ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.10.16р. Справа № 904/8171/16

За позовом Державного підприємства "Науково-виробниче об'єднання "ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД", м.Павлоград, Дніпропетровська область

до Приватного науково-виробничого підприємства "ВЕГА-СІНТЕЗ", м.Дніпро

про стягнення 257 180,31 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник (дов. № 25/256-248 від 20.12.2016)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Науково-виробниче об'єднання "ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного науково-виробничого підприємства "ВЕГА-СІНТЕЗ" про стягнення 257 180,31 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором на постачання продукції №2140408 від 10.10.2008, в частині повної та своєчасної оплати отриманої продукції.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016 порушено провадження у справі, а розгляд справи призначено на 03.10.2016.

03.10.2016 на виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016, позивач в судовому засіданні подав лист, яким підтвердив, що в провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, а також не має рішення цих органів з такого спору.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 03.10.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2008 між Державним підприємством "Науково-виробниче об'єднання "ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД" (постачальник - позивач) та Приватно науково-виробничого підприємства "ВЕГА-СІНТЕЗ" (покупець-відповідач) укладено договір на постачання продукції №2140408 від 10.10.2008.

Відповідно до п. 1.1. договору, постачальник зобов'язується виготовляти, систематично постачати та передавати у власність покупцю товар, а покупець зобов'язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору. Предметом поставки є наступний товар: СИН "Прима ЕРА"-С-0-30 у кількості 47 шт., СИН "Прима ЕРА"-С-25-30 у кількості 893 шт., СИН "Прима ЕРА" Д-2000-6 у кількості 1880 шт., ЕВВ "ЕРА-Р" д. 90 мм у кількості 26 т., Шашка Т-800 у кількості 500 шт.

Ціна на товар зазначається у специфікаціях, які додаються до даного договору та є невід'ємною його частиною. У ціну товару включається вартість тари (п. 2.1. договору).

Оплата за поставлену продукцію здійснюється на підставі рахунків постачальника за фактом поставки продукції на протязі 4 банківських днів з поставки товару (п. 2.3. договору).

Відповідно до п. 2.4. договору, сума договору складається з усіх сум усіх специфікацій, які додаються до цього договору та є його невід'ємними частинами. При зміні ціни на продукцію сума даного договору буде змінюватись відповідно.

Додатковою угодою до договору від 21.10.2008, сторони погодили внести зміни до п. 1.1. договору та викласти його у наступній редакції "п. 1.1. постачальник зобов'язується виготовляти, постачати та передавати у власність покупцю товар, а покупець зобов'язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору. Предметом поставки є наступний товар: СИН "Прима ЕРА"-С-100-30 у кількості 2000 шт., СИН "Прима ЕРА"-С-0-30 у кількості 50 шт., СИН "Прима ЕРА" Д-3000-6 у кількості 1700 шт., СИН "Прима ЕРА" Д-3500-6 у кількості 1700 шт., СИН "Прима ЕРА" Д-4000-6 у кількості 600 шт." (а.с. 16).

10.12.2008 між сторонами було укладено додаткову угоду до договору, в якій сторони домовились внести зміни до п. 1.1. договору та викласти його у наступній редакції "п. 1.1. постачальник зобов'язується виготовляти, постачати та передавати у власність покупцю товар, а покупець зобов'язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору. Предметом поставки є наступний товар: СИН "Прима ЕРА"-С-0-30 у кількості 97 шт., СИН "Прима ЕРА"-С-25-30 у кількості 893 шт., СИН "Прима ЕРА" С-100-30 у кількості 1764 шт., СИН "Прима ЕРА" Д-2000-6 у кількості 1880 шт., СИН "Прима ЕРА" Д-3000-6 у кількості 1700 шт., СИН "Прима ЕРА" Д-3500-6 у кількості 1024 шт., ЕВВ "ЕРА-Р" д. 90 мм у кількості 28,149 т." (а.с. 17).

Також, п. 2 додаткової угоди від 10.12.2008 сторони погодили, що у зв'язку зі зміною умов п. 1.1. договору покупець зобов'язується здійснити повернення отриманої раніше продукції до 31.12.2008, а саме: СИН "Прима ЕРА"-С-100-30 у кількості 236 шт., СИН "Прима ЕРА" Д-4000-6 у кількості 600 шт., СИН "Прима ЕРА" Д-3500-6 у кількості 676 шт., ЕВВ "ЕРА-Р-3" у кількості 7350 т.

На виконання умов укладеного договору, між позивачем та відповідачем було укладено специфікації до договору на постачання продукції №2140408 від 10.10.2008, в яких сторонами було узгоджено найменування, кількість та ціну продукції (а.с.12-15).

В період з 14.10.2008 по 13.11.2008 позивач поставив відповідачу, а відповідач прийняв передбачену специфікаціями продукцію, про що свідчать наявні в матеріалах справи накладні: № 4302.2. від 14.10.2008 на суму 9400,00 грн.; № 4291.2. від 14.10.2008 на суму 7783,96 грн.; № 4346.2. від 15.10.2008 на суму 119 070,77 грн.; № 4345.2. від 15.10.2008 на суму 84 317,24 грн.; № 4358.2. від 15.10.2008 на суму 26 832,00 грн.; № 4451.2. від 25.10.2008 на суму 162 269,40 грн.; № 4452.2. від 25.10.2008 на суму 98 442,28 грн.; № 4526.2. від 30.10.2008 на суму 35 833,20 грн.; № 4531.2. від 30.10.2008 на суму 55944,98 грн.; № 4847.2. від 13.11.2008 на суму 103 370,92 грн.; № 4302.2. від 14.10.2008 на суму 9400,00 грн. (а.с.18-23).

29.12.2008 відповідач повернув позивачу невикористані вибухові речовини на загальну суму 152 084,76 грн., а також здійснив часткову оплату товару на суму 294 000 грн. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 257 180,31 грн.

Зазначений розмір заборгованості встановлений сторонами також у актах звірки взаємних розрахунків (а.с.28,29).

01.12.2014 між позивачем та відповідачем було узгоджено план-графік погашення дебіторської заборгованості за договором №2140408 від 10.10.2008, відповідно до якого відповідач повинен був сплатити заборгованість наступним чином: до 25.12.2014 - 42863 грн.; до 20.01.2015 - 42863 грн.; до 20.02.2015 - 42863 грн.; до 20.03.2015 - 42863 грн.; до 20.04.2015 - 42863 грн.; до 20.05.2015 - 42865,31 грн. (а.с.33).

В порушення своїх зобов'язань відповідач заборгованість у розмірі 257 180,31 грн. не сплатив, що і стало причиною звернення позивача до господарського суду.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Факт отримання відповідачем товару підтверджується матеріалами справи, а саме видатковими накладними (а.с.18-23).

З огляду на узгоджений між сторонами план-графік погашення дебіторської заборгованості за договором №2140408 від 10.10.2008, строк оплати продукції є таким, що настав.

Доказів повної оплати поставленого позивачем товару, матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 257 180,31 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволені позову судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 85, 115 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного науково-виробничого підприємства "ВЕГА-СІНТЕЗ" (49000, м. Дніпро, вул. Леніногорська, буд. 121, код 30465305) на користь Державного підприємства "Науково-виробниче об'єднання "ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД" (51402, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Заводська, 44, код 14310112) заборгованість у розмірі 257 180,31 грн. та суму судового збору у розмірі 3857,70 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.10.2016

Суддя ОСОБА_2