РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2016Справа №910/11038/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Асстра Україна";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПІАСТРЕЛЛА";

про стягнення 246 765,00 грн.

Суддя О. В. Мандриченко

Представники:

Від позивача: не з'явилися;

Від відповідача: Лисицька А.В., представник, довіреність № б/н від 23.05.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 246 765,00 грн. основного боргу, а також 3 750,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2016 року порушено провадження у справі № 910/11038/16, розгляд справи призначено слуханням.

Через канцелярію Господарського суду міста Києва 21.07.2016 від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій позивач просить суд, у зв'язку з частковим погашенням відповідачем основного боргу, стягнути з відповідача 216 765,00 грн. боргу.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п.п. 3.10., 3.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. У разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення. Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

В той же час, приймаючи до уваги, що вищевказана заява не суперечить вимогам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне прийняти її до розгляду, у зв'язку з чим спір у даній справі вирішується виходячи з нової ціни позову.

Позивач своїх повноважних представників у судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача судовому засіданні 06.09.2016 р. подав клопотання разом з копіями платіжних доручень, відповідно до яких відповідачем було частково погашену суму заборгованості в розмірі 30 500,00 грн. Представник відповідача зазначив, що станом на день розгляду справи, за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем в розмірі 184 984,18 грн.

З огляду на неявку представника позивача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника позивача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Договору на транспортно-експедиційне обслуговування при комбінованих перевезеннях експортно-імпортних та транзитних вантажів №АUZ 7 064-06.14 від 20.06.2014 р. (далі - договір) відповідачу були надані послуги по організації перевезення вантажів в залізничних вагонах, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт №24-19 від 30.11.2015 р. на загальну суму 180 450,00 грн. та актом здачі-прийняття робіт та №65-19 від 31.12.2015 р. на загальну суму 126 315.00 грн

Згідно п.3.4. договору відповідач зобов'язався здійснювати оплату послуг протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання відповідачем - рахунку та акту здачі-прийняття робіт.

На адресу відповідача 02.12.2015 р. був направлений рахунок №24-19 від 30.11.2015 р. на загальну суму 180 450,00 грн. та акт здачі-прийняття робіт, які, згідно поштового повідомлення, були отримані відповідачем 07.12.2015 р.

12.01.2015 р. на адресу відповідача був направлений рахунок №65-19 від 31.12.2015 р. на загальну суму 126 315,00 грн. та акт здачі-прийняття робіт, які, згідно поштового повідомлення, були отримані Відповідачем 14.01.2016 р.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за договором, оплату наданих послуг в повному обсязі не здійснив, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість в розмірі 246 765,00 грн.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

При цьому, зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором перевезення, а відповідно до ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною першою статті 916 ЦК України передбачено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.2 договору сторони визначили, що оплата послуг здійснюється за фактично надані послуги протягом 4 банківських днів з моменту підписання акту наданих послуг.

При цьому, п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У матеріалах справи міститься акт звірки взаєморозрахунків, підписаного та скріпленого печатками обох сторін, відповідно до якого, станом на 22.07.2016 р., заборгованість відповідача перед позивачем складає 215 484,18 грн.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що відповідачем було частково погашено суму основного боргу в розмірі 60 500,00 грн., що підтверджується наданими відповідачем копіями платіжних доручень.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 статті 80 ГПК), зокрема, у таких випадках, як спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Відповідно п. 1-1 ст. 80 ГПК України, судом прийнято рішення про припинення провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 60 500, 00 грн.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем відповідачу послуг за договором та порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати наданих послуг підтверджений матеріалами справи, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу, який станом на день розгляду справи становить 184 984,18 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Схід Захід", оскільки спір виник з вини відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 43, 49, 75, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача основної заборгованості в розмірі 60 500,00 грн. припинити.

2. Інші позовні вимоги задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПІАСТРЕЛЛА" (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Асстра Україна" (04073, м. Київ, просп. Московський, 9, ) 184 984 (сто вісімдесят чотири тисячі дев'ятсот вісімдесят чотири) грн. 18 коп. заборгованості, 3 701 (три тисячі сімсот одну) грн. 48 коп. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 12.09.2016 р.