КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2016 р. Справа№ 910/2115/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Верховця А.А.

Доманської М.Л.

за участю представників сторін:

від скаржника: Сказко О.М. за довіреністю б/н від 04.09.2015;

від Компанії Актієболагет Електролюкс: Шалавінський О.В.- за довіреністю б/н від 15.04.2016;

від третьої особи: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Інтернет Інвест" на рішення господарського суду міста Києва від 19.04.2016 у справі № 910/2115/16 (суддя Прокопенко Л.В.)

за позовом: компанії Актієболагет Електролюкс, м. Стокгольм, Швеція

до: товариства з обмеженою відповідальністю „Інтернет Інвест", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4

про зобов'язання вчинити дії

За результатами розгляду апеляційної скарги Київський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Компанія Актієболагет Електролюкс (надалі - Компанія/позивач) звернулась до господарського суду міста Києва з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернет Інвест" (надалі - ТОВ "Інтернет Інвест"/відповідач/скаржник) про зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 11.02.2016 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/2115/16 та призначено розгляд справи на 09.03.2016.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.04.2016 позовні вимоги задоволено; заборонено товариству з обмеженою відповідальністю „Інтернет Інвест" порушувати права компанії Актієболагет Електролюкс на знак для товарів і послуг „Electrolux" за свідоцтвом згідно міжнародної реєстрації № 836605 шляхом незаконного делегування доменного імені „ІНФОРМАЦІЯ_1" на користь інших осіб; зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю „Інтернет Інвест" скасувати делегування доменного імені „ІНФОРМАЦІЯ_1" та скасувати відповідну реєстрацію доменного імені „ІНФОРМАЦІЯ_1". При прийнятті рішення суд керувався ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», ст.ст. 7, 16, 426, 495 ЦК України.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, товариство з обмеженою відповідальністю „Інтернет Інвест" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 19.04.2016 року та відмовити Компанії Актієболагет Електролюкс в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Судові витрати покласти на позивача, стягнути з Компанії Актієболагет Електролюкс на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернет Інвест" 3 031 грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга обґрунтована неповним дослідженням обставин справи, а саме на думку скаржника, судом не було встановлено особи, якій належить спірне доменне ім'я та веб-сайт, на який посилається такий домен, оскільки відповідач зазначав, що власником спірного доменного імені є фізична особа, персональні данні якої відповідач може надати суду лише на його запит, чого судом першої інстанції при розгляді позовної заяви зроблено не було.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2016 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Інтернет Інвест" прийнято до провадження; розгляд скарги призначено на 05.07.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2016 розгляд апеляційної скарги відкладено на 09.08.2016.

Відповідно до розпорядження від 08.08.2016 призначений повторний авто розподіл справ в зв'язку з перебуванням у відпустці суддів Доманської М.Л. та Пантілієнка В.О. За результатами якого визначено наступний склад суддів: головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Верховець А.А., Остапенко О.М.

У судовому засіданні 09.08.2016 оголошено перерву до 23.08.2016.

У судому засіданні, яке мало місце 23.08.2016 відповідачем були подані письмові пояснення вих. № 207 від 19.07.2016 відповідно до яких власником доменного імені „ІНФОРМАЦІЯ_1" є ОСОБА_4.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.08.2016 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4; розгляд апеляційної скарги відкладено на 08.09.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2016 продовжено строк розгляду апеляційної скарги - ТОВ "Інтернет Інвест" та відкладено на 20.09.2016.

Відповідно до розпорядження від 16.09.2016 призначений повторний авторозподіл справ в зв'язку з перебуванням у відпустці судді Остапенка О.М. За результатами якого визначено наступний склад суддів: головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Верховець А.А., Доманська М.Л.

У судовому засіданні 20.09.2016 представник скаржника підтримала доводи апеляційної скарги з викладених в ній підстав, просила її задовольнити та зупинити провадження у справі.

У судому засіданні 20.09.2016 представник позивача проти поданої апеляційної скарги заперечував, та просив залишити її без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

Третя особа не скористалася свої правом, передбаченим ст.ст. 22, 27 ГПК України та бути присутньою у судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представниками сторін позивач є власником знаку для товарів і послуг "Electrolux" згідно з міжнародною реєстрацією № 836605, що зареєстрована щодо товарів та послуг наступних Класів МКТП 3, 7, 8, 9, 11, 12, 21, 25, 35, 37, 39 з поширенням охорони на територію України.

Позивач зазначив, що в травні 2015 року ним було встановлено, що третіми особами на території України з комерційною метою без відповідного дозволу власника використовується знак для товарів і послуг "Electrolux", що належить позивачу, в доменному імені та для веб-сайту "ІНФОРМАЦІЯ_1". На зазначеному сайті пропонуються до продажу товари, позначені знаком для товарів і послуг "Electrolux", що належить позивачу.

Відповідно до інформації Інтернет сервісу WHOIS" реєстратором доменного імені "ІНФОРМАЦІЯ_1" є товариство з обмеженою відповідальністю "Інтернет Інвест" (надалі - відповідач). Вказана інформація підтверджується доданою до цієї позовної заяви роздруківкою інтернет -сторінки.

Позивач 06.05.2015 звернувся до відповідача з проханням вжити всіх передбачених законодавством України заходів спрямованих на зупинення функціонування Інтернет ресурсу "ІНФОРМАЦІЯ_1" шляхом припинення надання будь-якої підтримки, в тому числі послуг хостингу, та відключення доменного імені "ІНФОРМАЦІЯ_1". Відповідач у своєму листі-відповіді повідомив, що він готовий вчинити певні дії відносно доменного імені "ІНФОРМАЦІЯ_1", але тільки за відповідним запитом суду або правоохоронних органів, в інших випадках це можливе лише за письмової згоди реєстрантів.

В зв'язку з цим представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом від 04.06.2015 № 04/06-15/2 про надання інформації про особу, яка є власником доменного імені та веб-сайту "ІНФОРМАЦІЯ_1", на який відповідач повідомив, що не може надати інформацію про реєстранта доменного імені "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Суд першої інстанції погодився з такими доводами покладеними в підставу позовних вимог та прийняв рішення про задоволення позову.

При цьому суд першої інстанції керувався приписами частини першої статті 495 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) і пункту 2 статті 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" (далі - Закон).

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Процедура делегування доменних імен в Україні не врегульована спеціальним законом.

Процедура делегування доменних імен другого рівня в зоні .UA регулюється Регламентом особливостей реєстрації приватних доменних імен другого рівня в домені .UA (далі - Регламент . UA) та Регламентом публічного домену (далі - Регламент).

Відповідно до пункту 3.3 Регламенту .UA приватні доменні імена другого рівня в домені .UA делегуються виключно у разі, якщо відповідне доменне ім'я повністю, або його компонент другого рівня (до знака але не включаючи цей знак), за написанням співпадає із знаком, права на використання якого на території України належать відповідному реєстранту.

Делегування доменного імені - це процес надання можливості певній особі користуватися певним доменним іменем. Делегування відбувається на платній основі реєстратором, який уклав із ТОВ "Хостмайстер" (адміністратором домену .UA) відповідну угоду про реєстрацію та делегування доменних імен в зоні .UA.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 7 ЦК України цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин. Звичай може бути зафіксований у відповідному документі.

Звичай, що суперечить договору або актам цивільного законодавства, у цивільних відносинах не застосовується (частина друга статті 7 ЦК України).

Internet Corporation for Assigned Names and Numbers (інтернет корпорація з присвоєння імен та номерів, далі - організація ICANN) - це міжнародна некомерційна організація, створена восени 1998 за участю уряду США для регулювання питань, пов'язаних з доменними іменами, IP-адресами та іншими аспектами функціонування Інтернету.

Організацією ICANN доменні спори в багатьох доменах (.COM, .ORG тощо) акредитовані розглядати чотири міжнародні організації у світі, зокрема: Азійський центр з вирішення доменних спорів (Asian Domain Dispute Resolution Center); Національний Арбітражний Форум (National Arbitration Forum); Центр з Арбітражу та Посередництва ВОЮ (WIPO Arbitration and Mediation Center); Чеський арбітражний суд, арбітражний центр з вирішення спорів, пов'язаних з Інтернетом (The Czech Arbitration Court Arbitration Center for Internet Disputes).

Названі міжнародні організації при вирішенні доменних спорів зобов'язані керуватися Принципами розгляду спорів про доменні імена (Uniform Domain Name Dispute Resolution Policy - UDRP, далі - Принципи) та Принципами єдиних правил розгляду спорів про доменні імена (Rules for Uniform Domain Name Dispute Resolution Ро1ісу, далі - Правила), які були складені організацією ICANN.

Тексти Принципів та Правил російською мовою містяться на сайті організації ICANN.

У пункті 3 Принципів вказано таке: "Мы анулируем, передадим регистрацию другому лицу и внесем любые другие изменения при следующих условиях:

a. в соответствии с положениями Параграфа 8, при получении письменного или правильно составленного электронного заявления от вас или вашего доверенного лица с поручением принять таковые действия;

b. при получении распоряжения суда или арбитражного трибунала, и / или при любом требовании компетентных органов о принятии таковых действий;

c. при получении решения Административной комиссии о применении таковых действий к любой административной процедуре с вашим участием, проведенной в рамках данной Стратегии или более поздних ее версий, принятых ICANN. (См. Параграф 4(i) и (к) ниже.).

Мы также можем отменить, передать или любым другим образом внести поправки в регистраиию доменного имени в соответствии с условиями вашего соглашения о регистрации или другими требованиями, отвечающими нормам закона".

Відповідно до чинного законодавства України Принципи та Правила, встановлені організацією ICANN, не мають загальнообов'язкового характеру на території України, проте в розумінні статті 7 ЦК України можуть вважатися звичаєм ділового обороту, прийнятим в міжнародній практиці та який регулює відносини з вирішення спорів, які стосуються делегування доменних імен.

Згідно з підпунктом 7.3.3 пункту 7.3 Регламенту зміни до запису про доменне ім'я вносяться виключно на підставі заявки, яку надсилає реєстратор до реєстраційної системи.

Відповідно до пункту 2 Регламенту:

реєстратор - це особа, що надає послуги, необхідні для технічного забезпечення реєстрації, делегування та функціонування доменного імені;

реєстрант - це особа, в інтересах якої здійснюється реєстрація та делегування приватного доменного імені

Відповідачами не надано доказів, які б спростовували зазначене позивачем.

Згідно ч. 3 ст. 426 ЦК України використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим кодексом та іншим законом.

Відповідно до п. 1 ст. 495 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: право на використання торговельної марки; виключне право дозволяти використання торговельної марки; виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" позивачу належить виключне право на використання торговельних марок, а також інші права, надані Законом України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг".

Позивачем на виконання ухвали Київського апеляційного господарського суду надано відомості, що відповідно до сервісної угоди в реєстраційній формі зазначено дані власника доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_1" - ОСОБА_4, якого суд апеляційної інстанції долучив у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Тобто, відповідач у справі є лише реєстратором доменного імені і не використовує його та не є виробником товарів чи надання послуг із зареєстрованим позначенням. Взявши до уваги норми ст. 56 Закону України «Про телекомунікації» відсутні передбачені чинним законодавством підстави покладання відповідальності на відповідача у справі.

Позивачем у справі не надано доказів, що відповідач є власником веб-сайту.

Відповідно до п. 1.3. постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011 №18 якщо у розгляді справи буде з'ясовано, що іншим або належним відповідачем у справі у ній мала б бути інша особа, яка згідно з процесуальним законом не може бути учасником судового процесу в господарському суді, а позивач наполягає саме на розгляді справи саме господарським судом, останні й не вправі ні залучати відповідну особу, ані припиняти провадження у ній, а повинен розглянути справу стосовного того відповідача, якому пред'явлено позовну вимогу та прийняти рішення по суті справи (в тому числі про відмову в позові, якщо відповідач є неналежним).

Верховний суд України у справі № 6-20цс11 від 21.05.12 зазначив, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст..ст.55, 124 Конституції України та ст.. 13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки Конституція України та Конвенція мають вищу юридичну силу, а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягатимуть судовому захисту й у спосіб, не передбачений законом, зокрема, ст. 16 ЦК України, але який є ефективним способом захисту, тобто такими, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

У відповідності до ст.ст. 32-34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, колегія суддів на підставі доказів та пояснень наявних в матеріалах справи дійшла до висновку, що відповідно до статей 103, 104 Господарського процесуального кодексу України наявні підстави для скасування рішення місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю товариства з обмеженою відповідальністю „Інтернет Інвест" задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 19.04.2016 у справі № 910/2115/16 скасувати і припинити провадження у справі.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді А.А. Верховець

М.Л. Доманська