ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2016 року Справа № 912/684/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антонік С.Г. (доповідач)

суддів: Дмитренко Г.К., Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача:ОСОБА_1, представник, дов. № б/н від 24.11.2015р.

від відповідача: ОСОБА_2, представник, дов. №83Д-10 від 18.03.2016р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Соколівський КЗ" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.04.2016 року у справі № 912/684/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастерброк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Соколівський КЗ"

про стягнення 357 204,12 грн.

та

зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Соколівський КЗ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастерброк"

про визнання недійсним договору № 18/10-20 на послуги митно-ліцензійного складу від 18.12.2014

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 18.04.2016р. (суддя Макаренко Т.В.) позовні вимоги за первісним позовом задоволені повністю.

Стягнуто з ТОВ "Соколівський консервний завод" на користь ТОВ "Мастерброк" заборгованість в сумі 385 192,48 грн. та судовий збір в сумі 5777,89 грн.

В задоволенні зустрічного позову ТОВ "Соколівський КЗ" до ТОВ"Мастерброк" про визнання недійсним договору № 18/10-20 на послуги митно-ліцензійного складу від 18.12.2014 відмовлено повністю.

Рішення суду щодо задоволення первісного позову мотивоване порушенням відповідачем зобовязань за договором № 18/10-20 в частині своєчасної оплати послуг митного складу. Сума боргу є обґрунтованою.

Рішення суду щодо відмови в задоволенні зустрічного позову мотивоване наступним: доводи позивача за первісним позовом щодо укладення відповідачем за зустрічним позовом оспорюваної угоди без наявності відповідного дозволу не відповідають дійсним обставинам справи та є помилковими; стосовно доводів позивача за зустрічним позовом про те, що підприємства позивача та відповідача в період укладення та дії Спірного договору знаходились під контролем одного власника та доводів щодо штучного створення боргових зобов'язань ТОВ "СКЗ" перед ТОВ "Мастерброк" шляхом підроблення Спірного договору (приблизно в грудні 2015-го або січні 2016-го року) не підтверджені належними та допустимими доказами; ОСОБА_2 приймання-передачі від 10.12.2015 підписано директором ТОВ "Соколівський КЗ" ОСОБА_3 Цією ж особою підписано і довіреність на ім'я представника ТОВ "Соколівський консервний завод" ОСОБА_2 Таким чином, підписавши вказаний акт, ТОВ "СКЗ" схвалив договір № 18/10-20 від 18.12.2014. Згідно норми статті 241 ЦК України, спірний договір № 18/10-20 від 18.12.2014 є таким, що схвалений відповідачем за первісним позовом.

Не погодившись з рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Соколівський КЗ" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

В скарзі зазначає, що спірний договір між сторонами не укладався, а був створений штучно в односторонньому порядку працівниками позивача шляхом проставлення від імені ТОВ «СКЗ» підпису колишнього керівника ( ОСОБА_4) та проставлення на ньому підробленої печатки ТОВ «СКЗ» і відповідно договір прописаний на умовах, які вигідні тільки для позивача. Підприємства позивача та відповідача являлися афілійованими особами та перебували під контролем одного керівника, на якого працювали директори цих компаній ( ОСОБА_5 та ОСОБА_4П.) (і до цього дня вони залишаються підконтрольними особами, але вже в групі GREENSTONE), отже позивачем по первісному позову штучно створено боргові зобовязання ТОВ «СКЗ» перед ТОВ «Мастерброк». Директор ТОВ «Мастерброк» ( ОСОБА_5П.) та колишній директор ТОВ «СКЗ» ( ОСОБА_4П.) в період з 2013-го року по серпень 2015 року перебували в трудових відносинах з ПАТ «Креатив», яке по суті є флагманом компаній «Промислова група Креатив», тобто керівники підприємств позивача та відповідача являлися повязаними особами, оскільки як до зміни власників так і після знаходилися в прямому підпорядкуванні до колишніх власників «Промислова група Креатив». Помилковим, як зазначає скаржник, є висновок суду про те, що ТОВ «СКЗ» прийнявши від позивача товар шляхом складання акту прийому-передачі від 10.12.2015 року до спірного договору фактично погодило умови останнього, оскільки відповідач за первісним позовом актів прийому-передач не складав та не підписував.

Просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким в первісному позові відмовити, а зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу. Просить її задовольнити. Настоює на тому, що послуги митного складу позивачем не надавалися.

Позивач за первісним позовом у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні зазначив, що на підставі укладеного між сторонами договору відповідачу були надані послуги митного складу, в тому числі і зберігання товару під митним контролем. Позивач мав ліцензію митного брокера та дозвіл на розміщення та діяльність митного складу по просп.. Промисловий, 21. При цьому Кіровоградською митницею підтверджено, що при реєстрації адреси митного складу працівником митниці була допущена помилка замість просп.. Промисловмий, 21 було зазначено просп.. Промисловий, 19.

Факт надання послуг підтверджується матеріалами справи.

Щодо сумнівів відповідача до укладання договору, зазначає, що товар, який було прийнято позивачем на зберігання на митному складі не був розмитненим відповідачем і знаходився під митним контролем. Даний товар було поміщено на митний склад з дозволу і під контролем митнці, що підтверджується документами навявними в матеріалах справи. Просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивачем за зустрічним позовом заявлялося клопотання про призначення судової технічної експертизи щодо відповідності відтиску печатки ТОВ «СКЗ», проставленої на договорі, відтиску печатки наявної у ТОВ «СКЗ», а також чи нанесений відтиск печатки у той час, яким датований договір митного складу, чи замінювались у договорі аркуші, чи створений договір у час яким він датований.

Колегія суддів відмовляє в проведенні експертизи, оскільки позивач за зустрічним позовом не заперечує, що договір № 18/10-20 від 18.12.2014р., на дату його укладання зазначену в договору, підписаний повноважною особою ТОВ «СКЗ», а саме директором. Відтиск печатки, яка проставлена на договорі по зображенню та місту розташування найменування та реквізитів ТОВ «СКЗ» співпадає з відтисками проставленими на акті приймання-передачі на зберігання від 23.12.2014р.(л.д.20), в зверненні ТОВ «СКЗ» до керівника органу доходів і зборів (а.с.17) і відрізняється від відтиску печатки на акті приймання-передачі від 10.12.2015р., підписаного з боку ТОВ «СКЗ» директором ОСОБА_3. Це свідчить про те, що на даний час ТОВ «СКЗ» виготовлена нова печатка.

На підставі договору № 18/10-20 від 18.12.2014р., укладеного між сторонами, митниця й надавала дозвіл на тимчасове розміщення товарів на митному складі ТОВ «МАСТЕРБРОК».

Тому наявність чи відсутність відтиску печатки на договорі, відповідність її чи невідповідність ніяким чином не спростовують факту надання послуг митного складу ТОВ «МАСТЕРБРОК» ТОВ «СКЗ».

Відповідачем за первісним позовом заявлено також клопотання про витребування від ТОВ «МАСТЕРБПРОК» та Кіровоградської митниці належним чином засвідченої копії договору оренди нерухомого майна № 134-20 від26.08.2013р., укладеного ТОВ «МАСТЕРБРОК» з ТОВ «Трейдоіл» та витребувати від останнього пояснення щодо передачі в оренду за цим договором земельної ділянки (нерухомого майна) за адресою просп.. Промисловий, 21.

Колегія суддів відмовляє в задоволенні даного клопотання, оскільки належним чином завірена копія договору наявна в матеріалах справи. Дана копія ідентична оригіналу, який оглядався в судовому засіданні судом та особисто представником ТОВ «СКЗ». Крім того даний договір ніяким чином не стосується і не впливає на правовідносини сторін.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм чинного законодавства при винесенні рішення суду, заслухавши пояснення представників сторін встановила наступне.

18.12.2014р. між ТОВ "Соколівський консервний завод" (замовник) та ТОВ "Мастерброк" (виконавець) укладено договір № 18/10-20 на послуги митно-ліцензійного складу.

За умовами Договору виконавець, діючи на підставі ліцензії Митної Служби України № АВ 594526 від 09.12.2011р. надає послуги митного складу. Місцезнаходження митного складу: 25014, м. Кіровоград, просп. Промисловий, 21.

Виконавець приймає на зберігання під митним контролем вантаж клієнта ( п.1.2 Договору).

Відповідно до п. 3.3. Договору, обсяги та термін поставки, а також характер вантажу, що поміщується на склад виконавцем узгоджується сторонами заздалегідь, але не пізніше 3 робочих днів до очікуваної дати вивантаження на склад.

Згідно з п. 3.4. Договору виконавець приймає на зберігання вантаж, що не потребує спеціальних умов зберігання.

Замовник зобов'язався відшкодувати Виконавцю (Митному складу) витрати пов'язані з митним оформленням ( п. 3.7.3 Договору).

Виконавець зобов'язався своєчасно оплачувати послуги Митного складу ( п. 3.7.4 Договору) .

Згідно п. 3.7.6. Договору, у випадку надходження Замовнику вимоги Виконавця про звільнення Ліцензійного складу (про дострокове вивезення вантажу Замовником) на протязі 30 днів, Замовник зобов'язаний у вказаний строк провести усі розрахунки з Виконавцем та вивезти вантаж з Митного складу. Відлік 30-денного строку розпочинається з дати відправки Виконавцем повідомлення (вимоги) Замовнику. У випадку невиконання вказаної вимоги Виконавець має право вимагати оплаті вартості зберігання вантажу Замовником після спливу 30-денного строку у подвійному розмірі.

Виконавець має право в будь-який час протягом дії Договору вимагати від замовника достроково забрати (вивезти) вантаж з митного складу і провести повний розрахунок з виконавцем. Така вимога має бути направлена виконавцем замовнику не пізніше ніж за 30 днів до дати, в яку замовник повинен звільнити Митний склад від вантажу замовника( п. 4.9 Договору).

Пунктами 5.1., 5.2 Договору передбачено, що за надання послуг зберігання вантажу на митному складі встановлюється плата у розмірі 1 Євро за один метр квадратний за кожну добу зберігання вантажу на складі.

Одна неповна доба (доба видачі) рахується як одна повна доба знаходження вантажу на складі. Ціна вказана без урахування ПДВ.

Оплата здійснюється замовником на підставі рахунку Виконавця. Представник замовника зобов'язаний отримати у виконавця рахунок за послуги складу і оплатити його; оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця в національній валюті України згідно виставлених рахунків для резидентів України; рахунки, виставлені виконавцем, підлягають оплаті протягом 5 робочих днів, але не пізніше ніж за 3 робочих дні до передбачуваної дати видачі вантажу та/або дати закінчення зберігання вантажу, оплата здійснюється в національній валюті України за курсом НБУ на день платежу в безготівковій формі платіжним дорученням на поточний рахунок виконавця (п. п. 6.1. -6.3 Договору).

Пунктом 8.1. сторони погодили, що Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до моменту письмового повідомлення про припинення дії договору однією із сторін.

Договір підписаний директором ОСОБА_5 з боку виконавця та директором ОСОБА_6 зі сторони замовника, та скріплений печатками сторін.

23.12.2014р. за ОСОБА_6 приймання-передачі ТОВ «МастерБрок» прийняв на тимчасове зберігання від ТОВ "Соколівський КЗ" один комплект обладнання - пакувальну лінію «BENHIL» , яка займає площу 33,32 м2.

10.12.2015р. ТОВ «МастерБрок» за ОСОБА_6 приймання-передачі передав зі зберігання ТОВ «СКЗ» обладнання.

ТОВ «МастерБрок» нарахувало та просило відповідача здійснити оплату 357 204,12 грн. за надання послуг зі зберігання.

ТОВ «СКЗ» оплату не здійснило, що й змусило позивача звернутися до суд з позовом про стягнення з відповідача зазначеної суми.

В свою чергу відповідач звернувся з зустрічним позовом про визнання недійсним договору № 18/10-20 про послуги митно-ліцензійного складу, укладеного між сторонами 18.12.2014р.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у позивача був дозвіл на експлуатацію митного кладу за адресою м.Кіровоград, просп.. Промисловий, 19, тоді як в спірному договорі та митній декларації зазначено просп.. Промисловий, 21. Таким чином ТОВ «МастерБрок» надавало послуги митного складу без спеціального дозволу.

Згідно ст..227 ЦК України, правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії) може бути визнано судом недійсним.

В зв'язку з тим, що підприємства позивача та відповідача в період укладення та дії оспорюваного договору знаходились під контролем одного власника, позивач за зустрічним позовом стверджує, що відповідачем за зустрічним позовом штучно створено боргові зобов'язання ТОВ "СКЗ" перед ТОВ "Мастерброк" шляхом підроблення Спірного договору (приблизно в грудні 2015-го або січні 2016-го року).

Крім того, колишній директор ТОВ "СКЗ" (ОСОБА_7П.) до сьогоднішнього дня працює в компанії Greenstone, тобто підпис на Спірному договорі міг бути проставлений в будь-який час.

Що стосується зістрічного позову.

Відповідно до ч.1. ст..215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно частини 1 - 3, 5 ст..203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно абз.2, 4 п.2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом. Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до норм ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.08.2013р. Кіровоградською митницею зареєстрована заява ТОВ «МастерБрок» про відкриття ліцензійного складу (а.с103). В заяві зазначено місцезнаходження заявника м.Кіровоград, просп.. Промисловий, 19 (п. 2); місцезнаходження складського обєкту м. Кіровоград, просп.. Промисловий, 21(п. 3); складський обєкт відкритий майданчик площею 2080 м2 (п.4).

Даний майданчик ТОВ «МастерБрок» прийняло в оренду від ТОВ «Трейдойл» на підставі договору оренди нерухомого майна № 134-20 від 26.08.2013р.

ТОВ «МастерБрок» має ліцензію серія АВ № 594526 видану 09.12.2011р. Державною митною службою України на діяльність митного брокера (а.с.11).

В матеріалах справи міститься витяг з реєстру митних складів, номер в реєстрі М/0303/V/00, дата внесення інформації до реєстру 13.11.2013р., в якому зазначено, що дозвіл утримувачем митного складу (МС) є ТОВ «МастерБрок», місце здійснення діяльності м.Кіровоград, просп..Промисловий, 19. Дозвіл на відкриття МС ТОВ "Мастерброк" надано на підставі наказу Кіровоградської митниці Міндоходів від 06.09.2013р. № 126 (а.с. 105).

Згідно листа Кіровоградської митниці ДФС № 141/10/11-70-24 від 04.04.2016р. ТОВ "Мастерброк" зверталося із заявою від 29.08.2013р. щодо надання складському об'єкту статусу "Митного складу". У заяві ТОВ "Мастерброк" та договорі оренди, які надавались митниці, було зазначено місцезнаходження заявника: Кіровоградська область, м. Кіровоград, просп. Промисловий,19 та місцезнаходження складського об'єкта: м. Кіровоград, просп. Промисловий, 21. При формуванні інформації для внесення до реєстру митних складів посадовою особою митниці було допущено технічну помилку щодо місцезнаходження складського об'єкта, а саме, місце здійснення діяльності зазначено за адресою: Кіровоградська обл., м. Кіровоград, просп. Промисловий, 19 (а.с.106).

Таким чином, оскільки оспорюваний договір підписаний повноважними посадовими особами, волевиявлення учасників договору було вільне і відповідало внутрішній волі (іншого не встановлено), договір вчинено у встановленій законом і він направлений на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним, ТОА «МастерБрок» мав ліцензію на здійсненя діяльності, обумовленої договором то відсутні підстави для визнання договору № 18/10-20 від 18.12.2014р. недійсним.

З цих підстав господарський суд обґрунтовано відмовив в задоволенні зустрічного позову.

Щодо первісного позову.

Як вже зазначалося позивач за первісним позовом на виконання укладеного між сторонами договору за ОСОБА_6 приймання-передачі від 23.12.2014р. прийняв на тимчасове зберігання від ТОВ "Соколівський КЗ" один комплект обладнання - пакувальну лінію «BENHIL» , яка займає площу 33,32 м2. Акт підписаний з боку ТОВ «СКЗ» директором ОСОБА_4, підпис скріплена печаткою (а.с.21).

Наказом Кіровоградської митниці ДФС №137 від 17.11.2015р. анулювано дозвіл на відкриття та експлуатацію МС ТОВ «МастерБрок» за адресою м.Кіровоград, просп..Промисловий,19 та встановлено кінцевий термін розпорядження товарів, які зберігаються на МС 16.12.2015р. (а.с. 21).

Листом від 18.11.2015р. Кіровоградська митниця повідомила ТОВ «МастерБрок» про анулювання дозвіло та попередило про відповідальність за порушення строку розпорядження товарами. До листа додано копію наказа (а.с.22).

В свою чергу ТОВ «МастерБрок» листом від 18.11.2015р. повідомило ТОВ «СКЗ»про анулювання ліцензії, просило вивезти майно, що належить заводу і знаходиться на зберіганні в термін до 16.12.2015р. та до 24.11.2015р. сплатити плату за зберігання згідно рахунку (а.с.27).

10.12.2015р. ТОВ «МастерБрок» за ОСОБА_4 приймання-передачі передав зі зберігання ТОВ «СКЗ» один комплект обладнання - пакувальну лінію «BENHIL» , яка займає площу 33,32 м2.

Акт підписаний з боку ТОВ «СКЗ» директором ОСОБА_3 та скріплений печаткою (а.с.26).

Строк зберігання склав 359 днів, 23.12.2014р. по 10.12.2015р.

ТОВ "Мастерброк" 19.11.2015 року направив ТОВ "Соколівський консервний завод" рахунок № 193 на суму 357204,12 грн. згідно курсу НБУ на 17.11.2015 рік за надання послуг митного складу (зберігання майна). Вказаний рахунок отримано відповідачем 30.11.15р..

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 385 192,48 грн. за період зберігання з 23.12.2014р. по 16.11.2015р. за 329 днів з урахуванням курсу Євро до гривні станом на 25.03.2016р.

Відповідно до ст. 424 Митного кодексу України митний склад - це відповідним чином облаштоване складське приміщення, резервуар, холодильна чи морозильна камера, критий чи відкритий майданчик, призначені для зберігання товарів під митним контролем. Митний склад може бути закритого або відкритого типу. Митний склад закритого типу призначається виключно для зберігання під митним контролем товарів, що переміщуються через митний кордон України згідно із зовнішньоекономічними договорами (контрактами), що укладаються утримувачем цього складу або учасниками об'єднання підприємств, учасником якого є утримувач складу. Митний склад відкритого типу призначається для зберігання під митним контролем товарів, що переміщуються через митний кордон України згідно із зовнішньоекономічними договорами (контрактами), укладеними як утримувачем цього складу, так і будь-якими іншими особами.

Згідно ст.. 425 Митного кодексу України, взаємовідносини утримувача митного складу відкритого типу з особами, які розміщують товари на цьому складі, визначаються відповідним договором. …

Відповідно до ст..426 Митного кодексу, на митному складі можуть розміщуватися товари:

1) поміщені у митний режим митного складу (у тому числі консолідовані вантажі);

2) поміщені у митні режими транзиту, тимчасового ввезення, переробки на митній території, експорту, тимчасового вивезення, переробки за межами митної території (без зміни цих митних режимів на митний режим митного складу);

3) призначені для тимчасового зберігання під митним контролем (на умовах, встановлених цим Кодексом для складів тимчасового зберігання).

Статтею 429 Митного кодексу України передбачено, що у разі зупинення дії або анулювання дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу розміщення нових партій товарів на цьому складі не дозволяється. Протягом 30 днів з дня анулювання дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу товари, які зберігаються на цьому складі, повинні бути переміщені під митним контролем їх власником, уповноваженою ним особою або утримувачем митного складу на інший митний склад, на склад органу доходів і зборів чи заявлені в інший митний режим.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.525, ст.526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно ст. 938 ЦК України, зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Пунктом 8.1. Договору сторони встановили, що він діє до моменту письмового повідомлення про припинення його дії однією із сторін.

Відповідно до ч.1 ст.946 ЦК України, плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

Пунктами 5.1., 6.3. Договору сторони погодили плату у розмірі 1 Євро за один квадратний метр за кожну добу перебування вантажу на складі, без врахування ПДВ та встановили строк її внесення протягом 5 робочих днів зо дня виставлення рахунку. Оплата здійснюється в національній валюті по курсу НБУ на день оплати

Станом на 25.03.2016р., згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти встановленого НБУ 100 Євро дорівнювали 2928,1658 грн.

Таким чином ТОВ «СКЗ» повинно сплатити позивачу за послуги зберігання за 329 днів, з урахуванням ПДВ 385 192,48 грн.

Відповідач доказів оплати не надав, тому господарський суд правильно задовольнив первісний позов.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наведних підстав та з наступних.

Факт реальності виконання договору та надання послуг із зберігання підтверджується: ОСОБА_3 прийому-передачі від 23.12.2014, який підписано директорами сторін (ОСОБА_4 та ОСОБА_5П.) та скріплений відповідними печатками ;

- зверненням ТОВ «СКЗ» до керівника органів доходів і зборів М/п "Кіровоград-центральний" ОСОБА_8 з заявою про виконання митних формальностей органами доходів і зборів поза місцем розташування цих органів за підписом ОСОБА_4, скріпленого печаткою. Місцем виконання в заяві зазначено МС ТОВ «МастерБрок», дата 23.12.2014р. (а.с.17)

- формою ЄУД для розміщення товарів на тимчасове зберігання з печатками та підписами представників сторін та штемпелем Кіровоградської митниці № Е23121405 з підписом відповідної посадової особи;

- митною декларацією МД-2 в п.30 якого «місцезнаходження товарів» зазначено ТОВ «МастерБрок», м. Кіровоград, просп.. Промисловий, 21(а.с.90-91);

- листом директора ТОВ «СКЗ» ОСОБА_3 від 04.12.2015р. № 878-13/СКЗ на адресу ТОВ «МастерБрок», яким підтверджує знаходження на зберіганні у останнього обладнання та просить надати необхідні документи для переміщення обладнання на інший митний склад у звязку з анулюванням дозвілу МС (а.с.96);

- ОСОБА_3 приймання передачі від 10.12.2015р. , за яким зберігач передав поклажедавцю товар зі зберігання. Акт з боку ТОВ «СКЗ» підписаний директором. Тобто повноважна посадова особа підтвердила своїм підписом отримання обладнання із зберігання.

09.12.2015р. ТОВ «СКЗ» було укладено договір № 13 відповідального зберігання з ТОВ «М-Термінал».

На підставі цього договору, за ОСОБА_3 приймання передачі від 11.12.2015р. ТОВ «СКЗ» передало на зберігання ТОВ «М-Термінал» комплектну пакувальну лінію «BENHIL».

Таким чином мактеріаламим справи доведено знаходження на зберіганні у позивача обладнання відповідача з 23.12.2014р. по 10.12.2015р. включно.

Апеляціна скарга не підлягає задоволенню. Рішення суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Соколівський КЗ" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 18.04.2016р. року у справі № 912/684/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складений 26.09.2016р.

Головуючий: ____________ С.Г. Антонік

Судді: ____________ Л.О.Чимбар

____________ ОСОБА_9