 74,90кв.м., розміщені за адресою: м. Харків, пров. Отакара Яроша, 3-А (вартістю 307 700,00грн.) та повернути їх Регіональному відділенню Фонду Державного майна України по Харківській області ().

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дарвікс", (61153, м. Харків, пр. Ювілейний (пр. 50-річчя ВЛКСМ) буд. 98-а) судовий збір в розмірі 2 756,00грн. за таким реквізитами: прокуратура Харківської області, код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26.09.2016 р.

Суддя ОСОБА_3