Господарський суд Чернігівської області
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"03" жовтня 2016 р. № 927/925/16

Суддя Книш Н.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви від 26.09.16

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Прогрес", вул. Юдіна, 11, м. Дніпро, 49035

Відповідач-1: Комунальне підприємство "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Чернігівської обласної ради, проспект Перемоги, 33, м. Чернігів, 14017

Відповідач-2: Публічне акціонерне товариство "Укрінком", вул. Сметаніна, 3 А, м.Сєверодонецьк, Луганська область,9 3404

Відповідач-3: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1, вул. Велика Васильківська, 72, прим. 143, м. Київ, 03150

Предмет спору: про визнання дій неправомірними

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Чернігівської області від Публічного акціонерного товариства «Прогрес» надійшла позовна заява, в якій позивач просить визнати дії (рішення) Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради (14017, м. Чернігів, проспект Перемоги,33, ) щодо державної реєстрації права власності від 10.08.2012 на нежиле приміщення (реєстраційний номер майна 18112923; технічний опис майна: приміщення магазину: на першому поверсі з літ.2-101 по літ.2-117, на другому поверсі з літ.2-201 по літ.2-208, літ.6-1, всього загальною площею 729,3кв.м), за адресою Чернігівська обл., м. Чернігів, проспект Перемоги,114 за Публічним акціонерним товариством «Укрінком» (93404, Луганська обл., м.Сєвєродонецьк, СМЕТАНІНА, буд.3-А, код за ) (раніше Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк») неправомірними та такими що підлягають скасуванню.

У вказаній позовній заяві позивачем визначено відповідачем-1 Комунальне підприємство «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, відповідачем-2 Публічне акціонерне товариство «Укрінком», відповідачем-3 Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1.

Згідно ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння, розмір ставок судового збору та порядок його сплати регулюється Законом України "Про судовий збір".

Позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Як вбачається із змісту поданої позовної заяви, позивачем об'єднані дві вимоги немайнового характеру: про визнання дій (рішення) щодо державної реєстрації права власності неправомірними та про визнання дій (рішення) щодо державної реєстрації права власності такими, що підлягають скасуванню, тобто предмет позову включає дві окремі немайнові вимоги.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п.2.11 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.13р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

У ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: з позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати (з 1 січня 2016 року мінімальний розмір заробітної плати становить 1378,00грн.).

Таким чином, при подачі позовної заяви, яка об'єднує дві позовні вимоги немайнового характеру, судовий збір підлягає сплаті в сумі 2756,00грн.

В якості доказу, що підтверджує сплату судового збору позивачем до позовної заяви додане платіжне доручення №1152 від 23.09.2016 на суму 1378грн., яке не приймається судом як належний доказ сплати судового збору у встановленому розмірі.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо до позовної заяви не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суд звертає увагу, що позивачем у позовній заяві від 26.09.2016 визначено відповідачем-3 - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, до якого позивачем не заявлено позовних вимог.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

При цьому за змістом статей 1, 2, 18, 22, 27 Господарського процесуального кодексу України, статей 1 і 3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі. Аналогічна позиція викладена у постанові Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам».

Слід зазначити, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

До компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах:

а) про оскарження нормативно-правових актів, ухвалених суб'єктом владних повноважень, яким останній зобов'язує суб'єкта господарювання вчинити певні дії, утриматись від вчинення певних дій або нести відповідальність;

б) про оскарження суб'єктом господарювання дій (бездіяльності) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб'єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов'язані з відносинами, у сфері господарювання;

в) між суб'єктами владних повноважень з приводу їхньої компетенції у сфері управління;

г) з приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

д) за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Інші справи за участю господарюючих суб'єктів та суб'єктів владних повноважень не мають ознак справ адміністративної юрисдикції і повинні розглядатися господарськими судами на загальних підставах. До таких справ належать усі справи у спорах про право, що виникають з відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства.

Суд зазначає, що на час проведення реєстраційних дій (10.08.2012) діяло Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, згідно якого державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об'єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державна реєстрація прав проводилась реєстраторами бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснювалося БТІ, створеними до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

У поданій позовній заяві позивач просить, визнати дії КП «ЧМБТІ», щодо державної реєстрації права власності від 10.08.2012 неправомірними та такими, що підлягають скасуванню. На час вчинення оскаржуваних дій Бюро технічної інвентаризації були наділені правом щодо державної реєстрації, отже виступали як субєкти владних повноважень у системі державної реєстрації прав власності.

Відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», чинного на даний час, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) субєкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані субєкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

При зверненні до суду необхідно з урахуванням підвідомчості та підсудності справи визначитися з позовними вимогами з огляду на субєктний склад та повноваження органів державної реєстрації прав на даний час.

Керуючись п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачу.

Додаток на 42 арк.

Суддя Книш Н.Ю.