ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.09.2016 Справа № 908/1779/16

Кредитор ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві (02217, м. Київ-217, вул. Закревського, 41, )

боржник Товариство з обмеженою відповідальністю Автомобільний центр (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11 )

банківські установи, що здійснюють розрахунково-касове обслуговування боржника: 1. ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро", 2. АТ "Райффайзен банк Аваль", 3. АБ "Укргазбанк"

про банкрутство

Суддя Черкаський В.І.

За участю представників сторін:не зявились

ВСТАНОВИВ

Ухвалою суду від 02.08.2016 року підготовче судове засідання у справі № 908/1779/16 відкладено на 16.08.2016 року. Зобовязано сторони виконати вимоги ухвали суду від 05.07.2016 № 908/1779/16.

16.08.2016 року від боржника надійшов відзив (вх. 09-06/21544 від 16.08.2016), згідно якого просить суд заяву про визнання банкрутом повернути заявникові.

08.08.2016 року від ПАТ АКБ Київ надійшов лист, згідно якого останній повідомляє суд, 19.06.2015 року було здійснено передачу активів та зобовязань ПАТ АКБ Київ на користь АБ "Укргазбанк"

У засідання 16.08.2016 боржник не зявився, вимог ухвали суду від 02.08.2016 не виконав.

Ухвалою суду від 16.08.2016 року підготовче судове засідання у справі № 908/1779/16 відкладено на 31.08.2016 року. Зобовязано сторони виконати вимоги ухвали суду від 05.07.2016 № 908/1779/16, кредитора надати суду витяг із Державного реєстру обтяжень рухомого майна відносно боржника, докази вжиття, відносно боржника, заходів стягнення заборгованості відповідно до вимог Податкового кодексу України ; банк 1-3 надати суду довідку про рух грошових коштів на рахунках боржника у період з 18.02.2015 по 16.08.2016.

26.08.2016 надійшли додаткові пояснення боржника до відзиву (вх.0906/22173 від 26.08.2016), просить у задоволенні заяви кредитора відмовити.

31.08.2016 до суду від банку 2 надійшла довідка від 29.08.2016 стосовно відсутності руху коштів на рахунках боржника за період 18.02.2015-16.08.2016.

У засіданні представником банку 3 надані витребувані судом докази.

Банк 1 та кредитор витребувані судом докази станом на 31.08.2016 не надали.

Ухвалою від 31.08.2016 підготовче судове засідання на підставі ст. 77 ГПК України відкладено на 09.09.2016 року, 10 - 00. Суд зобовязав банк 1 (повторно)- надати суду довідку про рух грошових коштів на рахунках боржника у період з 18.02.2015 по 16.08.2016.

05.09.2016 від кредитора надійшли додаткові обґрунтування заяви про порушення справи про банкрутство, витяг із Державного реєстру обтяжень рухомого майна відносно боржника.

08.09.2016 від боржника надійшли письмові пояснення по справі, просить повернути заяву про порушення справи про банкрутство кредиторові.

08.09.2016 від банку 3 надійшла довідка від 29.08.2016 № 353/07-1-518 стосовно руху коштів на рахунку боржника за період 22.06.2015-16.08.2016.

Станом на 09.09.2016 (10-00) банк 1 витребувані ухвалами від 16.08.2016 та 31.08.2016 докази не надав. У звязку з невиконанням вимог ухвал суду відповідно до ст. 90 ГПК України судом винесено окрему ухвалу, яку направлено банку 1 для відповідного реагування.

Ухвалою від 09.09.2016 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України судове засідання відкладено на 30.09.2016 (12-30).

09.09.2016 банком 1 надано суду довідку про рух грошових коштів на рахунках боржника у період з 18.02.2015 по 16.08.2016, залишок коштів на рахунку боржника станом на 16.08.2016 складав 1698,33 грн.

27.09.2016 та 30.09.2016 від боржника надійшли письмові пояснення по справі, просить повернути заяву про порушення справи про банкрутство кредиторові.

30.09.2016 від кредитора надійшло клопотання (вх.09-06/25052 від 30.09.2016), в якому просить проводити розгляд справи без участі представника інспекції.

Розглянувши у засіданні заяву Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві (вх. № 1928/09-05/16 від 04.07.2016), матеріали справи, суд встановив.

Частиною 3 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 даного Закону до заяви про порушення справи про банкрутство додаються, зокрема, рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора.

Згідно ч.7 ст.11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до заяви кредитора додаються також, зокрема, копія виконавчого документа; до заяви кредитора - органу державної податкової служби чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 7 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо: заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника; вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 цього Закону; за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами.

Згідно з п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з абз.1 п. 95.3 ст.95 Податкового Кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Механізм виконання судових рішень про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, який передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. Відповідно до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Відповідно до абз.2, 3 п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Відтак, відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Податкового кодексу України, примусове виконання рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу платника податків - юридичної особи за законом покладено виключно на контролюючі органи (органи доходів і зборів) за визначеною Податковим кодексом України процедурою, без залучення до неї органів державної виконавчої служби.

Таким чином, виходячи із вимог ст.95 Податкового кодексу України, ч.3 ст.10, ч.7 с.11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", доказами в підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів в дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України.

Відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження, у такому випадку, до заяви органу доходів і зборів про порушення провадження у справі про банкрутство не додається, оскільки списання коштів із рахунків боржника здійснюється відповідно до умов і порядку, передбачених Податковим кодексом України, а не Законом України "Про виконавче провадження".

Крім того, перебіг трьохмісячного строку, передбаченого ч.3 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", починається з моменту прийняття банком платника (боржника) інкасового доручення для примусового стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, оформленого стягувачем (контролюючим органом) на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

Як вбачається із матеріалів справи, 15.06.2011 постановою Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 2а-14914/12/2670 стягнуто з боржника на користь Державного бюджету України суму податкового боргу в розмірі 409488,47 грн. (чотириста девять тисяч чотириста вісімдесят вісім гривень сорок сім копійок), у тому числі 70 372,47 грн. (сімдесят тисяч триста сімдесят дві гривні сорок сім копійок) з податку на додану вартість на розрахунковий рахунок №0004, код платежу 14010100, одержувач УДКСУ у Деснянському районі ГУ ДКСУ у місті Києві, ; 339 116,00 грн. (триста тридцять девять тисяч сто шістнадцять гривень) з орендної плати з юридичних осіб на розрахунковий рахунок №0004, код платежу 13050200, одержувач УДКСУ у Деснянському районі ГУ ДКСУ у місті Києві, .

07.05.2013 Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист № 2а-14914/12/2670.

На підставі інформаційної довідки з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 65932570 від 16.08.2016 суд встановив, що ДПІ у Деснянському районі м. Києва приймались рішення від 19.07.2012 про опис майна боржника у податкову заставу та згідно акту опису майна № 45/26-52-17-20 від 17.06.2016 до податкової застави було внесено будівлю за адресою: м. Київ, вул. Братиславська,буд.52, що належить боржнику.

Як вбачається із матеріалів справи, 16.04.2014 постановою Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/1754/14 стягнуто з боржника суму податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 1 274 042 (один мільйон двісті сімдесят чотири тисячі сорок дві) гривні 73 коп. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомобільний центр», на р/р0004, код платежу 13050200, УДКСУ у Деснянському районі ГУ ДКСУ у місті Києві, .

Як вбачається із матеріалів справи, 23.01.2015 постановою Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/16162/14 стягнуто з боржника суму податкового боргу з податку на додану вартість, податку на прибуток підприємств, орендної плати з юридичних осіб у загальному розмірі 1 365 251 (один мільйон триста шістдесят пять тисяч двісті пятдесят одна) гривня 45 коп. з них: - з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 788 964,44 грн. на р/р 0004, код платежу 13050200, УДКСУ у Деснянському районі ГУ ДКСУ у місті Києві, ; - з податку на прибуток підприємств у розмірі 529 533,10 грн. на р/р 0004, код платежу 11021000, УДКСУ у Деснянському районі ГУ ДКСУ у місті Києві, ; - з податку на додану вартість у розмірі 46 753,91 грн. на р/р 0004, код платежу 14010100, УДКСУ у Деснянському районі ГУ ДКСУ у місті Києві, .

Згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

На підставі ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2015 по справі № 826/16162/14 суд встановив, що не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ТОВ Автомобільний центр звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким у задоволені позовних вимог позивачу відмовити.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2015 по справі № 826/16162/14, яка набрала законної сили з моменту проголошення, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний центр» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 січня 2015 року залишено без задоволення. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 січня 2015 року залишено без змін.

Суд встановив, на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/16162/14 від 23.01.2015 податковим органом 18.02.2015, тобто, до набрання постановою законної сили, направлялись до ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро", ПАТ «АКБ БАНК», АТ "Райффайзен банк Аваль", інкасові доручення відповідно на суму 529533.10 грн., 788964.44 грн. та 19758.94 євро, які були повернуті без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках боржника, та на підставі п.10.9 гл. 10 Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої Постановою НБУ від 22.01.2004 № 22, що підтверджується відмітками банку на зворотній стороні зазначених доручень.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що інкасові доручення № 135/26-52-23-36, № 136/26-52-23-36, № 137/26-52-23-36, № 138/26-52-23-36 від 18.02.2015 подані з порушенням вимог Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22.

Також судом встановлено, що на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 2а-14914/12/2670 від 15.06.2011 податковим органом 18.02.2015 направлялась до АТ "Райффайзен банк Аваль" інкасове доручення № 138/26-52-23-36 на суму 11085 євро 18 євроцентів - станом на 18.02.2015 еквівалент 11085 євро 18 євроцентів х 30,591828 (курс НБУ) = 339115,92 грн., яке було повернуто без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на рахунку боржника.

Кредитор не надав доказів направлення інкасових доручень на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/1754/14 від 16.04.2014.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що заборгованість ТОВ «Автомобільний центр» перед ініціюючим кредитором на суму 339115,92 грн. - є безспірною.

Разом з тим, в порушення вимог закону ініціюючим кредитором до заяви про порушення провадження по справі не додано належних доказів щодо стягнення податкової заборгованості на загальну суму 413400 грн.( трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати), а саме, інкасових доручень для примусового стягнення коштів в дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та доказів вжиття відповідних заходів до отримання даної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України.

Таким чином, ініціюючий кредитор не надав суду належних доказів, що свідчать про вчинення всіх, передбачені законом дій, щодо стягнення заборгованості на суму 413400 грн., а відтак зазначені кредиторські вимоги не можуть бути підставою для порушення провадження по справі про банкрутство ТОВ Автомобільний центр.

Кредиторські вимоги ініціюючого кредитора на суму 339115,92 грн., які є безспірними та неможливість стягнення яких підтверджується інкасовим дорученням складають менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, на час звернення (04.07.2016) із заявою про порушення провадження по справі про банкрутство ТОВ Автомобільний центр, що відповідно до ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" унеможливлює порушення провадження по справі про банкрутство боржника.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку, що заява про порушення справи про банкрутство ТОВ Автомобільний центр подана без дотримання всіх зазначених вище вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За таких обставин, заяву Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві (вх. № 1928/09-05/16 від 04.07.2016) слід залишити без задоволення та відмовити ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Автомобільний центр (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11 ).

Керуючись ст. 2, ч.3 ст. 10, ч.2 ст. 11, 16 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

Заяву Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві (вх. № 1928/09-05/16 від 04.07.2016) залишити без задоволення. Відмовити ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Автомобільний центр (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11 ).

Копію ухвали направити сторонам, арбітражним керуючим ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (93106, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Сосюри, 148/5).

Суддя В.І.Черкаський