ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.09.2016 Справа № 905/2325/16

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при помічнику судді Буховець С.А. розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Ярко», м. Харків

до відповідача 1: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Донецька область, м. Лиман

до відповідача 2: Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк

про: стягнення заборгованості у розмірі 2483768,10 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 21.09.2016р.;

від відповідача1: ОСОБА_2 за довіреністю від 04.02.2016р.;

від відповідача 2: не зявився.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Ярко», м. Харків звернувся до господарського суду Донецької області із позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Донецька область, м. Лиман, Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк про стягнення заборгованості у розмірі 2483768,10 грн., а саме: 1499996,40 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 83218,98 грн., інфляційних витрат у розмірі 829498,09 грн., пені у розмірі 71054,63 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору поставки №Д/Л-132065/НЮ від 22.11.2013р., специфікація до договору №Д/Л-132065/НЮ від 22.11.2013р., накладна №1/26/12 від 26.12.2013р., акт прийому-передачі обладнання від 26.12.2013р., довіреність №992 від 26.12.2013р., рахунок №1/16/12 від 16.12.2013р., податкова накладна, банківська виписка.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до протоколу судового засідання, він посилається на уточнення до позовної заяви, які надійшли до суду, але на день розгляду справи ці уточнення до суду не надходили, тому суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Представник відповідача1 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, посилаючись на те, що згідно сертифікату (висновку) про настання обставин не переробної сили №1361 від 14.10.2014р. виданого Торгово-промислової палати України настання обставин не переробної сили, тому розрахунок ТОВ «Будівельна компанія «Ярко» 3% річних та інфляційних нарахувань підлягають відмові. Також, просить відмовити у задоволенні стягнення розміру пені у повному обсязі з посиланням на строк позовної давності 1 рік, відповідно ст. 232 ГК України. Також, у відзиву на позовну заяву просить суд визнати належного відповідача по справі ДП «Донецька залізниця», м. Донецьк.

Представник відповідача2 в судове засідання не зявився, документів, витребуваних ухвалою від 07.09.2016р. не надав.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, заслухавши пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача1, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

22.11.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Ярко» (надалі Постачальник) та Державним підприємством «Донецька залізниця» (надалі Покупець) був укладений договір поставки №Д/Л-132065/НЮ (надалі Договір), в порядку і на умовах передбачених цим Договором, Постачальник зобовязується поставити і передати у власність Покупцю певну продукцію (надалі Товар), відповідно до Специфікації, а Покупець зобовязується приймати цей Товар та своєчасно здійснювати оплату відповідно до умов Договору (п.1.1. Договору).

ОСОБА_3 п.15.1. Договору, термін дії Договору з моменту його підписання сторонами і до 31.12.2013р.

Відповідно до п.1.2. Договору, найменування товару: припливна та витяжна установка Carlieuklima.

Умовами п.4.1. Договору, товар повинен бути поставлений Постачальником протягом 30 календарних днів від дня надання заявки Покупцем, яка надається за умови залучення реального фінансування на відповідні цілі.

Приписами п.4.2. Договору, датою поставки товару вважається дата підписання накладної на приймання товару та підписання акту прийому-передачі товару обома сторонами Договору.

ОСОБА_3 п.4.3. Договору, товар постачається Постачальником за рахунок Постачальника на склад Покупця ст. Донецьк-Півничний на умовах DDP (для товарів, що постачаються з-за кордону) згідно правил ІНКОТЕРМС 2010.

Відповідно п.5.1. Договору, ціна Постачальника 2999996,40 грн. визначена конкурсними торгами і вказана у специфікації (Додаток №1), яка є невід'ємною частиною Договору.

Умовами п.5.2. Договору, загальна сума Договору складає 2999996,40 грн., з урахуванням ПДВ 20% 499999,40 грн. та зазначається у звіті про результати здійснення процедури закупівлі.

Ціни в накладних і в разунках-фактурах вказуються в національній валюті України (п.5.3. Договору).

Відповідно п.6.1. Договору, розрахунки за поставлений товар здійснюються у безготівковій формі.

ОСОБА_3 п.6.2. Договору, Покупець здійснює оплату поставленого товару шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 90 банківських днів з дня підписання уповноваженими представниками накладної та акту прийому-передачі на отримання товару.

Умовами п.6.3. Договору, джерело розрахунків залучені кошти.

Приписами п.8.1. Договору, прийом товару здійснюється Покупцем при наявності товарно-супровідних документів: видаткової накладної (залізничної накладної), податкової накладної на товар, рахунки-фактури, документів, що підтверджують якість товару.

Сторонами підписана Специфікація (Додаток №1) до Договору №Д/Л-132065/НЮ від 22.11.2013р., відповідно до яких узгодили найменування, кількість та ціну продукції, умови поставки, умови сплати, строк поставки.

На виконання умов зазначеного договору позивач поставив відповідачу2 продукцію відповідно до Специфікації (Додаток №1) до Договору №Д/Л-132065/НЮ від 22.11.2013р. на суму 2999996,40 грн., належним чином засвідчені копії яких містяться у матеріалах справи.

Факт поставки продукції та, відповідно, факт її прийняття з боку відповідача2, ДП «Донецька залізниця», підтверджуються накладною №1/26/12 від 26.12.2013р. на суму 2999996,40 грн. та актом прийому-передачі обладнання від 26.12.2013р., податковою накладною, та виставленням відповідачу2 рахунку №1/16/12 від 16.12.2013р. на суму 2999996,40 грн., належним чином засвідчені копії яких містяться у матеріалах справи, з відміткою про отримання підписана уповноваженою осібою. Означена накладна підписана сторонами без заперечень. Повноваження представника отримувача підтверджено відповідною довіреністю: №992 від 26.12.2013р., належним чином засвідчена копія якої наявна в матеріалах справи.

ОСОБА_3 до виписки по особовим рахункам за 25.09.2014р., відповідачем2 було здійснено часткову оплату за поставку товару у розмірі 1500000,00 грн., належним чином засвідчена копія якої наявна в матеріалах справи.

Господарський суд приймає до уваги, що покупцем при отриманні товару не подавалося жодних заперечень щодо неналежності виконання постачальником прийнятих за Договором зобовязань з поставки товару.

Оскільки суду не надано доказів незгоди відповідача щодо належності виконання позивачем прийнятих на себе згідно Договору зобовязань, не надано доказів відмови від цього товару та прийняття його у встановленому порядку, суд дійшов висновку, що свої зобовязання позивач виконав у відповідності з умовами Договору.

Стаття 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) передбачає, субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України). Так, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 530 ЦК України встановлює, якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

За своєю правовою природою договір, укладений між позивачем та відповідачем, є договором поставки продукції.

За приписами п.п. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 692 ЦК України визначає обовязок Покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В порушення умов договору, вимог зазначених статей Цивільного та Господарського кодексів України відповідач поставлену продукцію оплатив не в повному обсязі.

Загальна сума заборгованості на час розгляду справи становить 1499996,40 грн. основного боргу, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача2 на користь позивача.

Що стосується вимог до відповідача1, Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі регіональної філії «Донецька залізниця». Донецька область, м. Красний Лиман, суд виходить з наступного.

19.08.2016р. Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Донецька область, м. Лиман звернулось до господарського суду з заявою про заміну неналежного відповідача по справі №905/2325/16 ПАТ «Укрзалізниця» на належного Державне підприємство «Донецька залізниця» (83001, м. Донецьк, вул. Артема, 68; ).

Як вбачається з матеріалів справи, посилання на Закон України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та постанову Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», відповідно до якої на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (Укрзалізниця) і підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, утворюється ПАТ «Українська залізниця», ОСОБА_3 додатку 1 цієї постанови в перелік реорганізуємих підприємств увійшло і Державне підприємство «Донецька залізниця».

Відповідно до зазначеного вище Закону Кабінет міністрів України постановою №200 від 25.06.2014р. «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (п.1.) утворив публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (код згідно з ), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

21.10.2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про проведення державної реєстрації юридичної особи Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 10.12.2015р., юридична особа Державне підприємство «Донецька залізниця» перебуває в стані припинення та на час розгляду справи не припинене, тобто позивач по даній справі на час розгляду справи перебуває на стадії реорганізації.

Відповідно до ст.104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 59 Господарського кодексу України передбачено, що припинення субєкта господарювання здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до п.4 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», державна реєстрація юридичних осіб (державна реєстрація) це офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

ОСОБА_3 п.3 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», «у разі злиття юридичних осіб здійснюється державна реєстрація новоутвореної юридичної особи та державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття. Припинення вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття».

Тому, позивачу у позовних вимогах до відповідача1, Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Донецька область, м. Лиман, слід відмовити.

Окрім суми основного боргу позивачем заявлені вимоги про 3% річних у розмірі 83218,98 грн., інфляційні нарахування у розмірі 829498,09 грн., відповідно до приписів ст. 625 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до Сертифікату (висновку) про настання обставин не переробної сили №1361 від 14.10.2014р., Торгово-промислова палата України засвідчує настання обставин непереборної сили з 01.08.2014р. ДП «Донецька залізниця» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обовязкових платежів. На момент видачі сертифікату (висновку) Торгово-промисловою палатою України обставини непереборної сили тривають на дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

Таким чином, позивач при розрахунку 3% річних та інфляційних витрат не врахував Сертифікату (висновку) про настання обставин не переробної сили №1361 від 14.10.2014р., Торгово-промислова палата України засвідчує настання обставин непереборної сили з 01.08.2014р. ДП «Донецька залізниця», тому заявлені до стягнення 3% річних у розмірі 83218,98 грн. за період з 01.10.2014р. по 01.08.2016р., інфляційних витрат у розмірі 829498,09 грн. з червня 2014р. по червень 2016р., суд перевірив на правильність розрахунку та дійшов висновку, що у задоволенні 3% річних у розмірі 83218,98 грн., інфляційні нарахування у розмірі 829498,09 грн. слід відмовити.

Окрім суми основного боргу позивачем заявлені вимоги про стягнення пені у розмірі 71054,63 грн.

Відповідно до ст.ст. 216 218 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

ОСОБА_3 п.п. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1. статті 223 ГК України при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені ЦК України, якщо інші строки не встановлено ГК України.

За змістом п.1. ч.2. статті 258 ЦК України щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) передбачено спеціальну позовну давність в один рік.

Відтак, ч.6. статті 232 ГК України визначено строк та порядок нарахування штрафних санкцій, а строк, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права, встановлюється ЦК України.

Заявлений до стягнення розмір пені у сумі 71054,63 грн. задоволенню не підлягає оскільки не відповідає приписам ст. 232 ГК України, в частині дотримання строків, передбачених статтею 223 ГК України.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача та відповідача2 пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 22499,22 грн.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 509, 526, 530, 549, 655, 692 , п.п.1,2 ст. 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 216-218, 230, 231, 232 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Ярко», м. Харків до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Донецька область, м. Лиман, Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк про стягнення заборгованості у розмірі 2483768,10 грн., а саме: 1499996,40 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 83218,98 грн., інфляційних витрат у розмірі 829498,09 грн., пені у розмірі 71054,63 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Донецька залізниця» (83062, м. Донецьк, вул. Артема, 68; ; р/р 508 в «Укрексімбанку» м. Донецька, МФО 334817) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Ярко» (61017, м. Харків, вул. Котлова, буд. 115; ) заборгованість у розмірі 1499996,40 грн. основного боргу, судовий збір у розмірі 22499,22 грн.

У позовних вимогах до відповідача1, Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Донецька область, м. Лиман відмовити.

В вимогах в частині стягнення 3% річних у розмірі 83218,98 грн. відмовити.

В вимогах в частині стягнення інфляційних витрат у розмірі 829498,09 грн. відмовити.

В вимогах в частині стягнення пені у розмірі 71054,63 грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А. Бойко

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т.050-144-78-99