ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.10.16 Справа № 904/7965/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "НОВОФАРМ", селище Кільчень, Новомосковський район, Дніпропетровська область

до Товариство з обмеженою відповідальністю "ДУКЛА", м. Дніпро

про стягнення заборгованості

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача:ОСОБА_1 - представник за дов. б/н від 09.09.2016

від відповідача: ОСОБА_2 - представник за дов. №1 від 15.02.2016

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Новофарм» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської область з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДУКЛА» про стягнення основного боргу у розмірі 748364, 62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки запасних частин № Н-46SP-14 від 03.03.2014 в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2016 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 03.10.2016.

28.09.2016 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він визнав позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні 03.10.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Новофарм» (далі позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дукла» (далі відповідач, покупець) було укладено договір поставки запасних частин № Н-46SP-14 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобовязується передати у власність покупця запасні частини, мастила, змащення та технічні рідини до сільськогосподарської техніки (далі - товар), а покупець зобовязується прийняти та оплатити товар на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору, товар за цим договором поставляється окремими партіями, у відповідності до специфікацій, які є невідємною частиною договору.

Пунктом 3.2 договору сторони погодили, що датою поставки товару вважається дата видаткової накладної постачальника на дану окрему партію товару згідно специфікації.

Оплата за товар здійснюється покупцем на умовах та у строки, узгоджені сторонами в специфікації, на підставі рахунку постачальника (п. 5.1 договору).

01.02.2016 сторонами було підписано специфікацію № 2-2016 до договору, якою погоджено поставку товару на суму 748364, 62 грн. (арк. с. 13-14).

Умовами специфікації № 2-2016 від 01.02.2016 встановлено наступні умови оплати: 100% оплата до 01.04.2016.

На виконання умов договору, позивач у період з 09.02.2016 по 29.02.2016 поставив, а відповідач прийняв товар на суму 748364, 62 грн., що підтверджується видатковими накладними, підписаними обома сторонами (арк. с. 15-27). Також, позивач виставив позивачеві рахунки на оплату вищевказаної суми (арк. с. 27-52).

Відповідач вартість поставленого товару, у строк встановлений специфікацією від 01.02.2016 № 2-2016, не сплатив, у звязку із чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 748364, 62 грн., про що сторони дійшли згоди, підписавши акт звірки взаєморозрахунків станом на 29.09.2016 (арк. с. 74).

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 265 ГК України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з приписами ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 28.09.2016, відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до частини 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

На час розгляду спору у господарському суді відповідачем не заперечено факт отримання товару за представленими видатковими накладними та не надано доказів повної його оплати на суму 748364, 62 грн., а відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягає задоволенню у повному обсязі у розмірі 748364, 62 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, стягуються з відповідача на користь позивача у розмірі11225, 47 грн.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДУКЛА» (49000, м. Дніпро, пр. Пушкіна, 4; ідентифікаційний код 31614742) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Новофарм» (51233, Дніпропетровська область, Новомосковський район, селище Кільчень, вул. Привокзальна, 1А; ідентифікаційний код 31040792) основний борг у розмірі 748364, 62 грн. та 11225, 47 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 04.10.2016

Суддя ОСОБА_3