номер провадження справи 2/67/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2016 Справа № 908/1975/16

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" (04050, м.Київ, вул. Білоруська,3),

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 97-А),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1, с. Колінки, Івано-Франківська область,

про стягнення 10 090,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Брокбізнес" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 10 090,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 22.05.2014 р. о 19-00 год. на вул. Шевченка у смт. Перегінськ сталася ДТП за участю транспортних засобів ЗАЗ, д.р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2, та DAF, д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 Згідно висновку Рожнятівського РВ УМВС від 23.05.2014 р. встановлена вина ОСОБА_1 в настанні ДТП та притягнено його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. По зазначеному страховому випадку позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на підставі договору добровільного страхування (страховий сертифікат від 14.08.2013 р. №2264) та звіту №2809/2562 від 19.06.2014 р. про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу в розмірі 10600,00 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «УАСК АСКА» згідно полісу АВ/4504777, франшиза за яким становить 510,00 грн., позивач просить стягнути з відповідача суму відшкодування в порядку регресу в розмірі 10090,00 грн. (10600,00 грн. - 510,00 грн.).

Позов заявлено на підставі ч. 1 ст. 93, ст. 119 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України "Про страхування", ч. 1 ст. 22 та ч. 2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.07.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 2/67/16 та призначено розгляд справи на 30.08.2016р.

Відповідач надав відзив на позов, в якому просить розглянути справу буз присутності представника відповідача та винести мотивоване рішення з урахуванням відзиву. Вказує, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно з п. 32.1 ст. 32 вказаного Закону страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Вказує, що позивач не надав жодного доказу на підтвердження того факту, що саме з вини ОСОБА_1 сталася ДТП, зокрема не надано постанови суду про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України. Разом із цим, відповідач погоджується, що у випадку надання позивачем такої постанови відповідач повинен буде сплатити суму страхового відшкодування в розмірі 9833,72 грн. з урахуванням зносу. Документи страхової справи відповідач не може надати, оскільки вони знаходяться на території проведення АТО в м. Донецьк.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.08.2016р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 та відкладено розгляд справи на 13.09.2016р.

В судовому засіданні 13.09.2016р. був присутній представник відповідача, за заявою якого фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.09.2016р. надав пояснення по справі та відповів на запитання суду, спрямовані на з'ясування обставин справи.

Від позивача 12.09.2016р. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання додаткових доказів.

Ухвалою суду від 13.09.2016р. відкладено розгляд справи на 22.09.2016 р. у зв'язку з неявкою представника позивача та необхідністю витребувати додаткові докази.

В судове засідання 22.09.2016р. сторони та третя особа своїх представників не направили, у зв'язку з цим фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Сторони надіслали суду клопотання розглядати справу без присутності їхніх представників.

Третя особа не надала відзиву на позов, не повідомила причин неявки свого представника.

Враховуючи те, що 26.09.2016 р. є останнім днем вирішення спору, клопотань про продовження строку розгляду спору від сторін не надходило, а суд не має повноважень продовжувати цей строк за власною ініціативою, суд, оцінивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що розгляд справи по суті можливий в даному судовому засіданні без присутності представників сторін та третьої особи.

В судовому засіданні 22.09.2016 р. судом прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне.

22.05.2014 р. в чергову частину Рожнятівського РВ УМВС по лінії « 102» надійшло повідомлення від невідомого громадянина про те, що в смт. Перегінськ на об'їзній дорозі сталося ДТП без травмованих. Виїздом на місце події встановлено, що 22.05.2014 р. о 19-00 год. в смт. Перегінськ по вул. Шевченка гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1 керував вантажним автомобілем НОМЕР_1 з причепом марки «BARTOLETTI 22 RFМ4» д.н.з. НОМЕР_2 повною масою понад 3,5 т., на якому висота малюнка протектора шин становить менше 1 мм, а також колеса мають місцеві пошкодження та порізи, і при зустрічному роз'їзді з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 житель АДРЕСА_2, тріснула шина переднього правового колеса з внутрішньої сторони на причепі вантажного автомобіля і від високого тиску в шині полетіло каміння з асфальту, яке потрапило в лівий бік автомобіля НОМЕР_3, внаслідок чого було розбито скло передньої та задньої дверки, пошкоджено скло заднього лівого габаритного ліхтаря та лівого дзеркала заднього виду, сліди відколу лакофарбового покриття по свій лівій стороні автомобіля.

Зазначені обставини викладені у висновку інспектора з оформлення матеріалів ДТП Рожнятівського ВДАІ від 23.05.2014 р., яким встановлено, що гр. ОСОБА_1, керуючи вантажним автомобілем НОМЕР_1 з причепом марки «BARTOLETTI 22 RFМ4» д.н.з. НОМЕР_2 порушив п. 31.4.5 «а, б» ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ст. 121 ч. 1 КУпАП і вирішено притягнути до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1 за ст. 121 ч. 1 КУпАП.

Автомобіль марки «Сенс ЗАЗ TF698K-L1» д.н.з. НОМЕР_3 застрахований у ПрАТ «СК «Брокбізнес» за договорам добровільного страхування, що підтверджується страховим сертифікатом №2264 від 14.08.2013 р. на період дії з 15.08.2013 р. до 14.08.2014 р. Страхувальником є Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Право на користування застрахованим автомобілем надано ОСОБА_2 Франшиза умовами договору не передбачена.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

На підставі заяви страхувальника про настання страхового випадку від 28.05.2014 р., для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_3 суб'єктом оціночної діяльності було складено звіт №2809/2562 від 19.06.2014 р., згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 10613,71 грн.

Згідно рахунку ФОП ОСОБА_3 №408 від 16.06.2014 р. фактична вартість ремонту автомобіля НОМЕР_3 склала 10600,00 грн.

На підставі страхового акту №52301/1, розрахунку страхового відшкодування від 24.06.2014 р. та наказу №52301/1/1 від 02.07.2014 р. позивач визначив до виплати страхувальнику суму 10600,00 грн. та перерахував її згідно заяви страхувальника на рахунок СТО - ФОП ОСОБА_3 платіжним дорученням №5891 від 08.07.2014 р.

Згідно з ч. 1 ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічна норма міститься у ст. 27 Закону України від 07.03.1996 р. N 85/96-ВР "Про страхування".

Цивільно-правова відповідальність, пов'язана з експлуатацією транспортного засобу DAF державний номер НОМЕР_1, станом на 22.05.2014 р. була застрахована у ПрАТ «УАСК АСКА» згідно полісу АВ/4504777. Даним полісом встановлено ліміт відповідальності у розмірі 50000,00 грн., франшиза - 510,00 грн.

Частиною 1 статті 22.1 Закону України від 01.07.2004р. № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

На підставі зазначеного позивач звернувся до ПрАТ «УАСК АСКА» з заявою від 16.03.2015 р. № 79/01-14 про виплату страхового відшкодування в сумі 10060,00 грн. Заява отримана відповідачем 26.03.2015 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач не задовольнив вимоги позивача.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Пункт 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України закріплює, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

В даному випадку обставини завдання шкоди викладені у висновку інспектора з оформлення матеріалів ДТП Рожнятівського ВДАІ від 23.05.2014 р., яким встановлено, що гр. ОСОБА_1, керуючи вантажним автомобілем НОМЕР_1 з причепом марки «BARTOLETTI 22 RFМ4» д.н.з. НОМЕР_2 порушив п. 31.4.5 «а, б» ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ст. 121 ч. 1 КУпАП і вирішено притягнути до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1 за ст. 121 ч. 1 КУпАП.

Згідно з п. 31.4.5 «а, б» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм.

б) шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.

Норма ст. 121 ч. 1 КУпАП, на підставі якої вирішено притягнути до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1, передбачає наступний склад адміністративного правопорушення: керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Висновок інспектора з оформлення матеріалів ДТП Рожнятівського ВДАІ від 23.05.2014 р. не є належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

- дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

- транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

- технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

- розмір штрафу та порядок його сплати;

- правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

- відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Отже, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має підтверджуватися постановою по справі про адміністративне правопорушення, яка винесена компетентним органом.

Статтею 33 ГПК України встановлено обов'язок кожної сторони повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ухвалами від 30.08.2016 р., від 13.09.2016 р. суд витребував у позивача постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Вимоги суду позивачем не виконані, витребувані документи не надані.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення належними доказами не підтверджена. У зв'язку з цим позовні вимоги про стягнення суми 10 090,00 грн. страхового відшкодування з відповідача не підлягають задоволенню.

Стосовно доводів відповідача про необхідність врахування фізичного зносу при визначенні шкоди суд зазначає, що у звіті №2809/2562 від 19.06.2014 р. вартість відновлювального ремонту розрахована з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, а фактична вартість ремонту не перевищує визначений розмір. Тобто пред'явлена до стягнення сума враховує фізичний знос.

Згідно з ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя Т.В.Мойсеєнко

Рішення оформлено та підписано 26.09.2016р.

і набирає законної сили після закінчення

десятиденного строку з дня його підписання.