КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2016 р. Справа№ 910/26091/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі Єременко К.Л.

за участю представників

від позивача: Ландишева С.М., дов. б/н від 17.03.2016р.

від відповідача: Масимченко І.В., дов. № 23-12/15-3

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства "Добробут"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 15.04.2016 р.

у справі № 910/26091/15 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Селянського фермерського господарства "Добробут"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий

стандарт"

про стягнення 46 550 грн.16 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 19.11.2015 р. (суддя: Курдельчук І.Д.) позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий стандарт" на користь Селянського фермерського господарства "Добробут" 30000грн. боргу, 1423грн.87коп. - 3% річних, 21022грн.33коп. втрат від інфляції; 34236грн. 52коп. - пені та 1300грн.24коп. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.01.2016 р. рішення господарського суду міста Києва від 19.11.2015р. змінено, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий стандарт" на користь Селянського фермерського господарства "Добробут" 30000 грн. основного боргу, пені в розмірі - 25747,10 грн., 3% річних - 1400,34 грн., інфляційні втрати - 21022,33 грн. та судовий збір за подання позовної заяви в сумі - 1172,54 грн. В задоволені вимоги про стягнення 8512,95 грн. - відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.03.2016 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.01.2016р. та рішення господарського суду міста Києва від 19.11.2015 р. у справі №910/26091/15 скасовано в частині позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат з передачею справи на новий розгляд в цій частині позову до Господарського суду міста Києва

Рішенням Господарського суду м. Києва м. Києва від 15.04.2015р. у справі № 910/26091/15 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерновий стандарт" на користь Селянського фермерського господарства "Добробут" 3% річних в розмірі 611 (шістсот одинадцять) грн 75 коп.; 11 066 (одинадцять тисяч шістдесят шість) грн 96 коп - пені.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Селянське фермерське господарство "Добробут" звернулось до Київського апеляційного господарського суду м. Києва з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва м. Києва від 15.04.2016р. у справі № 910/26091/15 та прийняти нове рішення, та прийняти нове рішення, яким стягнути штрафні санкції в загальній сумі 46 550,16 грн., з яких пеня 0,2% складає 24 548,39 грн. Та інфляційні втрати складають 20 694,35 грн., 3% складає 1 307,42 грн..

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 01.06.2016 р. апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства "Добробут" у справі № 910/26091/16 було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Синиця О.Ф., судді: Ткаченко Б.О., Зеленін В.О.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016 р. по справі № 910/26091/16 було призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи у зв'язку із перебуванням судді Ткаченка Б.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 01.06.2016 р. для розгляду справи № 910/26091/16 було сформовано склад колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Синиця О.Ф., судді: Руденко М.А., Зеленін В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2016 у справі № 910/26091/16 у складі колегії суддів: головуючий суддя Синиця О.Ф., судді: Руденко М.А., Зеленін В.О. прийнято апеляційну скаргу до провадження колегії суддів у названому складі та призначено розгляд справи на 15.06.2016р..

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2016 р. по справі № 910/26091/16 було призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи, у зв'язку із припинення повноважень головуючого судді (судді-доповідача) Синиці О.Ф.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 11.07.2016 р. для розгляду справи № 910/26091/16 було сформовано склад колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Пономаренко Є.Ю., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 у справі № 910/26091/16 у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Пономаренко Є.Ю., Пашкіна С.А. прийнято апеляційну скаргу до провадження колегії суддів у названому складі та призначено розгляд справи на 06.09.2016р..

Представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення Господарського суду м. Києва від 15.04.2016р. у справі № 910/26091/16 скасувати та прийняти нове рішення у цій справі, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Представники відповідача у судове засідання не з'явились. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено Договір купівлі - продажу кукурудзи, за умовами якого: продавець передає, а покупець приймає кукурудзу згідно ДСТУ 4525:2006 (товар) (пункт 1.1 Договору);

- загальна кількість товару - 1 000 тонн +/- 10 % (пункт 2.2 Договору);

- загальна вартість товару за Договором складає 2 700 000 грн., у тому числі ПДВ 20% - 450 000 грн. (пункт 2.4 Договору);

- покупець оплачує вартість партії товару на умовах встановлених Договором шляхом авансового перерахування або в момент відвантаження партії товару на розрахунковий рахунок продавця протягом одного банківського дня. Остаточний розрахунок покупець здійснює протягом 1-го банківського дня з моменту отримання від продавця оригіналів рахунку-фактури, видаткової та податкової накладних (пункт 2.5 Договору);

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру від 28.08.2015 № СФ-0000001 на суму 2 700 000 грн.

31.01.2015 та 03.02.2015 Господарство поставило Товариству товар на загальну суму 768 258 грн., що підтверджується такими документами: видаткова накладна від 31.01.2015 № РН-0000001 на суму 422 334 грн.; видаткова накладна від 03.02.2015 № РН-0000004 на суму 345 924 грн.; довіреність від 28.01.2015 № 2 на отримання матеріальних цінностей оформлена відповідачем.

Як вбачається з банківської виписки позивача, відповідачем сплачувалися кошти за поставлену кукурудзу таким шляхом: 28.01.2015 - 700000 грн. з призначенням платежу - передоплата за кукурудзу 3-го класу за договором № 28/01-15 від 28.01.2015; 03.07.2015 - 1258 грн. з призначенням платежу: оплата за кукурудзу 3-го класу за договором № 28/01-15 від 28.01.2015; 04.08.2015 - 2000 грн. з призначенням платежу: оплата за кукурудзу 3-го класу за договором № 28/01-15 від 28.01.2015; 17.08.2015 - 15000 грн. з призначенням платежу: оплата за кукурудзу 3-го класу за договором № 28/01-15 від 28.01.2015.

30.10.2015 відповідачем сплачена ще частина боргу за поставлену кукурудзу 3-го класу - в розмірі 20000 грн. згідно з платіжним дорученням №334 від 30.10.2015 з призначенням платежу: "оплата за кукурудзу за договором № 28/01-15" від 28.01.2015.

Пунктом 4 договору сторони визначили строк, на який він укладається, а саме до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Умовами договору визначено, що покупець оплачує вартість товару на умовах авансового перерахування або в момент поставки партії товару протягом 1 банківського дня. Остаточний розрахунок покупець здійснює протягом 1-го банківського дня з моменту отримання оригіналів рахунку-фактури, видаткової та податкової накладних.

Стаття 663 ЦК України передбачає, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вже було встановлено судами у даній справі заборгованість відповідача за поставку кукурудзи 3-го класу за договором № 28/01-15 від 28.01.2015 складає 30000 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.03.2016 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.01.2016р. та рішення господарського суду міста Києва від 19.11.2015 р. у справі №910/26091/15 скасовано в частині позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Вищий господарський суд України в своїй постанові зазначив про необхідність визначення моменту з якого у позивача настає право на одержання оплати та нарахування на заборгованість пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.3.2. Договору датою отримання товару покупцем є дата підписання сторонами видаткової накладної та передачі документів на товар вказаних в п.2.6., п.5.2. Договору.

Згідно з п.3.3. Договору під час передачі товару продавець зобов'язаний передати покупцю оригінали рахунку-фактури, видаткову та податкову накладні на товар, а покупець зобов'язаний прийняти товар та підписати всі необхідні документи, що підтверджують передачу товару.

Згідно з п.2.6. Договору сторонами узгоджено, що остаточний розрахунок покупець здійснює протягом 1-го банківського дня з моменту отримання від продавця оригіналів рахунку-фактури, видаткової та податкової накладних.

Матеріали справи не містять доказів направлення відповідачем зазначених документів в момент передачі товару.

Як вбачається з укладеного сторонами договору адресою для листування з ТОВ "Зерновий стандарт" (покупець) є: 02147, м.Київ, а/с 10.

Відповідно до п.8.8. Договору у разі зміни місцезнаходження або банківських реквізитів сторона, у якої мали місце такі зміни зобов'язана письмово повідомити про це іншу сторону протягом 5 днів з моменту настання таких змін.

Доказів того, що покупцем повідомлялося продавцю про зміну адреси матеріали справи не містять, а відтак належною адресою для листування є адреса, зазначена в укладеному сторонами договорі.

Згідно електронного листа від 17.06.2015р., копія якого наявна в матеріалах справи, відповідач звертався до позивача з проханням направити оригінал рахунок-фактуру, видаткову накладну на адресу: 02147, м.Київ, а/с 10.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку від 18.06.2015р, рахунок фактура та видаткова накладна направлені позивачем відповідачу 18.06.2015 року на адресу: 02147, м.Київ, а/с 10.

Згідно Нормативів і Нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 N 958 нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку): ) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Як вбачається з фіскального чеку від 18.06.2015р документи на адресу відповідача направлялися з відділення пошти №11, 08131, що знаходиться за адресою: м. Вишневе, Київська область, рекомендованим повідомленням.

Відправлені 18.06.2015 року документи мали б бути отримані відповідачем не пізніше 23.06.2015 року, (оскільки неділя є вихідним днем об'єкту поштового зв'язку), а відтак оплати мала була здійснена не пізніше 24.06.2015 року.

Отже прострочення оплати має місце з 25.06.2015 року.

Колегія суддів погоджується з розрахунком суду першої інстанції щодо 3 % річних за загальний період з 25.06.2015 року по 12.11.2015р. в розмірі 583,70 грн., також вважає, що інфляційні втрати за загальний період з липня 2015 року по вересень 2015 року задоволенню не підлягають, оскільки за період з липня 2015 року по жовтень 2015 року мала місце дефляція.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 24 548,39 грн.

Згідно з п. 6.3 договору у випадку порушення строків оплати поставленого товару покупець сплачує продавцю пеню в розмірі 0,2 % суми заборгованості за кожний день прострочення.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 230 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню) у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України і статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Оскільки сума пені, нарахована виходячи з розрахунку 0,2% від суми прострочки перевищує суму пені, нарахованої виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, позивач має право на нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо пеня за загальний період з 25.06.2015 року по 12.11.2015 року підлягає в розмірі 11 066,96 грн.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 15.04.2016р. у справі № 910/26091/16 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства "Добробут" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 15.04.2016р. у справі № 910/26091/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/26091/16 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.А. Пашкіна

Є.Ю. Пономаренко