ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

22.09.2016 Справа № 917/497/16

За заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго"

про розстрочку виконання рішення суду у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (вул. Козака, буд. 2-а, м. Полтава, 36020)

до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, буд. 2а, м. Полтава, 36008)

про стягнення 35895509,30 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від стягувача: ОСОБА_1

від боржника (заявника): ОСОБА_2, ОСОБА_3

Розглядається заява про розстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 03.06.2016р. по справі № 917/497/16 в частині стягнення 15402421,93 грн. на п"ять років.

Стягувач заперечує проти надання розстрочки, посилаючись на те, що боржником не надано жодних доказів винятковості випадків, які б доводили особливий характер обставин, що укладнюють або виключають виконання рішення; невиконання протягом тривалого часу судового рішення призведе до невиконання інвестиційних програм, що порушить законні права та інтереси стягувача; господарська діяльність стягувача є збитковою, що підтверджується звітом про фінансові результати за 2015 рік.; визначений заявником термін розстрочки є завеликим.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Господарським судом Полтавської області по справі № 917/497/16 прийнято рішення від 03.06.2016р. про стягнення з з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" 15195721грн. 93 коп. основного боргу, 206700грн. 00 коп. витрат з оплати судового збору (т.1, а.с.130-135).

За результатом апеляційного перегляду Харківським апеляційним господарським судом прийнято постанову від 21.07.2016 р., якою рішення господарського суду Полтавської області від 03.06.2016 р. залишено без змін (т.2, а.с.176-182).

На виконання вказаного рішення господарським судом Полтавської області видано відповідний наказ від 03.08.2016р. № 917/497/16 (т.1, а.с.186).

Боржник подав заяву про розстрочку виконання даного судового рішення в частині стягнення 15402421,93 грн. троком на п"ять років (до 15.08.2019р.) зі сплатою присуджених до стягнення сум рівними частинами щомісячно (т.2 а.с.3-11).

Боржник в обґрунтування заяви про надання розстрочки посилається на те, що спірна заборгованість виникла внаслідок порушення НКРЕКП законодавства щодо своєчасного затвердження нормативів перерахування коштів на січень 2016 року. Підприємство не в змозі одномоментно сплатити заборгованість за рішенням суду, оскільки основним напрямком діяльності відповідача є забезпечення тепловою енергією на опалення та підігрів води житлового фонду, комунально-побутових та інших обєктів; єдиним джерелом надходження коштів відповідача, з яких проводиться оплата за спожитий природний газ позивачу є грошові кошти отримані від реалізації теплової енергії за затвердженими тарифами; перераховання коштів споживачів здійснюється на рахунки із спеціальним режимом використання, на які не може бути зверенено стягнення за зобов"язаннями гарантованого постачальника; підприємство має заборговансть по іншим судовим рішенням; існує невідповідність фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам; дебіторська заборгованітсь населення перед відповідачем станом на 01.07.2016р. складає 91296,9 тис. грн., інші споживачі - 5351,9 тис. грн. Заявник посилається на те, що за постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 919 від 09.06.2016р. схвалено Інвестиційну програму ПОКПТГ "Полтаватеплоенерго" в сумі 58075,64 тис.грн., першочерговими заходами за якою є оснащення багатоквартирних будинків приладами комерційного обліку теплової енергії.

Згідно ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб-стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, відстрочка або розстрочка виконання рішення суду чи зміна способу його виконання можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характерну обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх обєктивний вплив на виконання судового рішення. Крім того, повинні враховуватися інтереси обох сторін, зокрема їх матеріальний стан.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 червня2013року в справі №5-рп/2013 за конституційним зверненням акціонерної компанії "Харківобленерго" щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконання судового рішення є невід"ємною складовою права кожного на судових захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012року № 18-рп/2012)4 невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012року № 11-рп/2012).

У рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року в справі № 5-рп/2013 зазначено, що аналіз положень ст. 121 ГПК України дає підстави вважати, що ухвала господарського суду про розстрочку виконання рішення спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом (документом) реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Як свідчать матеріали справи, заборгованість боржника перед стягувачем виникла за природній газ, одержаний ним у січні - березні 2016 року. Позивачем у позові не ставилися вимоги про стягнення жодних санкцій чи інфляційних нарахувань на суму боргу.

Боржник не надав жодних та належних доказів відсутності коштів на рахунках чи відсутності або недостатності майна для погашення боргу. Боржник також не надав доказів загрози банкрутства в разі виконання судового рішення по даній справі.

05.08.2016р. боржник завернувся до господарського суду з завою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню частково (т.3 а.с.3-9). Додані до заяви платіжні доручення на сплату боргу свідчать про те, що у період 03.06.2016р. - 28.07.2016р. боржником проводилося майже щоденне погашення заборгованості; загальна сума здійснених проплат становила 4996429,82 грн. (т.3 а.с.13-121).

Листом від 22.09.2016р. стягувач повідомив про те, що станом на 21.09.2016р. (включно) заборгованість боржника складає 6733966,77 грн.

Тобто, з дати винесення рішення боржником було добровільно сплачено 8668445,16 грн.

Таким чином, відсутні підстави для твердження про неможливість погашення залишку боргу, який становить 6733966,77 грн., та про необхідність розстрочення його сплати на п"ять років.

Заявлений боржником термін розстрочки до 15.08.2019р. є надмірно значним, та призведе до порушення матеріальних інтересів стягувача і може вплинути на платоспроможність останнього.

Відповідно до Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обовязки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 червня 2014 р. № 217 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2015 р. № 1086) до механізму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обовязки, включено також нормативи відрахування коштів на погашення заборгованості.

З врахуванням вказаних нормативів боржником проводилися платежі для погашення присудженої за судовим рішенням заборгованості, що підтверджується платіжними дорученнями за період 03.06.2016р. - 28.07.2016р. (т.3 а.с.13-121).

Посилання боржника на необхідність виконання інвестиційної програми також, на думку суду, не є підставою для розстрочки даного рішення, оскільки стосовно стягувача також було затверджено інвестиційну програму з планом використання коштів для підвищення надійності роботи основних фондів (постанова НКРЕ від 17.03.2011р. № 358).

Отже, в даному випадку не можуть враховуватися лише інтереси боржника без врахування інтересів стягувача.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна сторона має право на виконання рішення суду протягом розумного строку.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005р. у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п.1 ст. 6 Конвенції. На державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

Враховуючи викладене, а також інтереси обох сторін, у задоволені заяви про розстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 03.06.2016р. по справі № 917/497/16 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 121, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про розстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 03.06.2016р. по справі № 917/497/16.

Суддя Безрук Т. М.