ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" вересня 2016 р.Справа № 922/2394/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Коваленко М.Ю.

розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КФК КОМПАНІ", 49006, м. Дніпро, пр. Пушкіна, буд. 8-А, оф. 403, ;

до товариства з обмеженою відповідальністю Кондитерська фабрика "Солодкий світ", 61066, м. Харків, вул. Ясенева, буд. 6, ;

про стягнення 41 100,06 грн.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2 (довіреність № 08/07 від 08.07.2016 р.);

відповідача ОСОБА_3 (договір від 02.03.2016 року).

За відсутності клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КФК КОМПАНІ" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Кондитерська фабрика "Солодкий світ" про стягнення вартості невідпрацьованої маркованої упаковки в сумі 39 567,56 грн. та вартості невідпрацьованої немаркованої упаковки в сумі 1 532,50 грн.

Свої вимоги позивач мотивує неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань відповідно до умов договору виробництва та поставки № 12/07-13 щодо невідпрацювання поставленого товару.

У судовому засіданні 07.09.2016 р. було оголошено перерву до 19.09.2016 року о 11:30 год. з метою надання часу позивачу надати свої пояснення щодо заперечень на позовну заяву відповідача, а також для надання можливості сторонам надати додаткові докази по суті спору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.09.2016 р. було відкладено розгляд справи на 29.09.2016 р. об 11:00, у звязку з бажанням сторін врегулювати наявний між ними спір шляхом укладення мирової угоди.

У судовому засіданні 29.09.2016 року представниками сторін надано до суду на затвердження оригінал мирової угоди, підписаної з боку ТОВ "КФК Компані" директором ОСОБА_4, з боку ТОВ "Кондитерська фабрика "Солодкий світ" директором ОСОБА_1 та скріпленої печатками товариств.

Дослідивши матеріали справи та правовідносини які склались між сторонами, судом встановлено наступне.

12.07.2013 року між ТОВ "Кондитерська фабрика "Солодкий світ" та ТОВ "КФК Компані" було укладено договір виробництва та поставки № 12/07-13, відповідно до умов якого відповідач зобовязався виготовити та передати у власність покупця товар, в свою чергу позивач, зокрема, має право надавати упаковку (етикетку) постачальнику для виготовлення та поставки товару (п. 1.9. договору).

На виконання умов якого в період з 01.02.2013 року по 01.06.2014 року відповідно до п. 1.9 договору позивачем було здійснено поставку упаковки (промаркованої та не промаркованої) на адресу ТОВ "Солодкий світ" на загальну вартість 41100,06 грн., з яких вартість поставленої та невідпрацьованої промаркованої упаковки становить 39567,56 грн. та вартість поставленої та невідпрацьованої не промаркованої упаковки становить 1532,50 грн.

Як вказує позивач, в період з 09.10.2013 року до часу звернення з позовом у суд, відповідач не відпрацював поставлену промарковану упаковку, у звязку з чим позивач в порядку ч. 2. ст. 530 ЦК України направив на адресу ТОВ "Кондитерська фабрика "Солодкий світ" вимогу про сплату вартості отриманої упаковки, однак станом на час звернення до суду ТОВ "Кондитерська фабрика "Солодкий світ" не задовольнив вказану вимогу, таким чином, промаркована упаковка підлягає оплаті на підставі умов договору виробництва та поставки № 12/07-13 від 12.07.2013 р.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача вартості невідпрацьованої та не промаркованої упаковки у розмірі 1532,50 грн., позивач вказує, що дане майно є безпідставно набутим майном, оскільки в договорі № 12/07-13 від 12.07.2013 р. відсутня норма, яка б зобовязувала відповідача повернути не промарковану упаковку, у звязку з чим просить суд зобовязати відповідача сплатити вартість цього товару на підставі ст.ст. 1212, 1213 ЦК України.

Такі обставини стали підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх майнових права.

Разом з тим, у судовому засіданні 29.09.2016 року сторони звернулись до суду із клопотанням про затвердження мирової угоди та про закриття провадження у справі № 922/2394/16, яке зазначено безпосередньо у тексті мирової угоди від 22.09.2016 року.

Відповідно до тексту мирової угоди від 22.09.2016 року, сторони домовились про наступне:

1. Відповідач (ТОВ "Кондитерська фабрика "Солодкий світ") повертає позивачу (ТОВ "КФК Компані") по акту приймання-передачі всю невикористану тару та пакувальні матеріали, які були безоплатно надані позивачем відповідачу в межах співробітництва по договору про виробництво і постачання № 12/07-13 від 12.07.2013 року і на цей час рахується на позабалансовому обліку ТОВ "Кондитерська фабрика "Солодкий світ".

2. Невикористана тара і пакувальні матеріали повинні бути непошкодженими.

3. Підтвердженням факту повернення тари та упаковки є двосторонній акт приймання-передачі, підписаний представниками сторін, завірений печатками.

4 У свою чергу позивач відмовляється від своїх позовних вимог до відповідача у вигляді стягнення коштів за надану за вищезазначеним договором тару і упаковку.

Також сторони підтвердили, що їм відомі наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст. ст. 78, 80 ГПК України.

Мирова угода - це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору та на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не призводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спір, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт через самостійне (без державного втручання) врегулювання розбіжностей на погоджених умовах.

Разом з тим, суд ознайомившись з текстом мирової угоди, зазначає про те, що остання (мирова угода) не є мировою угодою у розумінні ст. 78 ГПК України, оскільки в її умовах йдеться про фактичну передачу товарно-матеріальних цінностей, а предметом розгляду даної справи є стягнення коштів, втім пункт 4 поданої на затвердження мирової угоди є фактично заявою про відмову від позову.

Таким чином, суд розцінює вказану мирову угоду як відмову позивача від позову, при цьому в судовому засіданні представнику позивача роз'яснено наслідки такої процесуальної дії.

Суд, вирішуючи питання щодо прийняття відмови позивача від позову, керується наступним.

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін. Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі. Відмова від позову є правом позивача, що передбачене частиною четвертою статті 22 ГПК України і може бути реалізоване останнім до прийняття рішення судом першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, приймаючи до уваги, що позивач відмовився від заявлених позовних вимог, дана відмова подана у відповідності до ст. 22 ГПК України, відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, не порушує чиї - не будь права та охоронювані законом інтереси і не суперечить чинному законодавству України, при цьому наслідки такої процесуальної дії роз'яснено заявнику, а тому суд відмовляє у затвердженні мирової угоди та приймає відмову позивача від позову, у звязку з чим провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 22, 33, 78, п.4 ч.1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Провадження у справі 922/2394/16припинити .

Суддя ОСОБА_5