донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

26.09.2016 справа №908/1604/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання за участю представників судового засідання: від позивача: від відповідача: розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 не зявились ОСОБА_5 представник за довереністю б/н від 23.06.2016 р. Фермерського господарства Орбіта-СМ, с. Лукянівське, Василівський район, Запорізька область
на рішення господарського суду Запорізької області
від 03.08.2016 р.
у справі №908/1604/16 (суддя Попова І.А.)
за позовом: до відповідача: про Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро, м. Київ Фермерського господарства Орбіта-СМ, с. Лукянівське, Василівський район, Запорізька область стягнення 154 190 грн. 48 коп. річних процентів, 143 827 грн. 39 коп. пені, 213 797 грн. 18 коп. втрат від інфляції грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро, м. Київ звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Фермерського господарства Орбіта-СМ, с. Лукянівське, Василівський район, Запорізька область про стягнення річних процентів у розмірі 154 190 грн. 48 коп., пені у розмірі 143 827 грн. 39 коп., втрат від інфляції грошових коштів у розмірі 213 797 грн. 18 коп.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 03.08.2016 р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро, м. Київ до Фермерського господарства Орбіта-СМ, с. Лукянівське, Василівський район, Запорізька область про стягнення річних процентів у розмірі 154 190 грн. 48 коп., пені у розмірі 143 827 грн. 39 коп., втрат від інфляції грошових коштів у розмірі 213 797 грн.18 коп. задоволено частково. Стягнуто з Фермерського господарства Орбіта-СМ с. Лукянівське, Василівський район, Запорізька область на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро, м. Київ 154 190 грн. 48 коп. річних процентів, 154 263 грн. 70 втрат від інфляції грошових коштів, 4 611 грн. 81 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.(т.2, а.с. 37)

Не погодившись з вищевказаним рішенням, Фермерське господарство Орбіта-СМ, с. Лукянівське, Василівський район, Запорізька область звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 19.08.2016 р., на рішення господарського суду Запорізької області від 03.08.2016 р. по справі №908/1604/16, за змістом якої останній просить рішення господарського суду Запорізької області від 03.08.2016 р. по справі №908/1604/16 скасувати. У позові Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро, м. Київ відмовити у повному обсязі(т.2, а.с.48)

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права України, а висновки господарського суду, не відповідають фактичним обставинам справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 30.08.2016 р. визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Чернота Л.Ф., суддів Бойченко К.І., Радіонова О.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 31.08.2016 р. було прийнято апеляційну скаргу відповідача у справі №908/1604/16 до провадження та призначено справу до розгляду на 26.09.2016 р. на 11:30 год.

13.09.2016 р. позивач надав відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого просить апеляційну скаргу Фермерського господарства Орбіта-СМ, с. Лукянівське, Василівський район, Запорізька область на рішення господарського суду Запорізької області від 03.08.2016 р. по справі №908/1604/16 залишити без задоволення. Рішення господарського суду Запорізької області від 03.08.2016 р. по справі №908/1604/16 залишити без змін. Скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 03.08.2016 р. по справі №908/1604/16 частково, у частині відмови позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро, м. Київ до Фермерського господарства Орбіта-СМ, с. Лукянівське, Василівський район, Запорізька область. Суд не розглядає зазначене клопотання як апеляційну скаргу на рішення, а тільки як пояснення по справі.(т.2, а. с. 62)

13.09.2016 р. до Донецького апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з проханням доручити проведення відеоконференції господарському суду міста Києва (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-в).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 13.09.2016 р. було відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро, м. Київ про участь у судовому засіданні по справі №908/1604/16 у режимі відео конференції, з підстав викладених в ухвалі суду.

Представник позивача у судове засідання 26.09.2016 р. не зявився, але 23.09.2016 р. від представника позивача на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшло клопотання, за змістом якого останній просить розглянути спір за наявними документами, без участі уповноваженого представника, оскільки позивач не має змоги забезпечити явку останнього до суду. Колегія суддів розглянула клопотання та долучила до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання 26.09.2016 р. зявився, у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, надав пояснення аналогічні, викладеним в апеляційній скарзі.

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1,99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. А тому вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з`ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи №908/1604/16

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представника відповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 червня 2013 р. між ТОВ Спект-Агро (постачальник) та ФГ Орбіта-СМ (покупець) було укладено договір поставки №132/13 відповідно до п.1.1 якого постачальник зобовязався передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення(наділі-товар), а покупець - прийняти товар та оплатити його вартість, сплативши за нього визначену договором грошову суму, а також сплатити відсотки за користування товарним кредитом в сумі, визначеній відповідно до умов договору.

Положеннями п. 2.6 договору сторони узгодили, що покупець проводить розрахунки з постачальником на умовах внесення оплати вартості (ціни) товару, визначеної із врахуванням вимог п.п. 2.2, 2.5 у вигляді авансової частини та відстроченого платежу, в розмірах, вказаних в додатках до договору шляхом перерахування коштів в національній валюті на банківський рахунок постачальника.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем виконано зобовязання щодо поставки продукції відповідачу за вищевказаним договором. У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань щодо оплати отриманого товару, товариство Спектр-Агро звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення суми боргу, за яким було порушено провадження у справі № 908/478/14.

Як встановлено судом першої інстанції ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.05.2014 р. у справі №908/478/16 припинено провадження у справі та затверджено мирову угоду, укладену сторонами, наступного змісту:

1.Відповідач (Сторона-2) - Фермерське господарство Орбіта-СМ, с. Лукянівське, Василівський район, Запорізька область визнає, що його заборгованість перед Позивачем (Сторона-1) - Товариство з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро, м. Київ - в момент укладення цієї Мирової угоди становить 484 408,35 грн. (Чотириста вісімдесят чотири тисячі чотириста вісім гривень 35 коп.), а також визнає правильність нарахування Позивачем (Стороною-1) штрафних санкцій за вищезазначеним договором поставки № 132/3 від 13 червня 2013 р. в сумі 167 842,46 грн., а саме: 22 088,88 грн. пені; 47 069,13 грн. 28 % річних та 98 684,45 грн. штрафу.

2.Відповідач (Сторона-2) зобов'язується здійснити повну оплату суми основного боргу в розмірі 484 408,35 грн. (Чотириста вісімдесят чотири тисячі чотириста вісім гривень 35 коп.), штрафу в розмірі 98 684,45 грн. (Дев'яносто вісім тисяч шістсот вісімдесят чотири гривні 45 коп.) та відшкодувати судовий збір в розмірі 13 225,29 грн. (Тринадцять тисяч двісті двадцять п'ять гривень 29 коп.) шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Позивача (Сторони-1) за наступним графіком погашення заборгованості:

Термін платежу - Сума платежу, 31.05.2014р. - 10 000,00 грн.; 30.06.2014р.- 10 000,00 грн.; 31.07.2014р.- 10 000,00 грн.; 31.08.2014р.- 262 666,01 грн.; 30.09.2014р.- 10 000,00 грн.; 31.10.2014р.- 293 652,08 грн.; Всього: 596 318,09 грн.

3. Позивач (Сторона-1) зобовязується з моменту підписання цієї мирової угоди та у випадку належного її виконання Відповідачем (Сторона-2) не предявляти жодних претензій до Відповідача (Сторони-2) з приводу сплати 22 088,88 грн. пені; 47 069,13 грн. 28 % річних за договором поставки № 132/3 від 13 червня 2013 р.

4. Сторони заявляють, що ні в процесі укладання даної угоди, ні в процесі виконання її умов не будуть порушені інтереси держави та права будь-яких третіх осіб.

5. Сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов даної угоди вони прийшли згоди відносно повного та остаточного врегулювання будь-яких зустрічних претензій, не мають і не будуть мати інших вимог, включаючи вимоги про повернення збитків, сплату не вказаних у цій мировій угоді штрафних санкцій та інше.

6. Сторони підтверджують, що всі викладені умови цієї угоди відповідають їх реальному волевиявленню інтересам та породжують появу наслідків, зазначених у тексті угоди. Наслідки підписання цієї угоди сторонам відомі.

7. Сторони погоджуються з тим, що у разі невиконання та/або неналежного виконання Стороною-2 своїх зобов'язань, передбачених п. 2 цієї мирової угоди, п. З цієї мирової угоди втрачає чинність.

8. Сторона-2 погоджується, що у разі не сплати та/або несвоєчасної сплати Стороною-2 чергового платежу в повному обсязі в терміни, передбачені п. 2 цієї мирової угоди, Сторона-1 набуде право на примусове стягнення 652 250,81 грн. (Шістсот п'ятдесят дві тисячі двісті п'ятдесят гривень 81 коп.), а саме: 484 408,35 грн. основного боргу; 22 088,88 грн. пені; 47 069,13 грн. 28 % річних та 98 684,45 грн. штрафу, а також судового збору в сумі 13 225,29 грн. у встановленому законодавством порядку.

У звязку з порушенням умов мирової угоди позивач звернувся до Відділу державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 05.05.2014 р. у справі № 908/478/14.

На момент подання позовної заяви зазначену ухвалу було виконано відповідачем частково на суму 652 250,81 грн., що підтверджується виписками по особовому рахунку.(містяться в матеріалах справи)

З доводів позивача вбачається, що ухвалу господарського суду Запорізької області від 05.05.2014 р. у даній справі не виконано у частині суми судового збору у розмірі 13 225,29 грн.

Водночас, відповідно до ухвали суду підлягало до стягнення 652 250,81 грн., з яких: суми основного боргу у розмірі 484 408,35 грн.; суми пені у розмірі 22 088,88 грн.; 28 % річних у розмірі 47 069,13 грн. штрафу у розмірі 98 684,45 грн., а також судового збору в сумі 13 225,29 грн. у встановленому законодавством порядку.

Судовою колегією встановлено, що зобовязання між сторонами по сплаті суми 652 250,81 грн. виникли у звязку з порушення строків виконання зобовязань по оплаті товару, отриманого за договором поставки № 132/1 від 13.06.2013р.

Сторонами відповідно до підпункту 2.10 договору поставки було визначено, що у випадку недостатності коштів, отриманих від покупця на виконання в повному обсязі його зобов'язань по цьому договору, постачальник має право провести зарахування коштів в наступному порядку: в першу чергу - в рахунок оплати нарахованих відсотків за користуванням товарним кредитом; в другу чергу - в рахунок за користування товарним кредитом передбаченої п.2.4. договору; в третю чергу - в рахунок сплати відсотків за неправомірне користування коштами та індексу інфляції в порядку, передбаченому п.7.2 (в) договору; в четверту чергу - в рахунок сплати пені за кожен день прострочення, передбаченої п.7.2. (а) договору; в п'яту чергу - в рахунок сплати штрафу, передбаченого п.7.2.1. (б) договору; в шосту чергу - в рахунок оплати вартості (ціни) товару.

З огляду на вищевикладене та на підставі положень статті 534 Цивільного кодексу України, колегія суддів вважає правомірним зарахування позивачем отриманих коштів у розмірі 652 250, 81 грн., в першу чергу на погашення пені, 28 % річних та штрафу, загальна сума яких становить 167 842,46 грн.

На вказану суму (167 842,46 грн.) правомірно зараховані оплати: від 28.05.2014 р. на суму 10 000,00 грн., від 27.06.2014 р. на суму 10 000,00 грн., від 23.07.2014 р. на суму 10 000,00 грн., від 29.08.2014 р. на суму 10 000,00 грн., від 30.09.2014 р. на суму 10 000,00 грн., від 30.10.2014 р. на суму 10 000, 00 грн., від 24.11.2014 р. на суму 10 000,00 грн., від 08.12.2014 р. на суму 10 000,00 грн. та частина суми у розмірі 87 842, 46 грн. від сплачених 29.12.2014 р. 106 318,09 грн. (таким чином залишок від сплачених 29.12.2014 р. 106 318, 09 грн. становить 18 475, 63 грн.)

Таким чином, частину суми основного боргу у розмірі 484 408,35 грн. позивачем правомірно зараховано наступним чином: 29.12.2014 р. на суму 18 475, 63 грн.(залишок від сплачених 29.12.2014 р. 106 318,09 грн.); від 23.03.2015 р. на суму 6 110,89 грн., від 23.03.2015 р. на суму 2 620,89 грн., від 09.04.2015 р. на суму 451 090,05 грн., від 09.04.2015 р. на суму 6 110,89 грн.

Позивач зазначає, що відповідач умови мирової угоди виконав частково та з порушенням узгоджених строків після відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали суду від 05.05.2014 р. у справі № 908/478/14.

Предметом даного судового розгляду є сума нарахованих річних процентів в розмірі 154 190, 48 грн., за період з 12.02.2014 р. по 08.04.2015 р., втрат від інфляції грошових коштів в розмірі 213 797 грн. 18 коп. нарахованих за вказаний період та 143 827 грн. 39 коп. пені, нарахованої за вказаний період.

Позивачем було заявлено до стягнення штраф у розмірі 28 процентів річних від суми простроченого платежу, що за своєю правовою природою є процентами річних від простроченої суми, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання. Розрахунок проведено саме з урахуванням вказаних положень. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Посилаючись на п.3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 21.11.2011 р. № 01-06/1624/2011 «Про практику застосування Вищом господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» та п.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» позивач вважає, якщо судове рішення (у тому числі у формі ухвали) про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошових зобовязань.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності та задоволення заявлених вимог про стягнення річних процентів в розмірі 154 190 грн. 48 коп. з огляду на наступне.

05.05.2014 р. господарським судом Запорізької області було винесено ухвалу по справі №908/478/16, якою затверджено мирову угоду від 05.05.2014 р., укладену Товариством з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро, м. Київ та Фермерським господарством Орбіта-СМ, с. Лукянівське, Василівський район, Запорізька область.

Частинами 1, 3, 4 ст. 78 ГПК України передбачено, що відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. Мирова угода може стосуватися лише прав і обовязків сторін щодо предмету позову. Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Отже, мирова угода - це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не призводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спір, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт через самостійне (без державного втручання) врегулювання розбіжностей на погоджених умовах.

Слід зазначити, що на відміну від звичайної угоди, мирова угода, що укладається в господарському процесі:

-укладається в процесі розгляду справи у господарському суді;

-укладається у формі та на умовах, передбачених процесуальним законодавством;

-підлягає затвердженню господарським судом;

-не лише змінює матеріально-правові відносини, а й припиняє процесуально-правові відносини;

-якщо мирова угода не виконується добровільно, вона виконується в порядку, встановленому для виконання судового акта.

Мирова угода в господарському процесі визначається як одна із форм прояву свободи в реалізації сторонами господарського процесу своїх прав, що проявляється в укладенні між ними угоди про заміну зобовязання, на підставі якого виник спір, іншим зобовязанням.

Таким чином, між сторонами виникли зобовязання за мировою угодою від 05.05.2014р. та припинились зобовязання за договором поставки.

Згідно ст.653 ЦК України, яка поширює свою дію на вказані правовідносини, у разі зміни договору зобовязання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобовязання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором, чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобовязання змінюється або припиняються з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Частинами 1, 3 ст. 202 ГК України передбачено, що господарське зобов'язання припиняється, між іншим, виконанням, проведеним належним чином.

До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як визначено ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Загальні умови та підстави припинення зобов'язання також врегульовані, зокрема, ст.ст. 202, 203 Господарського кодексу України, ст.ст. 599, 601, 604 Цивільного кодексу України.

Так, за ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 604 ЦК України, зобов'язання припиняється за домовленістю сторін.

Колегія суддів дійшла до висновку, що оскільки попереднє зобовязання, що виникло з договору поставки замінено новим зобовязанням за мировою угодою, то нарахування позивачем 28% річних на умовах договору поставки є неправомірним та не підлягає до задоволення.

Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро, м. Київ у позовній заяві було заявлено до стягнення 213 797, 18 грн. індексу інфляції за період з 12.02.2014 р. по 08.04.2015 р. Господарським судом першої інстанції було частково задоволено дану позовну вимогу на суму 154 263, 70 грн.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В пункті 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року №4 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" роз'яснено, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 року №62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.1997 року N39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга" (пункт 3.2 вказаної постанови Пленуму).

Таким чином, сума боргу з урахуванням індексу інфляції має розраховуватися на підставі індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був у певний період індекс інфляції менший одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті "Урядовий кур'єр".

Невірним є висновок суду першої інстанції про часткове задоволення інфляційних втрат за період з березня 2014 р. по лютий 2015 р. в розмірі 154 263,70 грн.

Колегією суддів, враховуючи положення підпункту 2.10 договору поставки та статті 534 Цивільного кодексу щодо черговості зарахування коштів сплачених відповідачем, було здійснено розрахунок інфляційних втрат за період червня 2014 р. по березень 2015 р. включно, яка становить 164 492,48 грн.

Також, позивачем було заявлено до стягнення пеню в розмірі 143 827 грн. 18 коп., нараховану за період з 12.02.2014 р. по 08.04.2015 р.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в п. 7.3 договору сторонами узгоджено не застосовувати п. 6 ст. 232 ГК України, але при цьому не встановлено яка тривалість періоду нарахування підлягає застосуванню сторонами (більша або менша). Некоректно викладена умова договору (п. 7.3) позбавляє суд можливості виконати перерахунок пені та не може бути застосована. Крім того, по тексту ухвали від 05.05.2014 р. у справі № 908/478/14, якою затверджено мирову угоду, не зазначено період нарахування пені, що була заявлена до стягнення у справі № 908/478/14.

Позивачем заявлено до стягнення неустойку, розраховану за період з 12.02.2014 р. по 08.04.2015 р. При цьому, позивачем не враховано, що за умовами мирової угоди сторони дійшли згоди про розстрочку виконання зобовязання та узгоджено періоду платежів. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що нарахування неустойки є відповідальністю за несвоєчасне виконання зобовязань та має штрафний характер, на відміну від річних процентів та втрат від інфляції грошових коштів, які є платою за користування грошовими коштами та мають компенсаційний характер та в даному випадку не можуть бути нараховані за однаковий період часу (з урахуванням визначених строків виконання зобовязань).

Позивачем не обґрунтовано період та підстави нарахування пені, внаслідок чого в задоволенні позову в частині вимог про стягнення пені в розмірі 143827 грн. 39 коп. було правомірно відмовлено господарським судом першої інстанції за безпідставністю та необґрунтованістю.

Відтак, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком господарського суду першої інстанції частково, а тому, з урахуванням норм чинного законодавства та наявних у справі доказів, вимоги позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково з мотивів викладених у постанові. Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро, м. Київ просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 03.08.2016 р. по справі №908/1604/16 частково, у частині відмови позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро, м. Київ до Фермерського господарства Орбіта-СМ, с. Лукянівське, Василівський район, Запорізька область. Прийняти по справі №903/1333/15 нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро, м. Київ до Фермерського господарства Орбіта-СМ, с. Лукянівське, Василівський район, Запорізька область у повному обсязі. Суд не розглядає зазначене клопотання як вимогу, а тільки як пояснення по справі.(т.2, а. с. 62)

Арифметична помилка допущена за текстом рішення господарського суду Запорізької області від 03.08.2016 р., а саме щодо вимог про стягнення 242 009 грн. 45 коп. не зачіпає суті ухваленого рішення. (т.2, а.с. 39)

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі за подання позову та витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства Орбіта-СМ, с. Лукянівське, Василівський район, Запорізька область на рішення господарського суду Запорізької області від 03.08.2016 р. у справі №908/1604/16 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 03.08.2016 р. у справі №908/1604/16 в частині стягнення річних процентів у сумі 154 190 грн. 48 коп. скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро, м. Київ до Фермерського господарства Орбіта-СМ, с. Лукянівське, Василівський район, Запорізька область про стягнення річних процентів у сумі 154 190 грн. 48 коп. відмовити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 03.08.2016 р. у справі №908/1604/16 в частині стягнення втрат від інфляції та розміру судового збору змінити.

Викласти абзац другий резолютивної частини рішення господарського суду Запорізької області від 03.08.2016 р. у справі №908/1604/16 у наступній редакції :

«Стягнути з Фермерського господарства Орбіта-СМ (71611, Запорізька область, Василівський район, с. Лукянівське, ідентифікаційний код 23788166) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро (03038, м. Київ, вул. Ямська, 8, ідентифікаційний номер 36348550) 164 492,48 грн. втрат від інфляції грошових коштів, 2 467, 38 грн. судового збору»

В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 03.08.2016 р. у справі №908/1604/16 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро (03038, м. Київ, вул. Ямська, 8, ідентифікаційний номер 36348550) на користь Фермерського господарства Орбіта-СМ (71611, Запорізька область, Василівський район, с. Лукянівське, ідентифікаційний код 23788166) 2 714,12 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Господарському суду Запорізької області надати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Л.Ф. Чернота

Судді К.І. Бойченко

ОСОБА_3

Надруковано :5 прим.

1 позивачу

1 відповідачу

1 у ДАГС

1 у справу

1 ГСЗО