ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2016 року Справа № 904/3468/16 Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Кузнецової І.Л., Орєшкіної Е.В.

при секретарі судового засідання Однорог О.В.

за участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №96д від 26.09.2016р., представник;

представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак", м. Київ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2016р. у справі № 904/3468/16

за позовом Українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак",

м. Київ

до Державного підприємства "Український державний науково-

дослідний і проектний інститут азотної промисловості і продуктів

органічного синтезу" (УкрДІАП),

м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про стягнення передоплати у розмірі 5 811 877,21 грн за договором про виконання робіт по створенню системи періодичного акустико - емісійного моніторингу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2016р. у даній справі (суддя Назаренко Н.Г.) у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивоване відсутністю підстав для стягнення передоплати у сумі 5 811 877,21 грн з огляду на продовження строку дії договору.

Не погодившись з даним рішенням, Позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати як прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що сплатив Відповідачу попередню оплату в розмірі 90% від ціни договору - 5 001 063,41 грн. Втім, Відповідач до виконання робіт так і не приступив. Зазначив, що право замовника розірвати договір у разі невиконання зобов`язань виконавцем закріплено у п. 5.2.1 договору. Тому, враховуючи, що повідомлення про розірвання договору було вручено Відповідачу 08.01.2015р. (у повідомленні зазначено про припинення дії договору №24-30 з 26.01.2015р.), вважає, що на момент проголошення оскаржуваного рішення договір №24-30 був розірваний в односторонньому порядку. Висновок суду, що вимога про повернення коштів, отриманих за спірним договором, може бути заявлена лише поряд з вимогою про розірвання договору, є хибним. Зауважив, що факт отримання Відповідачем повідомлення про розірвання договору має преюдиційне значення, бо був встановлений рішенням господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/7656/15. Крім того, доповнення позову вимогою немайнового характеру до раніше заявленої майнової вимоги не являється порушенням процесуального законодавства, тому висновок суду, що збільшення позовних вимог можливе лише у кількісному розмірі не відповідає вимогам чинного законодавства.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.09.2016р. на підставі розпорядження керівника апарату суду ОСОБА_2 від 27.09.2016р. та протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 27.09.2016р. у зв`язку із припиненням повноважень судді Герасименко І.М. справа прийнята до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Кузнецової І.Л.

У судовому засіданні 28.09.2016р. представник Позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, не зважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (поштове повідомлення №417); відзив на апеляційну скаргу або будь-яких клопотань до суду також не надіслав, тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

При перегляді справи апеляційним судом встановлено, що 29.12.2012р. між Українським державним підприємством "Укрхімтрансаміак" як замовником (надалі - Позивач) та Держаним підприємством "Український державний науково-дослідний і проектний інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу" як виконавцем (надалі - Відповідач) був укладений договір №24-30 (надалі - Договір) строком дії з дня підписання протягом одного календарного року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.10.1 Договору).

Відповідно до пункту 1.1 Договору Відповідач зобов'язався виконати роботи по створенню системи періодичного акустико-емісійного моніторингу та контролю напружено-деформованого стану МА на переходах через автомобільні дороги та залізничні колії (15 од.) (далі по тексту - роботи), які зазначені у Технічному завданні (Додаток №2 до договору) і виконуються згідно робочого проекту "Створення системи періодичного акустико-емісійного моніторингу та контролю напружено-деформаційного стану магістрального аміакопроводу на переходах через автомобільні дороги та залізничні колії (15 од.)", а Позивач - прийняти і оплатити виконані роботи на умовах цього договору.

Відповідно до п.3.1 Договору ціна договору становить 5556737,12 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 926122,85 грн і складена відповідно до Протоколу погодження договірної ціни (Додаток №1 до договору) і кошторисної документації (Додаток №3 до цього договору), що є невід'ємними частинами цього договору.

Підпунктом 4.3.1 пункту 4.3 договору визначено, що авансовий платіж у розмірі 90% від вартості робіт по договору перераховується Відповідачу протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту підписання сторонами договору та отримання відповідного рахунку. Відповідач має розпочати роботи з наступного дня після перерахування Позивачем авансового платежу відповідно до умов Договору.

Строки виконання робіт визначаються погодженим сторонами планом-графіком (пункт 1.3 Договору).

На виконання підпункту 4.3.1 пункту 4.3 Договору Позивач платіжним дорученням №9 від 22.01.2013р. перерахував Відповідачу авансовий платіж у сумі 5 001 063, 41 грн (а.с. 28).

Відповідачем роботи не були виконані, що стало підставою для звернення із позовом відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України про стягнення передоплати у сумі 5 001 063,41 грн та пені за період прострочення робіт з 11.12.2015р. по 23.04.2016р. у сумі 810 813,80 грн.

Окрім того, 23.06.2016р. Позивачем до суду першої інстанції було подано заяву про збільшення позовних вимог, якою Позивач доповнив позовні вимоги пунктом щодо зобов`язання Відповідача повернути Позивачу обладнання датчики (перетворювачі) акустичної емісії у кількості 30 шт. отримані за Актом приймання-передачі устаткування до монтажу №1 від 27.05.2013р.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, спірні відносини є правовідносинами підряду, які регулюються нормами законодавства про підряд, в тому числі параграфом 1 глави 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1,2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Графік виконання робіт сторонами не укладено, строк виконання робіт в договорі не визначено.

Як встановлено вище, відповідно до п. 10.1 Договору він укладений строком на один календарний рік (з урахуванням дати укладення договору до 29.12.2013р.), тобто цей термін сторонами визначений як розумний для виконання робіт.

Відповідно до п. 4.3. Договору Відповідач має розпочати роботи з наступного дня після перерахування Позивачем авансового платежу відповідно до умов Договору (що з боку Позивача було здійснено), перенесення початку та строків виконання робіт з будь-яких підстав умовами Договору не визначено, додаткових угод з цього приводу сторонами не укладалось. З врахуванням наведеного відповідач повинен був розпочати роботи 23.01.2013р. та закінчити до 29.12.2013р.

Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільники повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (ч.2,4 ст. 849 Цивільного кодексу України).

Право Позивача достроково розірвати договір у разі невиконання зобов'язань Відповідачем із повідомленням останнього у 20-дений строк передбачено також п. 5.2.1. Договору.

З матеріалів справи вбачається, що у звязку з невиконанням Відповідачем умов Договору Позивачем було направлено повідомлення від 29.02.2014р. №1419 про розірвання Договору з 26.01.2015р. та договору №24-31 від 14.01.2013р (а.с. 95-96), яке отримано Відповідачем 08.01.2015р.

Дані обставини були досліджені господарським судом у справі №904/7656/15 (рішення від 03.11.2015р., що набрало законної сили), в якій судом встановлений факт отримання Відповідачем 08.01.2015р. повідомлення від 29.02.2014р. №1419. В силу ст. 35 Господарського процесуального кодексу України вказаний факт не потребує доведення при розгляді даної справи.

Статтею 651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Враховуючи встановлене Договором та законом право Позивача на односторонню відмову від нього в разі невиконання зобов'язань Відповідачем, а також встановлений факт отримання повідомлення про розірвання Договору Відповідачем 08.01.2015р., двадцятиденний строк повідомлення Відповідача, передбачений п. 5.2.1. Договору, колегія суддів приходить до висновку про припинення дії Договору з 29.01.2015р.

Судом першої інстанції в цій частині порушені норми матеріального права (ст. 651 та ч.2,4 ст. 849 Цивільного кодексу України), бо не враховано норми цих статей про право на односторонню відмову від договору, що стало наслідком невірної оцінки наданих доказів та прийняття помилкового рішення в частині відмови у задоволенні позову про стягнення передоплати в сумі 5 001 063,41 грн.

З огляду на викладене, апеляційним судом не здійснюється аналіз листування між сторонами після дати припинення договору, в тому числі листа Відповідача від 09.12.2015р. про необхідність проведення обов'язкової експертизи проекту.

Таким чином, Позивачем належним чином реалізоване право, передбачене ч.2,4 ст. 849 Цивільного кодексу України та п. 5.2.1. Договору.

Оскільки, доказів виконання робіт в будь-якій частині суду не надано, сплачена Позивачем попередня оплата в сумі 5 001 063,41 грн підлягає стягненню з Відповідача.

Згідно з ч. 1 ст.548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено, договором або законом.

Пунктом 7.2. Договору передбачена відповідальність Відповідача сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних робіт за кожен день затримки у разі затримки виконання робіт або виконання робіт не в повному обсязі, заявленому Позивачем.

Як вбачається із заявленого позову, Позивач просив стягнути з Відповідача пеню за затримку виконання робіт за період з 11.12.2015р. по 23.04.2016р. у сумі 810 813,80 грн.

Втім, визначивши дату припинення Договору з 29.01.2015р., апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність нарахування та стягнення пені за прострочення виконання робіт за заявлений Позивачем період внаслідок того, що останній відмовився від виконання робіт згідно повідомлення від 29.02.2014р. №1419, тобто прострочення має місце до часу відмови, а пеня розрахована за період після відмови від виконання робіт.

Судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення пені. Проте, суд помилково послався на п. 5.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», бо положення цього пункту стосується відсутності обов`язку боржника сплатити індекс інфляції та проценти річних в разі, зокрема, повернення сум авансу, коштів у разі припинення зобов`язання, а позивач просив стягнути пеню за прострочення виконання робіт.

Стосовно позовних вимог про зобов'язання Відповідача повернути йому обладнання - датчики (перетворювача) акустичної емісії у кількості 30 шт. отримані за актом приймання-передачі устаткування до монтажу №1 від 27.05.2013р. апеляційний суд зауважує наступне.

Згідно ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті Позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Оскільки, подана Позивачем до господарського суду Дніпропетровської області заява про збільшення позовних вимог №653 від 17.06.2016р. фактично змінює предмет позову, бо доповнена позовними вимогами про зобов'язання Відповідача повернути йому обладнання - датчики (перетворювача) акустичної емісії у кількості 30 шт., отримані за актом приймання-передачі устаткування до монтажу №1 від 27.05.2013р., які в позові не заявлялися, судом першої інстанції вірно зроблений висновок про відсутність підстав вважати її заявою про збільшення позовних вимог.

Враховуючи обмеження щодо строку подачі заяви про зміну предмету позову, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, а також дату початку розгляду справи по суті 30.05.2016р. (протокол судового засідання від 30.05.2016р., а.с. 48), колегія суддів приходить до висновку, що за спливом встановленого на подання заяви часу остання розгляду не підлягає.

З урахуванням наведеного, судом першої інстанції були порушені норми матеріального права, внаслідок чого суд дійшов невірного висновку щодо відсутності підстав для стягнення передоплати та прийняв неправомірне рішення в цій частині позову. Таке рішення відповідно до п.4 ч.1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підлягає скасуванню частково. В частині стягнення передоплати 5 001 063,41 грн позов підлягає задоволенню В решті рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі та апеляційній скарзі підлягають віднесенню на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак", м. Київ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2016р. у справі № 904/3468/16 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2016р. у справі №904/3468/16 скасувати частково в частині відмови у стягненні передоплати у сумі 5 001 063,41 грн, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Український державний науково-дослідний і проектний інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу" 51909, м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область, вул. Горобця, 2, на користь Українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак" 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15, передоплату в сумі 5 001 063,41 грн (п`ять мільйонів одну тисячу шістдесят три грн 41 коп), витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви 75 016,81 грн (сімдесят п`ять тисяч шістнадцять грн 81 коп).

Заяву про збільшення позовних вимог залишити без розгляду.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Державного підприємства "Український державний науково-дослідний і проектний інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу" 51909, м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область, вул. Горобця, 2, на користь Українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак" 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги 82 517,55 грн (вісімдесят дві тисячі п`ятсот сімнадцять грн 55 коп).

Виконання постанови щодо видачі наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає чинності з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку з дати її прийняття.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Е.В. Орєшкіна