ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2016 р.Справа № 916/4408/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Морщагіної Н.С.

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.

секретар судового засідання: Молодов В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за дорученням;

від відповідача-1: ОСОБА_2, ОСОБА_3 за дорученням;

від відповідача-2: ОСОБА_3 за дорученням;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Іллічівської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

на рішення господарського суду Одеської області

від 01 липня 2016 року

у справі №916/4408/15

за позовом: Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Іллічівської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Портінвест лоджистік»

2) PREMIUM BULKERS LTD

про: стягнення 34769,44 дол. США

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Іллічівської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Портінвест лоджистік» та PREMIUM BULKERS LTD, про стягнення 34769,44 дол. США заборгованості за договором № 460-Па-ІЛФ-13 від 31.12.2013.

Рішенням господарського суду Одеської області від 04.07.2016 у справі №916/180/16 у задоволені позову - відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач-1 виконав взяті на себе зобов`язання за договором № 460-Па-ІЛФ-13 від 31.12.2013, оплативши виставлені позивачем рахунки №№ 03/27574, 29293, 30813 від 22.10.2015 та № 161 від 22.10.2015 на загальну суму 10465,48 дол. США ще до виходу судна з морського порту, а тому будь-які подальші донарахування сум портового збору є безпідставними.

Не погодившись з даним рішенням Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Іллічівської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просило рішення господарського суду Одеської області від 01.07.2016 у справі №916/4408/15 скасувати та прийняти нове, яким стягнути солідарно з відповідачів на користь «Адміністрація морських портів України» в особі Іллічівської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» 34769,44 дол. США заборгованості за договором № 460-Па-ІЛФ-13 від 31.12.2013.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального права та неповним зясуванням обставин справи. Зокрема, скаржник зазначає, що судно щодо якого виник спір, згідно з Додатком 1 до Наказу Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 № 316, яким затверджений Порядок справляння та розміри ставок портових зборів відносяться до групи А, а відтак не належать до суден які звільненні від сплати корабельного збору. При у звязку з чим корабельний збір мав бути розрахований та сплачений за ставками, які діють для суден закордонного плавання. Оскільки, позивачем в супереч Наказу № 316 було помилково розраховані ставки корабельного збору як для суден у каботажном плаванні, відповідачі повинні солідарно сплатити донарахований корабельний збір по судозаходах судну ВЕНСЕНТ С, які здійснювались в акваторії Іллічівського морського порту, в сумі 34769,44 дол. США.

Відповідачі надали відзиви на апеляційну скаргу, проти доводів апелянта заперечили, зазначивши, що ставка корабельного збору для суден, що здійснюють каботажні перевезення під іноземним прапором на законодавчому рівні не встановлена. Агент належним чином виконав умови договору про агентування суден від 31.12.2013 №460-Па-ІЛФ-13, оплативши виставлені позивачем рахунки, донарахування портових зборів після виходу судна з порту є неправомірним.

Представник позивача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, заявив клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів та просив залучити до матеріалів справи копію постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016 по справі № 815/6436/15. Клопотання, з огляду на приписи ст.ст. 69, 77 ГПК України колегією суддів відхилено як необґрунтоване.

Представники відповідачів у судове засідання зявились, доводи, викладені у відзивах на скаргу, підтримали у повному обсязі та просили суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 31.12.013 між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Іллічівської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Портінвест лоджистік» (ОСОБА_4) укладено договір про агентування суден № 460-Па-ІЛФ-13 (договір).

Згідно даного договору Адміністрація через ОСОБА_4 надає судновласникам послуги з обслуговування суден, відповідно до Зводу звичаїв, що діють в Іллічівському морському порту, а ОСОБА_4 своєчасно забезпечує перерахування авансових сум від судновласників на оплату портових зборів та інших витрат, що повязані з агентуємими суднами.

Пунктом 3.1 договору визначено, що порядок справлення, розміри ставок портових зборів, тарифів на спеціалізовані послуги підлягають державному регулюванню та визначаються відповідно до нормативно-правових актів, якими затверджені відповідні збори, плати, тарифи. У разі внесення змін та (або) доповнень до нормативно-правових актів, якими затверджені відповідні збори, плати, тарифи сторони під час розрахунків застосовують вищезазначені нормативно-правові акти з урахуванням змін та (або) доповнень з моменту набрання чинності такими змінами і доповненнями.

Положеннями пункту 3.2 договору встановлено, що Адміністрація надає Агентові попередній дисбурсменстський рахунок для оплати портових зборів та інших послуг, які надані судну. Підставою для формування попереднього рахунку є письмова заявка ОСОБА_4, яка оформлюється відповідно до зразку, наданого в договорі. Попередній рахунок оформлюється Адміністрацією в день, коли була подана заявка ОСОБА_4. Агент забезпечує повну оплату попереднього рахунку не пізніше одного робочого дня до відходу судна в рейс. В разі неоплати попереднього дисбурсменстського рахунку, Адміністрація має право затримати судно в порту, при цьому відповідальність за претензії, які в такому випадку можуть виникнути у судновласника покладаються на ОСОБА_4.

В період з 01.10.2014 по 07.10.2015 судно «BEHCET C» (прапор Панама, власник PREMIUM BULKERS LTD), під агентуванням Товариства з обмеженою відповідальністю «Портінвест лоджистік», перебувало в акваторії Іллічівського морського порту. Матеріалами справи підтверджено, що судно знаходилось в каботажному плаванні і виконувало каботажні перевезення.

З метою оплати портових зборів, ОСОБА_4 було вручено рахунки №№ 03/27574, 29293, 30813 від 22.10.2015 та № 161 від 22.10.2015 на загальну суму 10465,48 дол. США, які були оплачені відповідачем в повному обсязі.

Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що у вказаних рахунках були ним помилково розраховані ставки корабельного збору як для суден у каботажному плаванні, що суперечить Наказу Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 № 316, яким затверджений Порядок справляння та розміри ставок портових зборів.

Відповідно до статті 26 Конвенції Організації Обєднаних Націй з морського права 1982 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції Організації Обєднаних Націй з морського права 1982 року та Угоди про імплементацію Частини ХІ Конвенції Організації Обєднаних Націй з морського права 1982 року» №728-ХІV від 03.06.1999, іноземне судно, що проходить через територіальне море, може обкладатись тільки зборами в оплату за конкретні послуги, надані такому судну.

Національним законодавством, а саме положеннями статті 85 Кодексу торговельного мореплавства України передбачено, що під час перебування в морському порту будь-яке судно зобов'язане дотримуватися чинних законів і правил України, у тому числі тих, що стосуються безпеки порту і судноплавства в порту, митного, прикордонного, санітарного (фітосанітарного) режимів, лоцманського проведення, буксирування, рятувальних і суднопіднімальних робіт, якірної стоянки і надання місць біля причалів, навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, пов'язаних з навантажувально-розвантажувальними роботами, і будь-яких інших портових послуг, портових зборів, запобігання забрудненню навколишнього природного середовища.

Частинами 1, 2 та 3 статті 22 Закону України «Про морські порти України» передбачено, що у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Використання коштів від портових зборів допускається виключно за їх цільовим призначенням. Фінансування утримання гідротехнічних споруд в об'ємах, необхідних для підтримання їх паспортних характеристик, здійснюється за рахунок портових зборів, що справляються у морських портах, де розташовані такі гідротехнічні споруди.

Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики.

Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту. Кошти від адміністративного збору використовуються відповідно до закону. Портові збори сплачуються Адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом.

Відповідно до положень статті 116 Кодексу торгівельного мореплавства України у морському порту або поза його територією як постійні представники судновласника діють агентські організації (морський агент), які за договором морського агентування за винагороду зобов'язуються надавати послуги в галузі торговельного мореплавства. При виконанні договору морського агентування морський агент, що діє від імені судновласника, може також діяти на користь іншої договірної сторони, якщо вона його на те уповноважила і якщо судновласник не заперечує.

Частиною 1 статті 117 Кодексу торгівельного мореплавства України передбачено, що морський агент виконує формальності та дії, пов'язані з прибуттям, перебуванням і відходом судна, допомагає капітану судна у налагодженні контактів з адміністрацією морського порту і службою капітана морського порту, власником морського терміналу, підприємствами, установами, організаціями, що надають спеціалізовані послуги, портовими операторами, місцевими органами виконавчої влади, в організації постачання і обслуговування судна в порту, оформляє митні документи та документи на вантаж, інкасує суми фрахту та інші суми для оплати вимог судновласника, що виникають з договору перевезення, сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, пов'язані з перебуванням у порту, залучає вантажі для морських ліній, здійснює збір фрахту, експедирування вантажу, наймання екіпажів для роботи на суднах, виступає від імені вантажовласника, а також договірною стороною учасників перевезення вантажів у прямому змішаному сполученні.

Процедура справляння портових зборів та розміри ставок портових зборів в України встановлені Порядком справляння та розмірів ставок портових зборів, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 № 316 (Наказ № 316), пунктами 1.2, 1.3 якого передбачено, що згідно з частинами третьою - п'ятою статті 22 Закону України «Про морські порти України» портові збори сплачуються Адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом, а саме: причальний збір справляється на користь власника причалу, а якщо причал перебуває у користуванні - на користь відповідного користувача; канальний збір справляється на користь власника каналу; корабельний збір справляється на користь користувача портової акваторії, а також власника операційної акваторії причалу (причалів), збудованої до набрання чинності Законом України «Про морські порти України». Портові збори (корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний) справляються в морських портах із суден і плавучих споруд, що плавають під Державним Прапором України та іноземними прапорами, за групами згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Кодекс торгівельного мореплавства України визначає, зокрема, такі види морських перевезень - каботажне та міжнародне, відповідно і ставки портових зборів, визначені у додатках 2-6 до вказаного Порядку, є різними для суден у закордонному плаванні та суден у каботажному плаванні.

Статтею 132 Кодексу торгівельного мореплавства України передбачено, що перевезення між портами України й іноземними портами можуть здійснюватися як суднами, що плавають під Державним прапором України, так і за умови взаємності суднами, що плавають під іноземним прапором.

При цьому, статтею 133 Кодексу торгівельного мореплавства України визначено, що за договором морського перевезення вантажу перевізник або фрахтівник зобов'язується перевезти доручений йому відправником вантаж з порту відправлення в порт призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувачу), а відправник або фрахтувальник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Частиною 1 статті 97 Митного кодексу України встановлено, що під каботажем розуміється перевезення українських та іноземних товарів шляхом завантаження їх на морське (річкове) судно в одному пункті на митній території України і транспортування в інший пункт території України, де здійснюватиметься їх вивантаження.

Визначення «судно закордонного плавання» міститься у пункті 54 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, згідно з яким судно закордонного плавання українське або іноземне судно, яке здійснює міжнародні перевезення товарів та/або пасажирів та прибуває на митну територію України або вибуває за її межі.

Відповідно до статті 9 Митного кодексу України, митною територією є територія України, зайнята сушею, територіальне море, внутрішні води і повітряний простір, а також території вільних митних зон, штучні острови, установки і споруди, створені у виключній (морській) економічній зоні України, на які поширюється виключна юрисдикція України.

Отже, судна, завантажені чи розвантажені в нейтральних водах Чорного моря, тобто за межами митної території України із оформленням відповідних маніфестів та коносаментів, є суднами закордонного плавання, що здійснюють міжнародні перевезення, про що свідчать митні декларації.

Таким чином, у розумінні Кодексу торгівельного мореплавства України міжнародним морським перевезенням вантажу є перевезення вантажу між портами України й іноземними портами, а каботажним морським перевезенням вантажу є перевезення вантажу між портами України.

Відповідно до пункту 2.2. Наказу № 316, судно, що заходить в акваторію відповідного морського порту, звільняється від сплати корабельного збору у таких випадках:

- здійснення процедур, пов'язаних з пропуском через державний кордон України, без виконання вантажних операцій (крім суден, що заходять у морські порти для надання послуг за договором морського перевезення пасажирів або договором морського круїзу);

- постановки на якір без виконання у цьому морському порту вантажних (пасажирських) операцій у зв'язку з очікуванням проходу до іншого морського порту.

Від сплати корабельного збору звільняються судна груп Д та Е.

Ставки корабельного збору для суден у закордонному плаванні застосовуються незалежно від того, під яким прапором вони плавають.

Ставки корабельного збору для суден у каботажному плаванні застосовуються тільки для суден, що виконують рейси у каботажному плаванні під Державним Прапором України (пункти 2.3., 2.4. Наказу № 316).

Пунктом 1.4 Наказу №316 визначено, що сплата портових зборів здійснюється до виходу судна з морського порту, що, в свою чергу, виключає можливість донарахування портових зборів після виходу судна з порту.

З копій коносаментів, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що судно «BEHCET C» (прапор Панама, власник PREMIUM BULKERS LTD) перевозило вантажі між Державним підприємством «Іллічівський морський торговельний порт» та Державним підприємством «Маріупольський морський торговельний порт», тобто між двома українськими портами.

Міністерством інфраструктури України листами від 17.10.2014 № 11502/4/10-14 та від 27.11.2014 № 12891/4/10-14, судну ВЕНСЕТ С надано дозволи на каботажні перевезення, відповідно до ст. 131 Кодексу торгового мореплавства України, між морськими портами Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (ДП «АМПУ»), Одеської філії ДП «АМПУ», Іллічівської філії ДП «АМПУ», та Маріупольської філії ДП «АМПУ» на строк з 20.10.2014 по 20.12.2014 та Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (ДП «АМПУ»), Южненської філії ДП «АМПУ», Іллічівської філії ДП «АМПУ», Одеської філії ДП «АМПУ», Бердянської філії ДП «АМПУ» та Маріупольської філії ДП «АМПУ» на строк з 15.12.2014 по 20.03.2015 відповідно.

Отже, судна щодо яких виник спір відносяться до суден Групи А, які відповідно до законодавства не звільненні від сплати корабельного збору, вищевказані судна під іноземним прапором здійснювали саме каботажні перевезення з дозволу на це Міністерства інфраструктури України, що не суперечить ст. 131 Кодексу торгового мореплавства України, у звязку з цим, до вказаних суден необхідно застосовувати ставку корабельного збору у каботажному плаванні, що і було застосовано Адміністрацією у виставлених відповідачу рахунках, які були оплачені в повному обсязі до виходу судна з порту і подальше донарахування корабельного збору є неправомірним.

Крім того, судова колегія зазначає, що позивач помилково кваліфікує заявлену до стягнення суму як заборгованість, що утворилася внаслідок порушення з боку відповідача-1 умов договору від 31.12.2013 №460-Па-ІЛФ-13, оскільки виставлені позивачем рахунки були сплачені відповідачем у повному обсязі згідно умов договору та норм діючого законодавства України і донарахування будь-яких додаткових платежів, повязаних з помилкою позивача сторонами не було передбачено. В такому випадку у позивача виникає право звернутися до суду з позовними вимогами про стягнення спричинених йому збитків, оскільки ця сума грошових коштів не є за своєю правовою природою сумою основного боргу за умовами договору, який визначено позивачем в якості підстави позову. Матеріали справи не містять доказів надання позивачем до суду на виконання норм статті 22 Господарського процесуального кодексу України зміни предмету позову до початку розгляду справи по суті.

До того ж, позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами по справі наявність підстав для покладення солідарної відповідальності на відповідачів за даними обставинами по справі.

Представлена позивачем в судовому засіданні постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2016 по справі № 815/6436/15 стосується дій Адміністрації щодо нарахування та стягнення корабельного збору по суднах Eurasia (прапор - Беліз, ІМО №8321670), Toledo (прапор - Беліз, ІМО №7638557), Corozal (прапор - Беліз, ІМО №7361532), Juliana (прапор - Мальта, ІМО №9655951), Regal (прапор - Беліз, ІМО №8908868) та з урахуванням встановлених обставин у справі № 916/4408/15, а також вимог ст. 35 ГПК України, на висновки суду з даного спору не впливає.

Отже, відповідно до статті 4-7 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи, висновок місцевого господарського суду є вірним.

На підставі вищевикладеного, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Іллічівської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» задоволенню не підлягає, що згідно із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України має наслідком віднесення на рахунок останнього витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Іллічівської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» залишити без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 01.07.2016 у справі № 916/4408/15 без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України в порядку передбаченому розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя: Морщагіна Н.С.

Судді: Діброва Г.І.

ОСОБА_4