номер провадження справи 5/66/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2016 Справа № 908/2295/16

За позовом: Комунального підприємства Водоканал (69002, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 61)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод столярних виробів Крона (69096, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 32)

про стягнення 748,37 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 93 від 26.08.2016

Від відповідача: не зявився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

30.08.2016 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Комунального підприємства Водоканал до Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод столярних виробів Крона про стягнення 748,37 грн.

Ухвалою суду від 30.08.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/2295/16, справі присвоєно номер провадження 5/66/16, розгляд якої призначено на 28.09.2016. У судовому засіданні 28.09.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

За письмовим клопотанням представника позивача розгляд справи відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Суду надано наступні пояснення: 01.01.2005 між Комунальним підприємством «Водоканал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод столярних виробів «Крона» було укладено договір №196/1 на відпуск води та приймання стоків в комунальну каналізацію, відповідно до п. 1.1. якого водоканал забезпечує абоненту подачу води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод на площадці: вул. Каховська, 32. На виконання вимог договору позивачем були виписані акти № 196/1 від 24.09.2013, від 26.08.2014, від 25.03.2014 на загальну суму 748,37 грн., які відповідач не оплатив. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 748,37 грн. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання 28.09.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи за відсутності належним чином уповноваженого представника відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал суду. Своїм правом бути присутнім у судовому засіданні відповідач не скористався.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам, прокурору, якщо він є заявником, за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до підпункту 3.1. пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (далі - Постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18) місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців).

В п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 зазначено, що за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Ухвала суду про порушення провадження у справі від 30.08.2016 № 908/2295/16, направлена Товариству з обмеженою відповідальністю Запорізький завод столярних виробів Крона на адресу:69096, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 32, повернулась на адресу суду з відміткою пошти: «фірма вибула» (а.с. 27 - 28).

В матеріалах справи міститься Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 28.09.2016, відповідно до якого місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод столярних виробів «Крона» є 69096, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 32 (а.с. 29 - 30). ОСОБА_1 за цією адресою здійснювалось листування з відповідачем.

Згідно зі ст. 22 ГПК України сторони мають право брати участь у господарських засіданнях. Оскільки зміст норми не передбачає обовязку сторін брати участь в судових засіданнях, незявлення повноважних представників сторін в судові засідання є реалізацією процесуального права сторони.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2005 між Комунальним підприємством «Водоканал» (далі - Водоканал) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод столярних виробів «Крона» (далі - абонент) було укладено договір №196/1 на відпуск води та приймання стоків в комунальну каналізацію (далі договір з усіма змінами, додатками та доповненнями), відповідно до п. 1.1. якого водоканал забезпечує абоненту подачу води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод на площадці: вул. Каховська, 32.

Пунктом 2.2.1. договору передбачено, що абонент зобовязаний своєчасно сплачувати за надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади та пристрої на них у встановленому порядку відповідно до цього договору та нормативними документами, зазначеними у п. 1.1. договору.

Відповідно до п. 4.1. договору основним документом для оплати є Акт. ОСОБА_2 за воду та послуги каналізації виписуються основному абоненту із зазначенням споживачів представником Водоканалу, який надав особисте посвідчення. ОСОБА_2 виписуються 23 25 числа кожного місяця. Абонент зобовязаний протягом трьох банківських днів з дня виписки акту перерахувати грошові кошти на розрахунковий рахунок Водоканалу у розмірі, зазначеному у акті. Якщо абонент відмовляється від підписання акту, він підписується представником Водоканалу, та в акті робиться відповідний запис про таку відмову. Даний акт направляється поштою. Оформлений таким чином акт є обовязковим для виконання у зазначені в ньому строки, а також є підставою для розрахунків за водопостачання та водовідведення.

На виконання вимог договору позивачем були виписані акти № 196/1 від 24.09.2013, від 26.08.2014, від 25.03.2014 на загальну суму 748,37 грн., які містяться в матеріалах справи (а.с. 17 - 19). ОСОБА_2 № 196/1 від 24.09.2013, від 26.08.2014 були отримані та підписані представником відповідача. Від підпису Акту № 196/1 від 25.03.2014 відповідач відмовився.

Супровідним листом від 01.04.2014 № 3390 Акт № 196/1 від 25.03.2014 на суму 337,86 грн. був направлений на адресу відповідача, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 20 - 21).

15.09.2016 позивач направив супровідним листом від 09.09.2016 № 9130 на адресу відповідача ОСОБА_2 звірки взаєморозрахунків на суму 748, 37 грн., що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення у цінний лист (а.с. 32 - 34). Відповіді позивач не отримав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 748, 37 грн., яка підтверджена матеріалами справи та підлягає стягненню з відповідача.

Доказів сплати суми боргу у повному обсязі відповідачем суду не надано.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати відносяться на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький завод столярних виробів Крона (69096, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 32, ) на користь Комунального підприємства Водоканал (69002, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 61, р/р 0001 в АКБ «Індустріалбанк», МФО 313849, код ЄДРПОУ 3327121) основний борг у розмірі 748 (сімсот сорок вісім) грн. 37 коп., судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 29.09.2016.