РІШЕННЯ

13.09.2016Справа №910/13018/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/13018/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агросахінвест-2002», м. Дніпро,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Радія», м. Київ,

про стягнення 522 523,29 грн.,

за участю представників:

позивача - Чумак О.В. (довіреність від 01.12.2015 № 4);

відповідача - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агросахінвест-2002» (далі - ТОВ «Агросахінвест-2002») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Радія» (далі - ТОВ «Радія») за неналежне виконання умов договору поставки від 01.04.2015 № 233/к (далі - Договір) заборгованості у сумі 290 244,33 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2016 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 16.08.2016.

12.08.2016 позивач подав суду доповнення до позовної заяви та документи для долучення до матеріалів справи.

Також позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій ТОВ «Агросахінвест-2002» просило суд стягнути з відповідача: 412 903,47 грн. заборгованості за поставлений товар; 20 636,12 грн. втрат від інфляції; 6 370,49 грн. 3 % річних; 82 613,21 грн. пені, а всього 522 523,29 грн.

16.08.2016 відповідач подав суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із неможливістю забезпечити явку повноважного представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2016 розгляд справи було відкладено на 13.09.2016 у зв'язку з неявкою відповідача та задоволенням його клопотання про відкладення.

13.09.2016 позивач подав суду письмові пояснення, в яких підтримав позовні вимоги та просив суд їх повністю задовольнити.

Представники відповідача у судове засідання 13.09.2016 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвал суду не виконали, відзив на позовну заяву не подали.

Ухвали Господарського суду міста Києва було надіслано сторонам на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 13.09.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.04.2015 ТОВ «Радія» (покупець) та ТОВ «Агросахінвест-2002» (постачальник) було укладено Договір (з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 01.04.2015 № б/н), за умовами якого:

- постачальник постачає і передає у власність покупцю, а покупець приймає та оплачує товари згідно з замовленнями покупця та товаросупровідною документацією. При цьому покупець не бере на себе зобов'язання за період дії Договору купити у постачальника певну конкретну кількість товарів. Покупець надає замовлення постачальнику на підставі специфікації узгодженої сторонами, в якій наведено список товарів, які можуть поставлятися за Договором, їх ціни, і яка складає невід'ємну частину Договору. Специфікація складається за формою, наведеною у додатку № 1 до Договору. Зазначені специфікації надаються покупцю в друкованому та електронному вигляді (файл у форматі xls) (пункт 1.1 Договору);

- покупець здійснює вчасний розрахунок за товари. Оплата виконується шляхом банківського переказу на рахунок постачальника зазначений у пункті 9.2. Договору протягом 45 календарних дні з дня отримання товарів у супермаркеті «Абсолют» за умови, що постачальник надасть належним чином оформлені транспортні, видаткові накладні на адресу покупця вказану у пункті 9.2 Договору, та податкові накладні складені і зареєстровані згідно із вимогами статті 201 Податкового кодексу України та надані покупцю згідно вимог, передбачених в преамбулі Договору. Якщо постачальник не надасть транспортні, видаткові та податкові накладні вчасно покупець має право затримати розрахунок на відповідний час затримки у наданні документів покупець має право не виконувати оплату за товари з попереднім повідомленням про це постачальника, якщо товарні накладні чи податкові не відповідають вимогам, передбаченим законодавством (в тому числі вимоги щодо форми складання та реєстрації податкових накладних) Договором або містить помилки розбіжності, доки помилки чи розбіжності не будуть виправлені. Покупець має право також затримати оплату за товар з попереднім повідомленням про це постачальника, без застосування до нього будь-яких санкцій у випадку наявності непогашеної заборгованості постачальника перед покупцем за надані на підставі відповідних договорів маркетингові або мерчандайзингові послуги - до моменту погашення такої заборгованості. Платіжне зобов'язання вважається виконаним покупцем після списання коштів з його банківського рахунку (пункт 3.2 Договору);

- договір укладений строком до 31.12.2015. Строк дії Договору автоматично продовжується на додаткові однорічні терміни у випадку, якщо не менше ніж за 30 днів до закінчення його строку дії будь-яка сторона не повідомить іншу сторону у письмовій формі про свій намір змінити його чи припинити його дію (пункт 8.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача директором Палій А.І., яка діяла на підставі статуту, та від відповідача директором Дренжиком В.В., який діяв на підставі статуту, та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, укладений позивачем і відповідачем Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач належним чином виконував умови Договору та здійснював поставку товару на загальну суму 412 903,47 грн., що підтверджується видатковими накладними, підписаними повноважними представниками та скріпленими печатками без зауважень, належним чином засвідчені копії яких долучені до матеріалів справи.

Слід зазначити, що строк оплати за вказаними накладними настав, а саме з дати поставки пройшло 45 календарних днів, обумовлених Договором.

Відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували сплату боргу за отриманий товар.

27.05.2016 позивач надіслав відповідачу претензію від 26.05.2016 № 315, з вимогою погасити борг.

Факт надсилання вказаної претензії підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення у цінний лист від 27.05.2016.

Відповідач відповіді на претензію не надав; заборгованість не погасив.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 412 903,47 грн. є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 6 370,49 грн. 3% річних; 20 636,12 грн. втрат від інфляції та 82 613,21 грн. пені.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Пунктом 16.2 Договору передбачено, що у випадку затримки оплати товару покупець зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ вартості несплачених товарів за кожний день затримки.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Радія» (04214, м. Київ, проспект Оболонський, 52; ідентифікаційний код: 39546099) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агросахінвест-2002» (49054, м. Дніпро, проспект Кірова, 101; ідентифікаційний код: 31870837): 412 903 (чотириста дванадцять тисяч дев'ятсот три) грн. 47 коп. основного боргу; 6 370 (шість тисяч триста сімдесят) грн. 49 коп. 3% річних; 82 613 (вісімдесят дві тисячі шістсот тринадцять) грн. 21 коп. пені; 20 636 (двадцять тисяч шістсот тридцять шість) грн. 12 коп. втрат від інфляції та 7 837 (сім тисяч вісімсот тридцять сім) грн. 85 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 20.09.2016.

Суддя І.Д. Курдельчук