ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2016 р.Справа № 922/2382/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши справу

за позовом Публічного АТ "Українська залізниця", м. Київ в інтересах держави в особі Регіональна філія "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця"
до ТОВ "Компанія Укрвагонсервіс", м.Харків
про стягнення коштів у сумі 32 633,85 грн.
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за дов. б/н від 21.12.15р.;

від відповідача: ОСОБА_3 за дов.б/н від 10.08.16 року, ОСОБА_4 за дов. б/н від 10.08.16р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в інтересах держави в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ"Українська залізниця", м.Київ (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрвагонсервіс", м.Харків заборгованості в сумі 32 633,85 грн., з яких: основний борг складає 22 608,04 грн., пеня в сумі 7490,99 грн., інфляційні втрати в сумі 2023,82 грн та 3% річних 511,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем покладених на нього обов'язків за договором №ПЗ/ВЧДР-4-155402/НЮ про надання послуг з капітального ремонту вантажних вагонів в частині повної оплати останнім виконаних робіт.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.07.2016 р. було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 23.08.2016р. о 12:45 год.

11.08.2016 р. відповідач надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№26689) , з документами в його обґрунтування. Відповідно до наданого відзиву відповідач не погоджується з заявленими вимогами та вказує на те, що вартість виконаних робіт значно завищена позивачем, та в свою чергу не була узгоджена сторонами договору.

19.08.2016р. через канцелярію суду представник позивача на виконання вимог ухвали суду від 20.07.2016р. надав додаткові документи (вх.№27504), які після огляду були долучені судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 23.08.2016 р. було оголошено перерву до 13.09.2016 р.

Представник позивача 13.09.2016р. через канцелярію суду надав додаткові пояснення по справі (вх.№30141 від 13.09.2016р.) та клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів. (вх.№ 30155).

Ухвалою суду від 13.09.2016р. задоволено клопотання представника позивача про продовженння строку вирішення спору на 15 днів, розгляд справи відкладено на 20.09.2016р.

У судовому засіданні 20.09.2016р. представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Присутні у судовому засіданні представники відповідача проти позову заперечували з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

26.02.2015 року між Державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця" (Виконавець) та ТОВ «Компанія Укрвагонсервіс» (Замовник) було укладено договір №ПЗ/ВЧДР-4-155402/НЮ про надання послуг з капітального ремонту вантажних вагонів (далі Договір).

На виконання Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» від 23.02.2012 року та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200 «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» Державне територіально-галузеве обєднання «Південно-Західна залізниця» реорганізовано шляхом злиття та з 01.12.2015 року здійснює свою діяльність як регіональна філія «Південно-Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Відповідно до п. 2 Статуту ПАТ«Українська залізниця», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року № 735, ПАТ «Українська залізниця» є правонаступником усіх прав і обовязків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Оскільки, правонаступником всіх прав та обовязків ДТГО «Південно-Західна залізниця» є ПАТ «Українська залізниця».

Згідно Договору, Позивач зобовязувався перед Відповідачем виконати капітальний ремонт двох піввагонів, а Відповідач зобовязувався прийняти та оплатити надані Послуги.

Відповідно до договору в липні 2015 року, на станцію Жмеринка Державного територіально-галузевого обєднання «Південно-Західна залізниця» прибули в ремонт 2 (два) вагони № 56776420 та № 56776438. Для виконання капітального ремонту вищезазначені вагони були подані на ремонтну колію ремонтного вагонного депо Жмеринка.

Капітальний ремонт вантажних вагонів здійснювався згідно вимог Інструкції «Вантажні вагони залізниць України колії 1520 мм. Правила капітального ремонту» ЦВ-0016, затвердженої наказом Укрзалізниці від 20.06.2006 № 242-Ц та «Інструкцією з огляду, обстеження, ремонту та формування вагонних колісних пар» № ЦВ-ЦЛ-0062, затвердженою наказом Укрзалізниці від 01.04.2005 №067-Ц.

У відповідності до Договору Відповідач здійснює 80% передоплату вартості Послуг за Договором. Остаточний розрахунок за цим Договором між ОСОБА_5 проводиться протягом трьох банківських днів з моменту отримання рахунку(ів) Замовником, виставленого(них) Замовнику на підставі підписаного ОСОБА_5 наданих Послуг за фактично надані Послуги. (п.3.1. Договору)

Відповідно до Додатку №5 до договору (а.с.33) загальна сума Договору визначалась, як сума всіх платежів здійснених в межах цього Договору, та складала - 93 974,10 грн.

Відповідачем за рахунком № 80 від 27.07.2015 була сплачена 80% предоплати у розмірі 75 000,00 грн.

Дефектні відомості на ремонт вантажних вагонів (форма ВУ-22) на вагони № 56776420 та № 56776438 було оформлено відповідно до вимог п.5.14 «Методичних вказівок з порядку складання облікових та звітних форм по вагонному господарству» - ЦВ-0127, затверджених наказом Укрзалізниці від 01.04.2011 р. №114-Ц (далі Методичні вказівки).

Свої зобов'язання позивач виконав перед Відповідачем у повному обсязі, зазначені вагони були відремонтовані, що підтверджується повідомленнями про приймання вантажних вагонів із ремонту форми ВУ-36М від 29.07.2015 № 0060 (а.с. 39) та від 29.07.2015 № 0061 (а.с.38).

При дослідженні матеріалів справи судом було встановлено, що ОСОБА_5 наданих послуг за капітальний ремонт двох вагонів з боку Відповідача не були підписані, однак Відповідач в своїх поясненнях та письмових запереченнях не заперечував факт повного виконання позивачем ремонтних послуг, фактично прийняв відремонтовані вагони, дані обставини підтверджуються листами направленими Відповідачем Позивачу з проханням відремонтовані вагони переправити згідно Листів від 27.07.2015 року №36/15 та №35/15.Крім того, Відповідач не заперечував проти того, що вагони відремонтовані належним чином - претензій до якості ремонту не було, заперечення того що вагони власності Відповідача знаходяться у Позивача також не було.

Після проведеного ремонту Відповідачу було надіслано рахунок-фактуру на решту 20% за проведений капітальний ремонт 2-х вагонів № 83 від 31.07.2015 на суму 17 811,05 грн. (а.с.41), проте остаточний розрахунок за надані Послуги, а саме 20% вартості Послуг за Договором 17 811 грн. 05 коп. Відповідачем оплачено не було.

Після проведення капітального ремонту, вагони № 56776420 та № 56776438 були випущені з ремонту та стосовно них станцією Жмеринка було надано обовязкові залізничні послуги, а саме: зважування, забирання вагону, маневрова робота та провізна плата, у відповідності вимог п. 5.21.9 Методичних вказівок.

За залізничні послуги вагонів на станційних коліях станцією Жмеринка з особового рахунку ремонтного вагонного депо Жмеринка регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» були списані грошові кошти в сумі 3 997,49 грн. без ПДВ.

Відповідачу надіслано рахунок від 31.07.2015 року № 82 на суму 4796,99 грн. з ПДВ на оплату залізничного тарифу за надані залізничні послуги.(а.с.40) Даний рахунок Відповідачем теж не було оплачено.

Згідно письмового відзиву, наданого до суду, Відповідач зазначає, що Позивачем в односторонньому порядку було змінено суму наданих послуг, зокрема збільшено вартість виконаних робіт. Вказує, що відповідно до умов договору №ПЗ/ВЧДР-4-155402/НЮ про надання послуг з капітального ремонту вантажних вагонів (далі - Договір) - П.3.3. Сума цього Договору визначається на підставі Калькуляції (Додаток №2) та Протоколу погодження цін ремонту колісних пар (Додаток №3), які є невідємними частинами даного Договору.

Проте суд не погоджується з даними доводами Відповідача, вважає їх такими, що суперечать фактичним доказам та дійсним обставинам справи.

Відповідно до п.5.9. Договору в разі підвищення заробітної плати, збільшення цін на ТМЦ, заміни колісних пар та литих деталей, тощо Виконавець вправі вимагати збільшення вартості Послуг зазначених в Додатках №2,№3, шляхом направлення Замовнику письмового повідомлення, яке містить перелік Послуг, ціна яких збільшується, та їх нову ціну.

Згідно укладеного Договору Послугами визначалось наступне - Виконавець зобовязується, відповідно до цього Договору, за завданням Замовника виконати капітальний ремонт піввагонів, які знаходяться в користуванні у Замовника або є його власними силами та на базі відокремленого підрозділу Виконавця - ремонтне вагонне депо Жмеринка, а Замовник зобовязується прийняти та оплатити надані Послуги.

Відповідно до п.3.4. Остаточна (фактична) вартість капітального ремонту за цим Договором визначається відповідно до фактично понесених витрат Виконавця з урахуванням 30% рівня рентабельності та податку на додану вартість. Фактична вартість капітального ремонту вказується Виконавцем в акті наданих Послуг. Всі понесені Виконавцем витрати відображаються в фактичній калькуляції вартості Послуг з додаванням завірених копій документів, що підтверджують понесені витрати.

Згідно додатку №2 - Планова усереднена калькуляція капітального ремонту одного піввагону без ремонту колісних пар становила 37 259,81грн.

ОСОБА_5 досягнено згоди про те, що загальна вартість даних Послуг з урахуванням Додатків №2,3 та на підставі Додатку №5 становить 93 974,10 грн.

Таким чином, фактичні витрати Позивача на капітальний ремонт вагонів становли:

-за капітальний ремонт 2-х вантажних вагонів 17 811 грн. 05 коп.;

-за користування вагоном (залізничні послуги) 4 796 грн. 99 коп.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог та заперечень учасників судового процесу, користуючись принципом обєктивної істини, принципами добросовісності, розумності та справедливості суд вважає, що позов частково підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених ГПК України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Стаття 3 ЦК України (ч. 2 та 3), закріплює, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 202, ч. 2 ст. 203, 205, 207, 237 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; правочин може вчинятися усно або в письмовій формі; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами); правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою; представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір - погоджена дія двох або більше сторін спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частини 1,2, 4 статті 202 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивачем було відремонтовано два вагони на загальну фактичну суму 92 811,05 грн., дана сума не перевищує загальну суму договору 93 974,10 грн зазначену у Додатку до договору №5 . В даному випадку в додатку №2 зазначено, що це планова усереднена калькуляція, а не тверда затверджена ціна Послуг.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вартість виконаних Послуг у сумі 92 811,05 грн. є погодженою сторонами договору, не змінювалась в односторонньому порядку та відповідає умовам договору. За таких підстав, несплачена 20% сума отриманих послуг у розмірі 17 811 грн.05 грн. є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимог Позивача по оплаті залізничних послуг 4 796 грн. 99 коп., суд зазначає наступне.

Згідно п. 3.6. Договору - зазначена у калькуляціях вартість Послуг не враховує витрати Виконавця з подачі Вагонів від залізничної станції Південно-Західної залізниці до вагонного депо та від вагонного депо до залізничної станції Південно-Західної залізниці, за користування станційними коліями, за зберігання вагонів на території депо з моменту прибуття до отримання попередньої оплати за ремонт, зважування та тарування вагонів, вартість послуг по зберіганню (знаходженню) вагонів на території депо після закінчення ремонту до оформлення перевізних документів власником вагонів.

Зазначені у цьому пункті Договору витрати Виконавця оплачуються Замовником, за окремим рахунком Виконавця, протягом пяти банківських днів з моменту отримання рахунку Замовником.

Загальна сума залізничних послуг становить 3 997,49 грн. без ПДВ, а з урахування ПДВ складає 4 796,99 грн.

За користування вагонами на станційних коліях станцією Жмеринка з особливого рахунку ремонтного вагонного депо Жмеринка регіональної філії "Південн-Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" були списані грошові кошти в сумі 4796,99 грн.

Відповідно до змісту листа від 16.07.2015 року №28/15 Відповідач гарантував відшкодування залізничного тарифу.(а.с.160)

Позивач на адресу Відповідача направив рахунок від 31.07.2015р. №82 на суму 4796,99 грн. на оплату залізничного тарифу за наданні послуги, проте даний рахунок так і не був оплачений.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині стягнення коштів в сумі 4 796,99 грн. правомірна та обґрунтована, така, що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, крім основної заборгованості позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача пеню у розмірі 7 490,99 грн., інфляційні втрати у розмірі 2023,82 грн., 3% річних у розмірі 511,00 грн.

Ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до п.7.2. Договору сторони встановили, що в разі несвоєчасного проведення остаточного розрахунку за виконаний капітальний ремонт вагонів, передбачених цим Договором, Замовник сплачує Виконавцю за кожен день прострочення пеню, яка обчислюється виходячи із загальної суми несвоєчасно проведених платежів, в ромізірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла протягом терміну затримки.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у ромірі 7 490,99 грн. за період з 01.09.2015р. по 01.06.2016р. вважає його частково невірним, оскільки при розрахуванні зазначеної суми позивачем було враховано пеню у розмірі 3466,18 грн. за неоплачені витрати користування вагоном, проте у відповідності до п.7.2. Договору нарахування пені за залізничні послуги не передбачено.Таким чином, суд приходить до висновку, що обгрунтованою сумою пені, яка підлягає стягненню з відповідача складає 4024,81 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст.3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши нарахування інфляційних витрат у сумі 2023,82 грн. та 3% річних у сумі 511,00 грн. за період з 01.09.2015р. по 01.06.2016р. суд приходить до висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства, та підлягає задоволенню.

Судовий збір розподіляється у відповідності до приписів ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ УКРВАГОНСЕРВІС" (61057,м.Харків, вул.Чернишевська, буд.13, офіс 9, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" (03680,м.Київ, вул.Тверська,5, ) 22608 грн. 40 коп. основного боргу, 4024 грн. 81 коп. пені, 2023 грн. 82 коп. втрат від інфляції, 511 грн. 00 коп. процентів річних та 1378 грн.00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 26.09.2016 р.

Суддя ОСОБА_1