УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21.09.2016Справа № 910/17258/16

Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1

до про 1. Акціонерного товариства Істенерджи Холдинг СА; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАНОВА ЕНЕРГО» розірвання договору купівлі - продажу частки в статутному капіталі, визнання права власності на частку та скасування рішення загальних зборів

ВСТАНОВИВ

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Одночасно, відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1 378 грн. 00 коп.) та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат (206 700 грн. 00 коп.). З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати (1 378 грн.).

Судом враховано рекомендації, викладені у пункті 2.21. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року, стосовно того, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Якщо в позовній заяві об»єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов»язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (пункт 2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України»)

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги про розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАНОВА ЕНЕРГО»; визнання права власності на частку в статутному капіталі товариства у розмірі 499 грн. 00 коп. та скасування рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАНОВА ЕНЕРГО», оформленого протоколом Загальних зборів учасників № 2 від 26.09.2011 р., тобто вимоги одна вимога майнового характеру та дві вимоги немайнового характеру, за розгляд яких Позивачем повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 4 134 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що до матеріалів вказаної позовної заяви додано в якості докази сплати судового збору квитанції №16 від 31.08.2016 року на суму 1827 грн. 00 коп., №212 від 23.08.2016 р. на суму 2037 грн. 00 коп. та №198 від 12.09.2016 року на суму 270 грн. 00 коп.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. (п.2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»)

Як вбачається з квитанції №198 від 12.09.2016 року на суму 270 грн. 00 коп. платником є ОСОБА_2 за подання до Господарського суду міста Києва судового збору за позовом ОСОБА_2. Проте, на адресу Господарського суду міста Києва була подана позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Істенерджи Холдинг СА, Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАНОВА ЕНЕРГО» про розірвання договору купівлі - продажу частки в статутному капіталі, визнання права власності на частку та скасування рішення загальних зборів, а тому квитанція №198 від 12.09.2016 року на суму 270 грн. 00 коп. нн може слугувати належним доказом сплати судового збору за подання до Господарського суду міста Києва позовної заяви ОСОБА_1.

Таким чином, Суд приходить до висновку що до матеріалів позовної заяви не додано належних доказів сплати судового збору у встановлених Законом України «Про судовий збір» порядку та розмірі.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

В силу приписів ст. 58 Господарського процесуального кодексу України, в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

За своїм процесуальним призначенням інститут об'єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об'єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об'єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об'єднання вимог, є об'єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Предмет і підстава позову сприяють з'ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов'язку.

Суд зазначає, що сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво ускладнить вирішення спору, заявлені вимоги щодо зобов'язання виконати умови договорів не пов'язані підставою їх виникнення. При вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо виконання кожного договору у відповідності до умов, визначених у договорі.

За поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню три окремих спори. Так, позивачем в одній позовній заяві висунуто три позовні вимоги, зокрема:

1) до Акціонерного товариства "Істененерджи Холдинг СА" (Швейцарія) - позовна вимога про розірвання договору від 26.09.2011 р. купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства, укладеного між позивачем та АТ "Істененерджи Холдинг СА" (Швейцарія);

2) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Акванова Енерго" та до Акціонерного товариства "Істененерджи Холдинг СА" (Швейцарія) - про визнання права власності на частку в статутному капіталі цього товариства;

3) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Акванова Енерго" та до Акціонерного товариства "Істененерджи Холдинг СА" (Швейцарія) - про скасування рішення Загальних зборів учасників ТОВ "Акванова Енерго", оформленого протоколом Загальних зборів учасників № 2 від 26.09.2011 р.

Під час розгляду справи підлягають встановленню обставини щодо наявності обставин для розірвання договору, визнання права власності на частку та скасування рішення загальних зборів учасників, необхідним є з'ясування чи відповідають дійсності та підтверджуються відповідними доказами вимоги, що виникли по кожній вимозі окремо, а також суд має встановити чи є обставини, на які зроблені посилання про наявність підстав для розірвання договору, визнання права власності на частку та скасування рішення загальних зборів учасників тощо.

Оскільки підставами виникнення спірних правовідносин сторін є договір купівлі - продажу, рішення Загальних зборів, оформлене протоколом, кожне з яких породжує різні взаємні права та обов'язки, які хоч і є подібними, але стосуються окремих питань діяльності підприємства, Суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об'єднаних позивачем вимог не лише суперечить приписам ст. 58 ГПК України, але й значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані в обґрунтування позовних вимог та ті, що мають бути ще витребувані докази, в тому числі ті, на які посилається в позовній заяві позивач, є окремими по вказаним вимогам позивача.

Якщо суд, вирішуючи питання про прийняття справи до розгляду, встановить, що порушено правила поєднання вимог чи об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, він відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Навіть у випадку коли позивач правомірно об'єднав вимоги, пов'язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Окрім того, позивач жодним чином не позбавлений права звернутись до суду з вимогами про розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАНОВА ЕНЕРГО»; визнання права власності на частку в статутному капіталі товариства та скасування рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАНОВА ЕНЕРГО», оформленого протоколом Загальних зборів учасників № 2 від 26.09.2011 р. з окремими позовами, які у встановленому порядку мають бути розглянуті компетентним судом.

Відповідно до ч. 3 пункту 3.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду міста Києва № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК).

Крім того, Суд зауважує, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2016 року позовну заяву ОСОБА_1 на підставі п.5 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, проте виявлені недоліки Заявником повторно не усунуто.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що дана позовна заява підлягає поверненню на підставі пунктів 4 та 5 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, Суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись пунктів 4 та 5 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовні матеріали повернути заявникові без розгляду.

2. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя О.В. Чинчин