ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" вересня 2016 р.Справа № 916/2170/16

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.,

при секретарі судового засідання Заболотній Я.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Максименко О.О.(довіреність № 01/11- 525 від 06.07.2016р.);

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси"

до відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 4 761,21 грн., -

встановив:

Комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеси" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в якій просить суд стягнути з відповідача 4 761,21 грн. - заборгованості за спожиту теплову енергію, витрати по сплаті судового збору поклавши на відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов укладеного між КП „Теплопостачання міста Одеси" та ФОП ОСОБА_2 договору на постачання теплової енергії № 3497 від 15.11.2010р. щодо здійснення повної та своєчасної оплати за спожиту теплову енергію, отриману в період з жовтня 2013р. по квітень 2014р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.08.2016р. порушено провадження по справі № 916/2170/16 за даним позовом, розгляд справи призначено на 14.09.2016р.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, ухвалою господарського суду Одеської області від 14.09.2016р. розгляд справи відкладено на 28.09.2016р.

В судовому засіданні 28.09.2016р. представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач в судові засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, письмового відзиву на позовну заяву до суду не надав, право на захист не використав, хоч і повідомлявся про час та місце проведення судового засідання належним чином шляхом надсилання ухвали суду на адресу реєстрації, яка не змінювалася, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України №22165073 від 15.08.2016р., наявний в матеріалах справи.

Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті із відміткою поштової установи: "за закінченням терміну зберігання", суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 28.09.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього в судових засіданнях представника позивача, суд встановив наступне.

15.11.2010р. між КП „Теплопостачання міста Одеси" (Теплопостачальною організацією) та ФОП ОСОБА_2 (Споживачем) було укладено договір на постачання теплової енергії № 3497 (Договір), відповідно до умов якого теплопостачальна організація зобов'язалась постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов'язався оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором.

П. 2.1 Договору сторони встановили, що теплова енергія постачається споживачу на опалення та гаряче водопостачання об'єкта за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 37, в обсягах згідно Додатку 1 до цього договору.

Згідно п.5.1 Договору сторони узгодили, що облік споживання теплової енергії визначається:

- на опалення - розрахунковим способом до моменту встановлення приладу обліку;

- на гаряче водопостачання - за показниками лічильника гарячої води.

П. 5.5 Договору встановлено межу балансової та експлуатаційної відповідальності сторін, визначено, що система опалення та гарячого водопостачання споживача входить до системи опалення та гарячого водопостачання будинку № АДРЕСА_1

Відповідно до п. 5.6 Договору узгоджено, що при відсутності приладів обліку, кількість фактично спожитої теплової енергії визначають згідно з договірними навантаженнями з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел Теплопостачальної організації та кількості діб роботи теплоспоживчого обладнання Споживача в розрахунковий період.

Розділом 6 Договору узгоджено порядок розрахунків за теплову енергію, згідно з яким:

- розрахунки за теплову енергію проводяться в грошовій формі на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації по тарифу для інших споживачів у розмірі 660,64 грн. за 1 Гкал., встановленого згідно п. п. 2., 3.3., 3.4., 3.5. рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 20.12.2008р. за № 1612. Нові тарифи встановлює орган місцевого самоврядування, вони не є предметом узгодження між теплопостачальною організацією та споживачем, нарахування з застосуванням нових тарифів проводяться з дати встановлення, зазначеної в відповідному рішенні про встановлення тарифу (п. 6.1 Договору);

- розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.2 Договору);

- кінцевим терміном розрахунку за спожиту теплову енергію є 20 число місяця, наступного за розрахунковим (п. 6.3 Договору).

П. 10.1 Договору сторони встановили, що Договір набуває чинності з 01.11.2010р. та діє до 31.12.2011р.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією зі сторін (п. 10.4 Договору).

Додатком № 1 до договору на постачання теплової енергії № 3497 від 15.11.2010р. сторони визначили кількість теплової енергії по кварталам та місяцям року та те, що теплове навантаження складає 0,00300Гкал/годину.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на момент укладання договору № 3497 від 15.11.2010р. приміщення, на яке позивач поставляв відповідачу теплову енергія за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 37, належало останньому на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 29.04.2010р., виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради.

11 квітня 2014 року право власності на нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 перейшло ОСОБА_3 згідно Договору дарування від 11.04.2014р.

Як вбачається зі звітів за використану теплову енергію, на виконання умов Договору, Теплопостачальна організація в період з жовтня 2013р. по квітень 2014р. відпустила відповідачу 4,94384 Гкал. теплової енергії на загальну суму 4 761,21 грн, а саме:

- в жовтні 2013р.- 0,38 Гкал на суму 385,91 грн.;

- в листопаді 2013р.- 0,6 Гкал на суму 609,34 грн.;

- в грудні 2013р.- 1,49392 Гкал на суму 1 517,17 грн.;

- в січні 2014р.- 0,87420 Гкал на суму 784,14 грн.;

- в лютому 2014р.- 0,75712 Гкал на суму 679,12 грн.;

- в березні 2014р. - 0,63860 Гкал на суму 572,81 грн.;

- в період з 01 квітня 2014р. по 10 квітня 2014р. - 0,2 Гкал на суму 212,72 грн.;

Розрахунки за теплову енергію, поставлену в зазначений період, здійснено відповідно до тарифу:

- 1 015,56 грн. за 1 Гкал., встановленому Постановою НКРРКП України №133 від 30.09.2011р.;

- 896,98 грн. за 1 Гкал., встановленому Постановою НКРРКП України №493 від 31.12.2013р.;

- 1 063,58 грн. за 1 Гкал., встановленому Постановою НКРРКП України №190 від 31.03.2014р.

З огляду на несплату відповідачем 4 761,21 грн. - заборгованості за отриману в вищезазначений період теплову енергію, КП "Теплопостачання міста Одеси" і звернулось до господарського суду Одеської області з даною позовною заявою.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно ч.1 ст.277 Господарського кодексу України, абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч.6 ст.19 Закону України „Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно сплачувати теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ч.3 ст.24, ч.2, ст.25 Закону України „Про теплопостачання", основними обов'язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання; забезпечення безперешкодного доступу до власного теплового обладнання приладів комерційного обліку представникам теплогенеруючої чи теплопостачальної організації за умови пред'явлення відповідного посвідчення при виконанні службових обов'язків; недопущення провадження будь-яких видів господарської діяльності в охоронних зонах теплових мереж без погодження з власником об'єкта теплопостачання. Теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов'язані: при зміні тарифів на теплову енергію повідомляти споживача письмово або в засобах масової інформації в порядку, встановленому законодавством; забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів; здійснювати перерахунок за спожиту теплову енергію із споживачами з урахуванням авансового платежу та показань приладів комерційного обліку теплової енергії протягом місяця після закінчення опалювального періоду.

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч.6 ст.25 Закону України „Про теплопостачання").

Згідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з жовтня 2013р. по квітень 2014р. Теплопостачальна організація відпустила відповідачу теплову енергію на опалення об'єку споживача, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, приміщення 37, в обсязі 4,94384 Гкал. теплової енергії.

Згідно п. 6.3 Договору сторони передбачили, що Кінцевим терміном розрахунку за спожиту теплову енергію є 20 число місяця, наступного за розрахунковим.

Розрахунок за поставлену теплову енергію, здійснений КП „Теплопостачання міста Одеси" на підставі діючих за спірний період тарифів, постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг №133 від 30.09.2011р., №493 від 31.12.2013р., №190 від 31.03.2014р. - та становить 4 761,21 грн.

Зазначена заборгованість підтверджена матеріалами справи, відповідачем не спростована, з приводу чого суд вважає позовні вимоги КП „Теплопостачання міста Одеси" про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості за поставлену теплову енергію відповідно до договору на постачання теплової енергії № 3497 від 15.11.2010р. в сумі 4 761,21 грн. обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (65062, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" (65110, м.Одеса, вул. Балківська, 1-Б, ) 4 761 (чотири тисячі сімсот шістдесят одна) грн. 21 коп. - заборгованості за спожиту теплову енергію та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн.- витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 30 вересня 2016 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко