ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2016 р.Справа № 922/2327/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "АЛК-Моторс", м. Харків
до Харківської міської ради, м. Харків
про визнання угоди укладеною
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 довіреність б/н від 01.03.16 року;

відповідача - ОСОБА_1, довіреність №08-11/7812/2-15 від 30.12.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "АЛК-Моторс" (м. Харків) звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить визнати додаткову угоду № 1 до договору оренди земельної ділянки № 2 площею 0, 2704 га фактичним місцезнаходженням за адресою: місто Харків, проспект Московський ріг вулиці Північної (перейменована на вулицю Свистуна) реєстраційним номером 58 від від 06.09.2007 року укладеного 20 липня 2007 року між Харківською міською радою код ЄДРПОУ - 04059243 (м. Харків, майдан Конституції, буд. 7) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛК-МОТОРС", (м. Харків, проспект Перемоги, буд. 55, корпус Є) укладеною в редакції, викладеній в позовній заяві. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 14.07.16р. за позовною заявою було порушено провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 06.09.16р.

06.09.16р. представник відповідача надав відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує, вказує, що відсутні підстави для продовження строку договору та просить суд відмовити в задоволенні позову.

06.09.16р. в судовому засіданні оголошувалась перерва до 14.09.16р. до 15:15.

Ухвалою суду від 14.09.16р. строк вирішення спору продовжено по 29.09.14р.

Враховуючи те, що норми ст. 65 ГПК України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

20 липня 2007 року між відповідачем, як орендодавцем, та позивачем, як орендарем, укладено договір оренди землі (далі за текстом - договір), за умовами якого відповідач на підставі рішення 11 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 21.02.2007 №13/07 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об'єктів" надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку №2 несільськогосподарського призначення - землі транспорту, яка знаходиться у м. Харків, пр. Московський ріг вул. Північної, загальною площею 0,2704га.

Пунктом 8 договору встановлено, що його укладено строком до 01.12.2009 (але не пізніше прийняття об'єкту до експлуатації). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно пункту 9 договору розмір орендної плати в місяць за земельну ділянку згідно з довідкою №907/07 від 31.05.2007 року становить 3219,48 грн.

За умовами пункту 15 договору земельна ділянка передається в оренду для будівництва автосалону з пунктом передпродажної підготовки та обслуговування автомобілів (але не пізніше прийняття об'єкту до експлуатації).

Відповідно до абзацу а пункту 36 договору, його дія припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 42 договору визначено, що він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

06 вересня 2007 року договір зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель за №58.

Орендована за договором земельна ділянка передана позивачу за актом приймання-передачі від 07.09.2007 реєстр.№634.

Під час дії договору позивачем отримано лист-попередження Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради від 17.11.2009 №9722/0/84-09 (а.с. №29), в якому повідомлено про те, що термін дії договорів оренди, у тому числі договору від 06.09.2007 №58, втрачають чинність 30.11.2009. У зв'язку з цим, позивачу запропоновано терміново надати свої пропозиції на ім'я міського голови щодо подальшого використання зазначених земельних ділянок. А також попереджено, що в разі відсутності необхідного звернення до 01.12.2009 Харківська міська рада залишає за собою право не поновлювати дію зазначених договорів оренди землі.

Позивач звернувся до відповідача з листом №24 від 01.12.2009 (а.с. № 30) з проханням продовжити дію договорів оренди землі, у тому числі договору від 06.09.2007 №58. Даний лист отримано відповідачем 02.12.2009, тобто після закінчення строку дії договору.

Відповідач згоди на продовження строку дії договорів не надав, однак листом Управління містобудування та архітектури Харківської міської ради №8465/0/27-09 від 31.12.2009 (а.с. № 47) позивача повідомлено, що для вивчення питання про продовження строку дії договорів на п'ять років, йому необхідно направити свого повноваженого представника до Управління та надати документи: копію рішення Харківської міської ради, копію договору оренди земельної ділянки, копію генерального плану погодженого робочого проекту, копію дозволу інспекції ДАБК на початок будівельних робіт, належним чином посвідчені копії установчих документів, акт обстеження земельної ділянки, довідку про відсутність заборгованості з орендної плати за землю, фото фіксацію об'єкту.

В матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідача із наданням вищевказаного пакету документів, а також докази укладення відповідної додаткової угоди щодо зміни строку дії договору.

Листом №15.10/13-1 від 15.10.2013 (а.с. № 87) позивач знову звернувся до відповідача з проханням продовжити дію договорів, у тому числі і договору, на п'ять років.

У відповідь на даний лист відповідач згоди не надав, а листом Управління містобудування та архітектури Харківської міської ради №3734/0/27-13 від 06.11.2013 позивача повідомлено, що для подальшої роботи та отримання роз'яснень згідно діючого законодавства йому слід направити уповноваженого представника до Управління.

Докази звернення позивача до Управління містобудування та архітектури Харківської міської ради в матеріалах справи відсутні.

В подальшому Департамент земельних відносин Харківської міської ради направляв позивачу листи №10174/0/225-14 від 10.09.2014 та №1610/0/225-15 від 04.03.2015 щодо повернення орендованої земельної ділянки до земель запасу м.Харкова у зв'язку із закінченням терміну дії договору. До даних листів для підписання позивачу додавалися примірники відповідних актів приймання-передачі.

27 травня 2016 року відповідачем отримано клопотання позивача від 19.05.2016 про поновлення договору оренди земельної ділянки №1, до якого у тому числі було додано для підписання проект додаткової угоди №1, за якою строк дії договору визначено до 03.01.2017, а також довідку Центральної ОДПІ м.Харкова ГУДФС у Харківській області від 11.05.2016 про відсутність заборгованості з орендних платежів.

У відповідь на дане клопотання Управління містобудування та архітектури Харківської міської ради листом №2388/0/27-16 від 24.06.2016 повідомило позивача про те, що земельна ділянка, яка була у користуванні згідно з Договором строком до 01.12.2009 (але не пізніше прийняття об'єкту до експлуатації), площею 0,2704га прийнята до земель запасу міста. Акт приймання земельної ділянки до земель запасу міста від 10.06.2015 реєстр. №130/15 складено орендодавцем в односторонньому порядку у зв'язку з тим, що орендар у встановлений строк не повернув земельну ділянку до земель запасу міста.

Позивач, вважаючи відмову відповідача від підписання додаткової угоди №2 неправомірною, звернувся до суду з даним позовом. При цьому, позивач посилається на те, що ухилення відповідача від підписання Додаткової угоди №1 суперечить положенням ст.ст. 8, 13, 19, 41, 142, 145 Конституції України, ст.ст. 93, 116. 124, 152 Земельного кодексу України, ст. 33 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 179, 187, 188 Господарського кодексу України, ст.ст.759, 764, 792 Цивільного кодексу України, ст.ст. 59 та 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", підпункту "в" пункту 24 Порядку оформлення договорів оренди землі у місті Харкові затвердженим рішенням 21 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 19.12.2012 року № 960/12.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 18 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, що діяла на момент укладення Договору) передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно частини 1 статті 210 Цивільного кодексу України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Як встановлено судом, договір зареєстровано 06.09.2007 за №58, отже він набрав чинності саме з 06.09.2007.

Умовам пункту 8 договору встановлено, що він діє до 01.12.2009, але не пізніше прийняття об'єкту (автосалону з пунктом передпродажної підготовки та обслуговування автомобілів) до експлуатації.

Таким чином, строком дії договору слід вважати період з 06.09.2007 до 01.12.2009, що складає 2 роки, 2 місяці та 25 днів.

Відповідно до положень частин 1, 3 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції станом на 01.12.2009) після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Матеріали справи не місять доказів направлення відповідачем позивачу такого листа-повідомлення, а тому договір згідно частини 3 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції станом на 01.12.2009) було поновлено на той самий строк (2 роки, 2 місяці та 25 днів), тобто до 26.02.2012.

При цьому, суд не приймає доводи позивача про те, що строк Договору був продовжений на п'ять років згідно листа позивача №24 від 01.12.2009. Так, згідно частини 2 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції станом на 01.12.2009) у разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. Однак, доказів досягнення згоди обома сторонами щодо зміни строку дії договору матеріали справи не містять.

Станом на 26.02.2012 у чинному законодавстві відбулися зміни та порядок поновлення дії договорів оренди землі було змінено.

Зокрема, згідно частин 2, 3 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній станом на 26.02.2012) встановлено обов'язок орендаря, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Таким чином, позивач для поновлення дії договору був зобов'язаний протягом одного місяця до закінчення його дії, в даному випадку до 26.02.2012, звернутися до відповідача із відповідним листом-повідомленням та проектом додаткової угоди.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав суду доказів звернення до відповідача у вказаний строк із таким повідомленням та проектом відповідної додаткової угоди.

За умовами частин 6, 8 статті 33 Закону України "Про оренди землі" (в редакції чинній станом на 26.02.2012) у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

З наведеного вбачається, що для поновлення дії договору сторонами в обов'язковому порядку мала бути укладена відповідна додаткова угода.

Як свідчать матеріали справи та пояснення представників сторін, така додаткова угода у місячний строк після 26.02.2012 сторонами не укладалася.

Суд зауважує, що згідно частини 9 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній станом на 26.02.2012) відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Позивач не звертався до суду з позовом щодо зволікання в укладенні додаткової угоди до договору, вважаючи, що договір поновлено автоматично у зв'язку із відсутністю заперечень орендодавця. Однак, як зазначалося вище, така позиція позивача суперечить порядку поновлення договорів оренди землі встановленому статтею 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній станом на 26.02.2012).

Згідно статті 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що договір припинився 26.02.2012, оскільки він не був поновлений в порядку, встановленому чинним на той час законодавством.

Подальші звернення позивача до відповідача (лист №15.10/13-1 від 15.10.2013, клопотання від 19.05.2016) щодо продовження строку дії договору не відповідають вимогам законодавства, оскільки договір на той час вже був припинений.

Суд відхиляє посилання позивача на рішення господарського суду Харківської області від 29.09.2014 у справі 922/3333/14 та від 07.10.2014 у справі №922/3663/14, оскільки в даних рішеннях питання закінчення строку дії договору та його поновлення не досліджувалося. Судами лише встановлено відсутність звернень сторін договору щодо його розірвання, а також відсутність у ДПІ, яка не є стороною договору, права на пред'явлення позову про його розірвання. В той же час, закінчення строку дії договору, як і його розірвання, є самостійною підставою припинення договору, а тому відсутність звернень сторін щодо розірвання договору не є беззаперечним свідченням неможливості припинення договору внаслідок закінчення строку його дії.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що припинення дії договору у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено, виключає можливість визнання укладеною запропонованої позивачем додаткової угоди №1 до даного договору.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 49 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.10.2016 р.

Суддя ОСОБА_4