ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2016 року Справа № 904/2426/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідач)

суддів Дмитренко Г.К., Іванов О.Г.

секретар судового засідання Ситникова М.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Горобець Ю.В., представник, довіреність №4 від 21.01.2016 року;

від відповідач-1: ОСОБА_2, ФОП, витяг з ЄДР б/н від 11.08.2016 року (була присутня в судових засіданнях 11 серпня 2016 року, 25 серпня 2016 року, 20 вересня 2016 року);

від відповідача-2: Козик А.І., представник, довіреність №9 від 25.08.2016 року; Малахов Ю.М., директор, паспорт серії НОМЕР_1 від 16.01.1997 року (був присутнім в судових засіданнях 25 серпня 2016 року, 20 вересня 2016 року); Васильцов О.В., представник, довіреність б/н від 19.09.16 р. (був присутнім в судовому засіданні 20 вересня 2016 року); Антонов О.М., представник, довіреність б/н від 19.09.16 р. (був присутнім в судовому засіданні 20 вересня 2016 року)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ", м. Дніпро

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16 травня 2016 року у справі №904/2426/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ", м. Дніпро

до відповідача-1 Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2, м. Дніпро

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "КОМПРЕСОР", м. Мелітополь, Запорізька область

про стягнення 91 089,58 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16 травня 2016 року (суддя Соловйова А.Є.) припинено провадження у справі в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2; відмовлено в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "КОМПРЕСОР".

Рішення господарського суду мотивовано тим, що пунктом 1 договору сума боргу не визначена, а визначена лише певна грошова сума, яка є предметом розгляду у справі №904/9733/14, у зв'язку з чим сторонами не досягнуто згоди в належній формі від якої суми має вираховуватись 6% для визначення вартості послуг. В той же час сторони визначили мінімальну суму винагороди виконавця, яка складає 5 000 грн. та була сплачена відповідачем -2. Господарський суд дійшов висновку, що відповідно до умов договору про надання юридичних послуг зобов'язання відповідача-2 зі сплати залишку винагороди виникає лише за умови фактичного надходження суми боргу на рахунок замовника. Таким чином, зобов'язання зі сплати залишку винагороди у відповідача-2 не виникло.

Провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача-1 припинено на підставі п.4 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з відмовою позивача від позову до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2

Не погодившись з зазначеним рішенням позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ" оскаржує його на предмет невідповідності нормам матеріального права.

Позивач стверджує, що під час розгляду справи №904/9733/14 Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ" жодним чином не було обізнано ні про хід зазначеної справи, ні про відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "КОМПРЕСОР" від позовної заяви та оскільки відповідач в юридичній допомозі більше не потребував, то така допомога була припинена. Крім того, в період з 05 лютого 2015 року по 16 квітня 2015 року провадження у справі №904/9733/14 було зупинено, тому правова допомога не могла надаватися відповідачу.

Апелянт вважає, що зобов'язання з надання юридичних послуг за договором були виконані у повному обсязі, на стільки, на скільки їх надав виконати відповідач.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ" не погоджується з висновком господарського суду що сторонами не було досягнуто згоди в належній формі від якої суми має вираховуватися 6% для визначення вартості послуг. Апелянт вважає, що відповідно до п.3 договору загальна вартість робіт по даному договору складає 47 511, 36 грн. (6% від суми, яка зазначена у п.1 договору - 791 856, 00 грн.), оскільки відповідач сплатив позивачу 5 000, 00 грн. передоплати, то залишок вартості робіт (послуг) по даному договору складає 42 511, 36 грн. Отже, апелянт вважає, що у договорі чітко визначена вартість робіт, лише надана відповідачу відстрочка оплати.

Позивач також не погоджується з висновком господарського суду, що вимога позивача щодо компенсації упущеної вигоди в сумі 42 511, 36 грн. за своєю правовою природою, виходячи з положень ст.22 Цивільного кодексу України та ст.225 Господарського кодексу України, є збитками та не є тотожним поняттю заборгованості (боргу).

Стверджує, що у п.5 договору сторони погодили визначення упущеної вигоди в розмірі 42 511, 36 грн. і момент її виникнення, який пов'язаний з діями відповідача у разі якщо він відмовиться від свого позову щодо свого боржника.

Оскільки сторонами не визначений у договорі термін виконання обов'язку щодо компенсації упущеної вигоди, то він визначається відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, тобто у 7 денний термін з моменту пред'явлення вимоги замовника.

06 жовтня 2015 року на адресу відповідача -2 була направлена вимога на суму 42 511, 36 грн., відповідно до приписів ст.530 Цивільного кодексу України, останнім днем для виконання грошового зобов'язання у відповідача -2 був 13.10.2015р., таким чином, на думку апелянта, з 14.10.2015р. відповідач порушив термін виконання договірного обов'язку щодо компенсації упущеної вигоди, і відповідно цей обов'зок отримав статус боргу.

Апелянт вважає, що господарський суд не надав належної правової оцінки тому, що по договору роботи за актом від 28.07.2015р. виконані в повному обсязі на суму 47 511, 36 грн. і на цей час немає права посилатись на їх недоліки, оскільки відповідачу -2 було направлено акт завершених робіт від 28.07.2015р. з включенням до нього розміру упущеної вигоди в двох екземплярах для підписання, який 05.08.2015р. відповідачем було отримано що підтверджується скріншотом сайту УДППЗ "Укрпошта" відправлення за номером 983. Відповідно до п.6 договору, п.1 ст.853 Цивільного кодексу України, останнім днем для надання зауважень є 10.08.2015р., які в обумовлений договором термін не надійшли, що підтверджує виконання робіт за актом від 28.07.2015р. в повному обсязі на суму 47 511, 36 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ" просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16 травня 2016 року та прийняти нове, яким позовні вимоги в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "КОМПРЕСОР" задовольнити.

Відповідач-1 доводи апеляційної скарги підтримує, просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16 травня 2016 року скасувати, позов задовольнити.

Відповідач -2 проти доводів апеляційної скарги заперечує, посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ" не виконало свого обов'язку з надання юридичної допомоги, оскільки мінімум процесуальних дій у справі 904/9733/14 виконувався не представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ", а окремим суб'єктом господарювання Фізичною особою -підприємцем ОСОБА_2, яка діяла на підставі доручення Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "КОМПРЕСОР", заборонивши Товариству з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "КОМПРЕСОР" скористуватись правом на відмову від позову, позивач порушив вимоги ч.3 ст.238 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої представник не може вчиняти правочин в інтересах інших осіб, вважає, що він повністю розрахувався з позивачем за надані послуги, сплативши передплату в розмірі 5 000 грн.

Відповідач -2 просить залишити рішення господарського суду від 16 травня 2016 року без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25 серпня 2016 року витребувано із господарського суду Дніпропетровської області справу №904/9733/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "КОМПРЕСОР", м. Мелітополь, Запорізька область до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат імені Ф. Е. Дзержинського", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області про стягнення 791 856, 00 грн., по якій Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ" надавалася юридична допомога згідно договору №6 від 30 січня 2015 року.

21 червня 2016 року до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ", м. Дніпро на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16 травня 2016 року у справі №904/2426/16.

Ухвалою суду від 23 червня 2016 колегією суддів у складі: головуючий суддя Джихур О.В. (доповідач), судді Дмитренко Г.К., Чимбар Л.О. вказану апеляційну скаргу прийнято до розгляду, який призначено на 11 серпня 2016 року на 12:00 год.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10 серпня 2016 року, розпорядженням в.о. керівника апарату суду Баранової А.В. від 10 серпня 2016 року №959/16, у зв'язку із перебуванням судді Чимбар Л.О. у відпустці відбулася зміна колегії суддів, до складу якої увійшли головуючий суддя Джихур О.В. (доповідач), судді Дмитренко Г.К., Іванов О.Г.

Ухвалою суду від 10 серпня 2016 року апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16 травня 2016 року у справі №904/2426/16 прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів.

11 серпня 2016 року розгляд справи відкладався до 25 серпня 2016 року.

Ухвалою суду від 25 серпня 2016 року розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ", м. Дніпро на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16 травня 2016 року у справі №904/2426/16 відкладено до 20 вересня 2016 року.

В судовому засіданні 20 вересня 2016 року досліджено матеріали справи №904/9733/14, копії документів із цієї справи, що стосуються надання позивачем послуг відповідачу-2 долучені до матеріалів даної справи.

20 вересня 2016 року в судовому засіданні оголошувалася перерва до 27 вересня 2016 року.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що 30 січня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ" (позивач, виконавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "КОМПРЕСОР" (відповідач-2, замовник) уклали договір №6 про надання юридичних послуг (надалі - договір), відповідно до умов якого замовник доручив, в виконавець прийняв на себе зобов'язання надати замовнику юридичну допомогу з проведення стягнення грошової суми в розмірі 791 856,00 грн. з ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" у справі №904/9733/14 в господарському суді Дніпропетровської області (п.1. Договору).

Пунктом 3 договору сторони погодили, що в рамках даного договору на виконавця покладається:

- ознайомлення з матеріалами справи;

- аналіз спору та підготовка правової позиції;

- підготовка і подача уточнення або збільшення позовної заяви за необхідності;

- прийняття участі в судових засіданнях в інтересах замовника в першій та другій судових інстанціях;

- підготовка апеляційної скарги за необхідності.

Відповідно до п.3 договору, вартість послуг за договором складає 6% від суми боргу, зазначеної в п.1 договору, але не менше 5 000,00 грн., які сплачуються протягом 3-х днів з моменту підписання договору. У випадку перевищення функцій виконавця, обумовлених даним договором, підписується додаткова угода з зазначенням їх вартості і порядку їх оплати. У випадку фактичного надходження суми боргу на рахунок замовника в процесі виконання обов'язків виконавцем за цим договором, он протягом 3-х днів виплачує виконавцю залишок винагороди пропорційно сумі, що надійшла.

Виконавець приступає до роботи після отримання 100% передплати вказаної в п.3 договору (п.4 договору).

Платіжним дорученням №15 від 03 лютого 2015 року відповідач-2 перерахував позивачу 5 000 грн. передплати на підставі рахунку -фактури №СФ-000007 від 30 січня 2015 року.

Договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п.16 договору). Договір підписано директором Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ" ОСОБА_2 та директором Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "КОМПРЕСОР" Малаховим Ю.Н.

В забезпечення виконання зобов'язань Товариством з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "КОМПРЕСОР" по договору про надання юридичних послуг №6 від 30 січня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ" з Фізичною особою -підприємцем ОСОБА_2 04 травня 2015 року укладено договір поруки №30-01, згідно якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржником, згідно основного договору, в сумі, що дорівнює 500 грн. (а.с.16-17).

При дослідженні матеріалів справи №904/9733/14 встановлено, що 30 січня 2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "КОМПРЕСОР" видано довіреність №4 на ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_12 на представництво інтересів підприємства по всіх адміністративних, цивільних, кримінальних та господарських справах у всіх судових органах, як позивач, відповідач, третя особа з правом здійснення всіх процесуальних дій.

Господарским судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи №904/9733/14, що позивачем були виконані наступні дії в інтересах відповідача -2:

- 02.02.2015 подана заява про ознайомлення з матеріалами справи №904/9733/14, здійснено ознайомлення з матеріалами справи, знято необхідні фотокопії;

- 05.02.2015 подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи №904/9733/14;

- 05.02.2015 подано клопотання про призначення судової експертизи у справі №904/9733/14;

- 05.02.2015 подано клопотання про здійснення технічної фіксації судового засідання у справі №904/9733/14;

- прийнята участь в судовому засіданні 05.02.2015 у справі №904/9733/14 представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "КОМПРЕСОР" ОСОБА_2

05 лютого 2015 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/9733/14 було призначено судову експертизу, провадження у справі зупинено.

Після прийняття зазначеної ухвали господарського суду будь-яка юридична допомога у справі №904/9733/14 позивачем не надавалась.

07 квітня 2015 року до господарського суду Дніпропетровської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "КОМПРЕСОР" надійшла заява про відмову від позову у справі №904/9733/14, яка підписана директором підприємства Малаховим Ю.Н.

В судовому засіданні 16 квітня 2015 року по справі №904/9733/14 вказана заява була розглянута судом, прийнята відмова від позову від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "КОМПРЕСОР", провадження у справі припинено.

В судовому засіданні 16 квітня 2015 року інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "КОМПРЕСОР" представляв за довіреністю №476-14 від 16 грудня 2014 року Козик А.І., який приймав участь в судових засіданнях 23 грудня 2014 року, 14 січня 2015 року, 29 січня 2015 року у справі №904/9733/14 і не був працівником Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ", що підтвердили представники сторін.

При цьому, позивач зазначає, що 25.07.2015 з Єдиного державного реєстру судових рішень йому стало відомо, що 18.04.2015 господарським судом Дніпропетровської області прийнята ухвала про припинення провадження у справі №904/9733/14 в зв'язку з відмовою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "КОМПРЕСОР" від позовної заяви.

За твердженням позивача, оскільки відповідач-2 відмовився від позову, що призвело до неможливості отримати рішення суду для примусового стягнення суми боргу з боржника, то позивач не міг досягти стягнення спірної суми в процесі виконання своїх обов'язків по договору.

Згідно з п.5 договору, якщо замовник припиняє спір з боржником за своєю ініціативою, під чим розуміється відмова від позову або його частини, укладення мирової угоди, подальшого оскарження рішення суду, надання відстрочки боржнику, що позбавляє виконавця можливості довести спір до позитивного завершення виходячи з первісних вимог замовника в подальшому та відповідно претендувати йому на винагороду в обсязі, зазначеному в п.3 договору, замовник за вимогою виконавця зобов'язується компенсувати виконавцю упущену вигоду (різницю ймовірної винагороди) оцінену в 42 511,36 грн.

Позивач, посилаючись на умови, узгоджені пунктом 5 договору, прийшов до висновку, що відповідач-2 погодився, що в разі відмови від позову, він сплатить позивачу залишок винагороди, що є складовою частиною вартості послуг, яка дорівнює 42 511,36 грн.

29.07.2015 позивач направив на адресу відповідача-2 цінним листом (номер поштового відправлення 983) акт завершення робіт від 28.07.2015 в двох екземплярах, який був отриманий відповідачем-2 05.08.2015.

Відповідно до п.6 договору, якщо замовник протягом 5-ти календарних днів з дня передачі акту завершення робіт на розгляд не повернув виконавцю підписаний акт або обґрунтовану відмову, або зауваження до роботи, то роботи за договором вважаються прийнятими без зауважень.

Відповідач-2 акт завершення робіт не підписав, відмову від підписання акта або зауважень до роботи Позивачу не направляв.

Враховуючи викладене, позивач прийшов до висновку, що відповідач-2 підтвердив, що роботи за договором виконані в повному обсязі на суму 47 511,36 грн.

Отже, оскільки відповідачем-2 було сплачено за договором 5 000,00 грн., заборгованість відповідача-2, за твердженням позивача, складає 42 511,36 грн., в зв'язку з несплатою яких, позивач був вимушений звернутись з позовом до суду.

На підставі ст.625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення 3% річних в сумі 216, 63 грн., інфляційні втрати 850, 23 грн., штраф за порушення грошового зобов'язання в сумі 23 755, 68 грн., штраф за порушення умов щодо недопущення дій з боку відповідача-2 без узгодження з позивачем в сумі 23 755, 68 грн. на підставі п.14 договору №6 від 30 січня 2015 року.

Відмовляючи в позові господарський суд дійшов висновку, що сума 42 511, 36 грн. не є боргом за надані послуги, оскільки пунктом 5 договору визначена як упущена вигода і доводиться у відповідності з приписами ст.22 Цивільного кодексу України.

Апеляційний господарський суд погоджується з таким висновком господарського суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до приписів ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 2 ст.224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст.225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Сторони господарського зобов'язання мають право за взаємною згодою заздалегідь визначити погоджений розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, у твердій сумі або у вигляді відсоткових ставок залежно від обсягу невиконання зобов'язання чи строків порушення зобов'язання сторонами.

Із змісту п.5 договору вбачається, що сторонами було погоджено розмір збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 42 511 грн. 36 коп.

Оцінюючи договір №6 від 30 січня 2015 року про надання юридичних послуг апеляційний господарський суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами за цим договором врегульовані главою 63 статтями 901-907 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Втім пунктом 5 договору сума 42 511, 36 грн. визначена як упущена вигода, а ні як плата за надані послуги.

Господарським судом встановлено, і з цим висновком погоджується апеляційна інстанція, що договором сума боргу, від якої слід обраховувати 6%, не визначена, у п.1 договору йдеться лише про грошову суму в розмірі 791 856, 00 грн., яка є предметом стягнення з ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" по справі №904/9733/14.

У пункті 3 договору сторони узгодили мінімальну суму винагороди у розмірі 5 000 грн., яка була сплачена відповідачем-2 у повному обсязі.

Крім того, як вірно зазначив господарський суд, виходячи з п.3 договору, зобов'язання відповідача-2 зі сплати залишку винагороди, виникає лише за умови фактичного надходження суми боргу на рахунок замовника.

Оскільки провадження у справі №904/9733/14 було припинено в зв'язку з відмовою відповідача-2 від позову, то жодних сум на рахунок відповідача-2 не надходило, відповідно не виникло зобов'язання у відповідача-2 зі сплати залишку винагороди.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача-2 боргу в сумі 42 511, 36 грн. за надані послуги є необґрунтованою.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги про стягнення 3% річних в сумі 216, 63 грн., інфляційних втрат в сумі 850, 23 грн., штрафу в сумі 23 755, 68 грн. за порушення грошового зобов'язання є похідними від позовної вимоги про стягнення заборгованості в сумі 42 511, 36 грн., яка є необґрунтованою, то в стягненні зазначених сум правомірно відмовлено господарським судом.

Позивачем також заявлено до стягнення штраф в сумі 23 755, 68 грн. за порушення умов договору щодо недопущення відповідачем -2 будь -яких дій без узгодження з позивачем на підставі п.п.10, 14 договору.

Під неузгодженими діями мається на увазі те, що відповідач-2 подав заяву про відмову від позову в справі №904/9733/14 без погодження з позивачем.

Право позивача на відмову від позову передбачено ст.ст.22, 78 Господарського процесуального кодексу України і це право сторони в господарському процесі не може бути обмежено будь -якими умовами.

Господарський суд дійшов правомірного висновку, що договором не встановлено, в якій саме формі відповідач -2 мав погоджувати свої дії по справі №904/9733/14 з позивачем.

Статтею 614 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Враховуючи те, що вина відповідача-2 у відмові від позову по справі №904/9733/14 відсутня, то відсутні й підстави для стягнення штрафу в сумі 23 755, 68 грн.

Позивачем заявлена вимога про стягнення солідарно з відповідача-1 і відповідача-2 500 грн. загальної заборгованості на підставі договору поруки №30-01 від 04 травня 2015 року, укладеного позивачем з Фізичною особою -підприємцем ОСОБА_2

Вимогою вих. №14/10-1 від 14.10.2015 позивач повідомив відповідача-1 про необхідність протягом 3 днів з моменту отримання вимоги сплатити заборгованість у розмірі 500 грн., яку відповідач-1 отримав 14.10.2015, що підтверджується його особистим підписом на вимозі.

Відповідач-1 відповіді на вимогу не надав, заборгованість не сплатив.

Відповідно до ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За ч.1 ст.543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно клопотання від 25 квітня 2016 року позивач відмовився від частини позовних вимог до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2

Згідно ч.4 ст.78 Господарського процесуального кодексу України про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Припинивши позов у справі в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ" до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 господарський суд в резолютивній частині рішення не вказав про прийняття відмови позивача від позову до відповідача-1.

У зв'язку з наведеним апеляційний господарський суд вважає необхідним доповнити резолютивну частину рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16 травня 2016 року частиною першою щодо прийняття від позивача відмови від позову до відповідача-1.

Доводи апелянта, які зводяться до визначення суми 42 511, 36 грн. як боргу за надані послуги, до уваги не приймаються з підстав наведених вище, у зв'язку з висновками господарського суду і апеляційної інстанції щодо визначення вказаної суми в п.5 договору, як упущеної вигоди.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду від 16 травня 2016 року відповідає нормам чинного законодавства, судом досліджено всі обставини справи, помилка суду, що стосується зазначення в резолютивній частині рішення про прийняття відмови від позову до відповідача-1 не впливає на суть самого рішення.

Керуючись ст.ст.49, 99, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ", м. Дніпро залишити без задоволення.

Доповнити резолютивну частину рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16 травня 2016 року у справі №904/2426/16 частиною першою наступного змісту:

"Прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАВОВА СТРАТЕГІЯ" відмову від позову до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2".

В решті рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16 травня 2016 року у справі №904/2426/16 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Джихур

Суддя Г.К. Дмитренко

Суддя О.Г. Іванов

(Дата підписання постанови в повному обсязі 30.09.16 р.)