КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2016 р. Справа№ 910/44/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

секретар судового засідання Яценко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю «Мік Мега» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2016 року

у справі №910/44/16 (суддя - Головатюк Л.Д.)

за позовом Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мік Мега»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Національний банк України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку

про стягнення 2 755 187,26 грн

за участю представників сторін:

від позивача - Луковенко Р.Ю., довіреність № 19-00018/37651 від 03.06.2015 року,

від відповідача - Перевозник П.М., довіреність б/н від 18.02.2016 року

від третьої особи на стороні позивача - не з'явився

від третьої особи на стороні відповідача - Грамма Ю.В., довіреність №100/2343 від 04.02.2016 року

ВСТАНОВИВ:

Корпоративний недержавний пенсійний фонд Національного банку України (позивач у справі) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мік Мега» (відповідач у справі) про стягнення 2 755 187,26 грн, з яких 1 998 000,00 грн заборгованість по несплаченому відсотковому доходу за другий відсотковий період по іменних відсоткових облігаціях серії В ТОВ «Мік Мега», 705 294,00 грн інфляційних втрат, нарахованих на суму боргу та 51 893,26 грн - 3% річних (а.с. 7-10).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Мік Мега», всупереч умовам Проспекту емісії облігацій та чинного законодавства, у визначений Проспектом емісії облігацій строк, не виконав своїх зобов'язань щодо виплати за другий відсотковий період відсоткового доходу перед позивачем.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.02.2016 року позовні вимоги Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мік Мега» на користь Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України суму несплаченого відсоткового доходу за другий відсотковий період у розмірі 1 998 000,00 грн, 3 % річних в сумі 51 893,26 грн, інфляційні збитки в сумі 705 294,00 грн та суму судового збору у розмірі 41 327,81 грн (а.с. 85-91).

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мік Мега» подав апеляційну скаргу (вх. № 06-29.2/1477 від 04.03.2016 року), в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що позивачем не надано належних доказів наявності у нього прав на облігації серії «В» Товариства з обмеженою відповідальністю «Мік Мега», оскільки виписка про стан рахунку в цінних паперах, яка була надана позивачем до позовної заяви, складена та засвідчена не депозитарною установою - Національним банком України, а його структурним підрозділом, а тому, апелянт вважає, що позивач не довів свого права на отримання відсоткового доходу за другий відсотковий період по іменних облігаціях.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2016 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мік Мега» прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Алданова С.О., судді - Дикунська С.Я., Коршун Н.М. та призначено розгляд справи на 28.03.2016 року.

28.03.2016 року від позивача у справі надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу відповідача, в яких Корпоративний недержавний пенсійний фонд Національного банку України стверджує про правомірність та обґрунтованість висновків Господарського суду міста Києва, а тому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2016 року розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мік Мега» відкладено на 11.04.2016 року.

Розгляд справи №910/44/16 неодноразово відкладався на 16.05.2016 року та на 06.06.2016 року відповідно.

06.06.2016 року позивачем у справі до Київського апеляційного господарського суду подано письмові пояснення по суті спору з додатковими документами, які долучені судом до матеріалів справи.

08.06.2016 року за результатами повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, у зв'язку з тим, що головуючий суддя - Алданова С.О. перебуває на лікарняному, справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Жук Г.А., судді - Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2016 року апеляційну скаргу (вх. № 06-29.2/1444 від 04.03.2016 року) Товариства з обмеженою відповідальністю «Мік Мега» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2016 року прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Жук Г.А., судді - Мальченко А.О., Дикунська С.Я. та призначено розгляд справи на 29.06.2016 року.

У судовому засіданні 29.06.2016 року оголошено перерву до 13.07.2016 року.

У судовому засіданні 13.07.2016 року представником позивача у справі були подані додаткові документи: оригінал обмеженої виписки про стан рахунку в цінних паперах станом на 19.12.2014 року вих №1/1 від 02.12.2015 року; довідка Національного банку України та лист Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, які долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2016 року до участі у справі було залучені третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національний банк України та на стороні відповідача - Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку, та відкладено розгляд справи на 31.08.2016 року.

29.08.2016 року від Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку надійшли письмові пояснення по суті спору.

Через загальний відділ документообігу суду від позивача у справі 30.08.2016 року надійшли додаткові письмові пояснення щодо взаємодії позивача з Національним банком України з питань управління та зберігання активами пенсійного фонду.

У судовому засіданні 31.08.2016 року судом відповідно до ч.3 ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 07.09.2016 року.

07.09.2016 року до Київського апеляційного господарського суду від Національного банку України надійшли письмові пояснення, в яких третя особа з урахуванням укладених між Національним банком України та позивачем у справі договорів та приписів Закону України «Про депозитарну систему України», стверджує про наявність у Департаменту з управління діяльністю Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України та його керівників повноважень від імені депозитарної установи (Національного банку України) надавати інформацію у формі виписок щодо підтвердження наявності у Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України прав на цінні папери.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2016 року у зв'язку з необхідністю витребування додаткових доказів та пояснень від Національного банку України, розгляд справи було відкладено на 21.09.2016 року.

09.09.2016 року від позивача у справі надійшли витребувані ухвалою суду від 07.09.2016 року документи, а саме обмежена виписка з рахунку у цінних паперах Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України станом на грудень 2014 року, підписана від імені депозитарної установи Головою Національного банку України, підпис якої засвідчений печаткою Національного банку України. Подані документи долучені судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 21.09.2016 року представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 21.09.2016 року представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги з урахуванням поданих до апеляційного суду пояснень та додаткових документів і просив рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2016 у справі №910/44/16 залишити без змін.

Представники Національного банку України, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги у судове засідання 21.09.2016 року не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Беручи до уваги належне повідомлення учасників процесу про розгляд апеляційної скарги, закінчення, встановлених ст. 102 ГПК України строків розгляду апеляційної скарги, відсутність заяв та клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників Національного банку України за наявними в ній матеріалами, так як їх нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників учасників провадження, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 7 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» облігація - цінний папір, що посвідчує внесення його першим власником грошей, визначає відносини позики між власником облігації та емітентом, підтверджує зобов'язання емітента повернути власникові облігації її номінальну вартість у передбачений проспектом емісії (для державних облігацій України - умовами їх розміщення) строк та виплатити доход за облігацією, якщо інше не передбачено проспектом емісії (для державних облігацій України - умовами їх розміщення). Емітент, у порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, може розміщувати відсоткові, цільові та дисконтні облігації. Відсоткові облігації - облігації, за якими передбачається виплата відсоткових доходів.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 1 вищезазначеного Закону проспект емісії цінних паперів - документ, що містить інформацію про розміщення цінних паперів та інші відомості, передбачені цим та іншими законами, що визначають особливості розміщення певних видів цінних паперів.

На підставі ч. 6 ст. 8 Закону реєстрацію випуску облігацій підприємств здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку в установленому нею порядку.

Згідно даних Державного реєстру випусків цінних паперів Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку було здійснено реєстрацію випуску та проспекту емісії облігацій серії «В» Товариства з обмеженою відповідальністю «Мік Мега» в кількості 10 000 відсоткових іменних облігацій, номінальною вартістю 1 000,00 грн, на загальну номінальну вартість 10 000 000,00 грн, форма існування бездокументарна, про що було видано тимчасове свідоцтво про реєстрацію випуску облігацій №287/2/12 від 07.12.2012 року, що також підтверджується письмовими поясненнями Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та доданими до них документами (а.с. 191-198).

Апеляційним господарським судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційний капітал Україна» на підставі замовлень Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України (позивача у справі) у період з 24 грудня 2012 по 18.05.2013 року було придбано 9 990 шт. іменних відсоткових облігацій серії «В» Товариства з обмеженою відповідальністю «Мік Мега» на загальну номінальну вартість 9 990 000 гривень, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками з реєстру договорів Фондової біржі «Перспектива»: №1686;2544/2012-БВ від 24.12.12; №1689;2549/2012-БВ від 25.12.12; №1690;2568/2012-БВ від 26.12.12; №1697;26/2013-БВ від 10.01.13; №1698;29/2013-БВ від 14.01.13; №1715;№226/2013-БВ від 01.02.13; №118669;5365 БВ;660/2013-БВ від 04.03.13; №118670;5366 БВ;661/2013-БВ від 04.03.13; №118668;5364 БВ;650/2013-БВ від 04.03.13; №123096;БВ-90/180513/10;1414/2013-БВ від 18.05.13; №123101; БВ-0/180513/15;1416/2013-БВ від 18.05.13; №123100;БВ-90/180513/14;1415/2013-БВ від 18.05.13 (а.с. 13-24).

Відповідно до п. 1.1., 3.1. Статуту Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України (а.с. 53-66), Корпоративний недержавний пенсійний фонд Національного банку України заснований і діє на підставі Конституції України, Законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших чинних нормативно-правових актів України та установчих документів Фонду. Фонд створений з метою провадження діяльності з недержавного пенсійного забезпечення шляхом накопичення пенсійних внесків на користь учасників Фонду з подальшим управлінням пенсійними активами, а також здійснення пенсійних виплат учасникам Фонду у визначеному Законом України «Про недержавне пенсійне забезпечення» порядку.

Згідно з п. 24.1.-24.2. Статуту позивача пенсійними активами є активи Фонду, сформовані відповідно до Закону, за рахунок яких здійснюється пенсійні виплати. Пенсійні активи Фонду формуються за рахунок пенсійних внесків до Фонду та інвестиційного прибутку (збитку) і складаються з активів в грошових коштах; активів в цінних паперах; інших активів згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення» купівля-продаж акцій, облігацій українських емітентів особами, що здійснюються управління активами пенсійного фонду, провадиться виключно на фондовій біржі з дотриманням вимог цього Закону.

Враховуючи вищенаведене, позивач у справі зазначає, що є власником іменних відсоткових облігацій серії «В» Товариства з обмеженою відповідальністю «Мік Мега» на загальну номінальну вартість 9 990 000 гривень, що підтверджується випискою про стан рахунку в цінних паперах, і відповідно до приписів чинного законодавства наділений правом отримання відсоткового доходу відповідно до Проспекту емісії облігацій Товариства з обмеженою відповідальністю «Мік Мега».

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про депозитарну систему України» підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі.

Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах.

Відтак колегія суддів зазначає, що належним та допустимим доказом на підтвердження наявності у Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України прав на іменні відсоткові облігації серії «В» Товариства з обмеженою відповідальністю «Мік Мега» та прав за ними є виписка з рахунка в цінних паперах Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України, надана депозитарною установою у формі, передбаченій чинним законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви на підтвердження своїх прав на іменні відсоткові облігації серії «В» Товариства з обмеженою відповідальністю «Мік Мега» додано обмежену виписку про стан рахунку в цінних паперах станом на 19.12.2014 року, підписану уповноваженою особою Козаченком С.О, підпис якого засвідчений печаткою Департаменту з управління діяльністю Корпоративного недержавного пенсійного Фонду Національного банку України (а.с. 25). Вказана виписка була прийнята місцевим господарським судом в якості належного доказу на підтвердження вказаних позивачем обставин та стала разом з іншими документами підставою для задоволення позовних вимог.

Заперечуючи проти висновків місцевого господарського суду, апелянт стверджує, що подана позивачем виписка про стан рахунку в цінних паперах позивача не може бути належним доказом у справі, оскільки видана не депозитарною установою, якою є Національний банк України, а видана його Департаментом, завданням якого є забезпечення діяльності Фонду, а не виконання функцій депозитарної установи. З огляду на зазначене, апелянт вважає, що позивач не довів свого права на отримання відсоткового доходу за другий відсотковий період по іменних облігаціях.

Враховуючи доводи апеляційної скарги, позивач у справі до суду апеляційної інстанції надав додаткові письмові пояснення по суті спору з посиланням на подані документи (договори, Положення про департамент та ін.), дослідивши які, колегією суддів встановлено, що відповідно до п.12 розділу ІІІ, п. 13 розділу ІV, п. 15 розділу V Статуту Фонду, для здійснення адміністрування Фонду, управління активами Фонду та зберігання пенсійних активів Фонду, Радою Фонду укладаються відповідні договори із засновником Фонду (яким є Національний банк України), який в свою чергу, на підставі рішення вищого органу управління утворює підрозділ до функцій якого буде віднесено адміністрування Фонду, управління та зберігання активів Фонду. Умови здійснення адміністрування, управління та зберігання активів Фонду, визначаються відповідними договорами згідно з законодавством про недержавне пенсійне забезпечення.

Так, 27.12.2007 року між позивачем у справі та Національним банком України укладено договір №3/3 про управління активами Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України (а.с. 202-209), відповідно до п. 1.1., 1.2. якого Фонд доручив, а Національний банк України, керуючись Положенням про Дирекцію з управління діяльністю Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України, прийняв на себе обов'язок здійснювати діяльність з управління активами Фонду згідно вимог законодавства та умов цього договору. Послуги з управління активами надаються Фонду Дирекцією з управління діяльністю Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України, який є структурним підрозділом Національного банку України.

Також 27.12.2007 року між позивачем у справі та Національним банком України укладено договір №1/1 про обслуговування пенсійного фонду Зберігачем (а.с. 210-219), відповідно до п. 1.1., 1.2. якого Фонд доручив, а Національний банк України, керуючись Положенням, прийняв на себе обов'язок здійснювати діяльність зі зберігання активів Фонду, що включає: відкриття та ведення поточних рахунків Фонду у національній та іноземних валютах, банківських металах та рахунку в цінних паперах; приймання та зберігання активів Фонду в цінних паперах та грошових коштах, а також документів, які підтверджують право власності на пенсійні активи Фонду в інших формах; надання послуг з обслуговування операцій за цими рахунками та здійснення інших дій, передбачених договором та законодавством України. Послуги зі зберігання активів надаються Фонду Дирекцією з управління діяльністю Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України, який є структурним підрозділом Національного банку України.

В подальшому Дирекція з управління діяльністю Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України згідно постанови Національного банку України №36 від 19.01.2015 року реорганізована в Департамент з управління діяльністю Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України (а.с. 220).

Відповідно до п. 1, 2 розділу ІІ Положення про Департамент з управління діяльністю Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України, затвердженого постановою Національного банку України №239 від 14.04.2015 року (а.с. 156-169), основним завданням Департаменту є забезпечення діяльності Фонду з недержавного пенсійного забезпечення та надання йому відповідних послуг, визначених законодавством України, на виконання яких Департамент виконує функції адміністрування Фонду; управління активами Фонду; зберігання активів Фонду; інформаційно-технічне забезпечення діяльності Фонду; здійснення фінансового моніторингу; юридичне забезпечення діяльності Фонду та інші функції відповідно до чинного законодавства.

Дослідивши вищезазначені Положення про Департамент з управління діяльністю Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України та укладені між позивачем та Національним банком України договори про управління активами Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України та про обслуговування пенсійного фонду Зберігачем, судом апеляційної інстанції встановлено, що Департаменту були надані повноваження на здійснення від імені Корпоративного недержавного пенсійного фонду дій щодо управління активами фонду, функцій зберігання активів Фонду тощо. Разом з цим, як вірно вказує відповідач у справі Департамент з управління діяльністю Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України, відповідно до зазначених договорів та Положення не був наділений повноваженнями депозитарної установи. До повноважень директора Департаменту чи його заступника згідно розділу V Положення не віднесено правомочності підписання від імені Національного банку України будь-яких документів під час здійснення Національним банком України функцій депозитарної установи.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що 03.08.2015 року між позивачем у справі та Національним банком України був укладений договір про обслуговування рахунку в цінних паперах №2-1/1 (а.с. 146-151), відповідно до п. 1.1. якого Національний банк України (Депозитарна установа) зобов'язався у порядку, передбаченому чинним законодавством України, внутрішніми документами Депозитарної установи та цим договором, надавати послуги щодо відкриття та обслуговування рахунку в цінних паперах депонента, проводити депозитарні операції за рахунком у цінних паперах депонента на підставі розпоряджень депонента та в іншій спосіб, передбачений законодавством України, а також надавати інші послуги у процесі провадження депозитарної діяльності відповідно до «Положення про провадження депозитарної діяльності», затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013 року №735.

Згідно з п. 1.3. договору управління рахунком в цінних паперах буде здійснюватись від імені Депонента (від імені Корпоративного недержавного пенсійного фонду) на підставі договору про управління активами Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України особою, що здійснює управління активами.

Пунктами 2.1.2., 2.1.3., 2.1.5., 2.2.8. договору передбачено, що Національний банк зобов'язаний здійснювати облік цінних паперів, що належать депоненту, на рахунку в цінних паперах; здійснювати облік прав на цінні папери, що обліковуються на його рахунку в цінних паперах; на запит депонента складати та надавати виписку з рахунку в цінних паперах депонента та виписку про операції з цінними паперами не пізніше наступного робочого дня за днем отримання письмового запиту депонента у спосіб, визначений у розпорядженні (запиті) про надання відповідної виписки; або у разі невідповідності оформлення запиту вимогам Положення про провадження депозитарної діяльності, має право надавати письмову відмову у видачі виписки з рахунку в цінних паперах.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Положення про депозитарну та клірингову діяльність Національного банку України, затвердженого постановою правління Національного банку України 25.09.2013 року №387, Національний банк України є учасником депозитарної системи, який провадить клірингову діяльність та виконує функції депозитарію та депозитарної установи згідно з повноваженнями, визначеними законодавством України.

Пунктом 17 розділу ІІІ Положення передбачено, що Національний банк, виконуючи функції депозитарної установи, здійснює: облік цінних паперів, прав на цінні папери та їх обмежень, обслуговування обігу цінних паперів та корпоративних операцій емітентів на пасивних рахунках щодо цінних паперів, що належать Національному банку та/або його депонентам; відкриття та ведення рахунків у цінних паперах депонентів; контроль за відповідністю кількості цінних паперів, що належать Національному банку та/або його депонентам, кількості, що визначається у відповідних розпорядженнях на поставку цінних паперів; надання Національному банку та/або його депонентам виписок з відповідних пасивних рахунків; блокування цінних паперів на відповідних пасивних рахунках у цінних паперах Національного банку та/або депонентів у порядку, що визначений законодавством України.

Відповідно до п. 18, 20 розділу ІІІ Положення Національний банк відповідно до вимог законодавства України здійснює депозитарну діяльність депозитарної установи щодо Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку тощо. Національний банк, здійснюючи депозитарну діяльність депозитарної установи, та депозитарні установи відповідно до вимог законодавства України надають депонентам інформацію щодо їх рахунків у формі виписок, зокрема, про стан рахунку в цінних паперах депонента (додаток 15). У разі потреби та за умови надходження письмових запитів, що підписують керівники або уповноважені особи депонентів, виписка може надаватися за підписом уповноваженої особи депозитарної установи та/або Національного банку. Така виписка засвідчується відбитком відповідної печатки.

Таким чином, згідно умов укладеного між позивачем та Національним банком України договору про обслуговування рахунку в цінних паперах та приписів Положення про депозитарну та клірингову діяльність Національного банку України, саме Національний банк України є депозитарною установою щодо Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку, на який покладено обов'язок надавати виписки про стан рахунків в цінних паперах депонента, в даному випадку позивача у справі, а тому саме Національний банк України в особі уповноважених осіб (за довіреністю чи в межах повноважень, наданих їм законом чи іншими актами) має право надання та підписання таких виписок, а не Департамент з управління діяльністю Фонду, на який хоча і покладено виконання функцій зберігача активів Фонду, однак згідно Положення про Департамент не покладено виконання від імені Національного банку України функцій депозитарної установи.

09.09.2016 року до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання №19-0004/75815 від 09.09.2015 року (вх. №09-11/17729/16) про долучення до матеріалів справи, витребуваного ухвалою суду від 07.09.2019 року, оригіналу обмеженої виписки про стан рахунку в цінних паперах Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України станом на 19.12.2014 року, яка підписана керівником депозитарної установи - Національного банку України, Гонтаревою В.О., підпис якої засвідчений гербовою печаткою Національного банку України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду зазначає, що подана 09.09.2016 року виписка про стан рахунку в цінних паперах Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України складена та оформлена у відповідності до приписів Положення про депозитарну та клірингову діяльність Національного банку України та умов укладеного договору про обслуговування рахунку в цінних паперах №2-1/1, а відтак є належним та допустимим доказом на підтвердженням прав позивача на іменні відсоткові облігації серії «В» Товариства з обмеженою відповідальністю «Мік Мега» у кількості 9 999 шт загальною номінальною вартістю 9 990 000,00 грн та прав за ними.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про неможливість відповідно до ст. 101 ГПК України прийняття поданих позивачем в апеляційній інстанції документів в якості доказів на підтвердження позовних вимог, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

У п. 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України» від 17.05.2011 року №7 надано роз'яснення, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин.

Враховуючи те, що апелянтом питання щодо належності доказу, а саме, виписки поданої позивачем до позовної заяви, було заявлено лише в апеляційній скарзі, оскільки під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідач жодного разу не з'являвся у судові засідання, не направляв свого відзиву на позовну заяву чи заперечень щодо належності доказів, то апеляційним господарським судом для повного та всебічного розгляду спору та встановлення дійсних обставин, що склались між сторонами, враховуючи закріплену ст. 99 ГПК України можливість під час перегляду рішення користуватись правами, наданими суду першої інстанції, відповідно до ст. 27 ГПК України було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Національний банк України (на стороні позивача) та Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку (на стороні відповідача), яких було зобов'язано надати свої пояснення по суті спору з відповідним документальним підтвердженням. З огляду на надані третіми особами пояснення та доводи апелянта, позивачем на підтвердження правомірності заявлених позовних вимог було надано додаткові документи, в тому числі документи, витребувані ухвалою суду від 07.09.2016 року, а саме договори укладені ним з Національним банком України, Положення про Департамент з управління діяльністю Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України, виписку про стан рахунку в цінних паперах Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України за підписом керівника депозитарної установи - Національного банку України.

Враховуючи викладені обставини, а також закріплений чинним процесуальним законодавством обов'язком апеляційного господарського суду в повному обсязі перевірити законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приймає подані позивачем та третіми особами додаткові докази для з'ясування тих обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, враховуючи доведене позивачем право на 9 990 шт. іменних відсоткових облігацій серії «В» Товариства з обмеженою відповідальністю «Мік Мега» на загальну номінальну вартість 9 990 000 гривень та доведений факт наявності у позивача прав за цими облігаціями, то вірним є висновок місцевого господарського суду про існування у відповідача обов'язку з виплати відсоткового доходу за облігаціями згідно умов емісії облігацій.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 Положення про порядок здійснення емісії облігацій підприємств, облігацій міжнародних фінансових організацій та їх обігу, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 27.12.2013 №2998, передбачено, що емітент відсоткових облігацій повинен виплачувати відсотковий дохід за облігаціями в розмірі та в строк, що встановлені рішенням про розміщення таких облігацій та проспектом їх емісії.

Пунктом 3.8. Проспекту емісії облігацій Товариства з обмеженою відповідальністю «Мік Мега» (а.с. 195-198) встановлено порядок виплати емітентом (відповідачем) відсоткового доходу за облігаціями. Згідно з цим пунктом виплата емітентом (відповідачем) відсоткового доходу за другий відсотковий період здійснюються у період з 20.12.2014 по 19.01.2015.

Відповідно до пункту 3.8.2 Проспекту емісії облігацій, відсотки по облігаціях нараховуються відповідно до відсоткових періодів. Кожний відсотковий період складає один рік. Відсотковий дохід виплачується в кінці відповідного відсоткового періоду. Протягом першого відсоткового періоду встановлюється фіксована ставка в розмірі 20% річних, яка сплачується один раз на рік. Рішення щодо встановлення розміру відсоткової ставки на 2-й-та наступні відсоткові періоди приймається Зборами учасників Емітента за 20 (двадцять) календарних днів до початку другого-десятого відсоткового періоду, виходячи з ринкової кон'юнктури. Рішення про зміну розміру відсоткової ставки повинно бути оформлено Протоколом Зборів учасників ТОВ «Мік Мега». Емітент зобов'язується оголосити нову відсоткову ставку та повідомити власників облігацій шляхом опублікування інформації про встановлення нової або підтвердження старої відсоткової ставки відсоткового доходу на кожні наступні відсоткові періоди шляхом розміщення в офіційному друкованому виданні Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, де був опублікований зареєстрований Проспект емісії облігацій. У разі, якщо розмір нової ставки не було оголошено на наступні 2-й-10-й відсоткові періоди терміни вказані в Проспекті емісії облігацій, чинним залишається попередній розмір відсоткової ставки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не здійснювалась зміна відсоткової ставки за другий відсотковий період, у зв'язку із чим чинним є попередній розмір відсоткової ставки - 20% річних.

Таким чином, Господарський суд міста Києва дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач згідно із вимогами, встановленими Проспектом емісії облігацій та вищезазначеними нормами законодавства, за другий відсотковий період - 20.12.2013 по 19.12.2014 року повинен був сплатити позивачу відсотковий дохід за відсотковою ставкою 20% річних: в період з 20.12.2014 по 19.01.2015 (період виконання зобов'язання згідно п. 3.8.1. Проспекту емісії облігацій) в розмірі 1 998 000,00 грн (20% річних з 9 990 000,00 грн - загальної номінальної вартості облігацій).

Доказів виконання відповідачем своїх обов'язків, в тому числі після отримання претензії від 30.04.2015 №19-00013/29623, щодо виплати відсоткових доходів перед позивачем ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного господарського суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Мік Мега» не надало.

Вищенаведені встановлені судом та підтверджені документами у справі обставини свідчать про порушення відповідачем своїх зобов'язань та існування, починаючи з 20.01.2015 року у нього заборгованості перед позивачем зі сплати відсоткового доходу по облігаціям за другий відсотковий період в розмірі 1 998 000,00 гривень.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Беручи до уваги зазначене, колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з оплати відсоткового доходу за другий відсотковий період по іменних відсоткових облігаціях серії «В» ТОВ «Мік Мега» в сумі 1 998 000,00 грн.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевикладених норм закону у зв'язку з порушенням відповідачем виконання зобов'язань з оплати відсоткового доходу згідно Проспекту емісії облігацій позивачем нараховано до стягнення 51 893,26 грн три відсотки річних за період з 20.01.2015 року по 01.12.2015 року та 705 294,00 грн інфляційних втрат за період з лютого 2015 року по жовтень 2015 року.

Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення сум, апеляційний господарський суд погоджується з вірністю її нарахування.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2016 року у справі №910/44/16 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а відтак передбачених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Враховуючи вимоги ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за перегляд рішення в апеляційній інстанції покладається на апелянта (відповідача у справі).

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мік Мега» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2016 року у справі №910/44/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2016 року у справі №910/44/16 залишити без змін.

3. Справу №910/44/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська