РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2016Справа №910/13601/16
За позовом Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта"

про відшкодування шкоди в розмірі 49 000,00 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (відповідач) про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 49 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" на підставі договору страхування транспортних засобів №3301862 від 21.12.2015, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу транспортного засобу "Богдан", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" позивач просить стягнути з останнього суму страхового відшкодування у розмірі 49000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2016 порушено провадження по справі № 910/13601/16 та призначено її до розгляду на 08.09.2016.

04.08.2016 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла витребувана судом інформація.

07.09.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі та заява розгляд справи в судовому засіданні 08.09.2016 без участі представника позивача.

07.09.2016 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та витребування у позивача доказів, що підтверджують сплату страхового платежу страхувальником за договором № 3301862 від 21.12.2015. У своєму клопотанні відповідач зазначає, що ненадання позивачем доказів сплати страхувальником страхової премії за договором добровільного страхування, свідчить про те, що позивач не надав доказів в підтвердження дії (чинності) зазначеного договору страхування та здійснення сплати у розмірі 70850,00 грн. саме як суми страхового відшкодування.

В судове засідання 08.09.2016 представники сторін не з'явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2016 розгляд справи №910/13601/16 відкладено на 22.09.2016.

22.09.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли витребувані судом докази сплати страхувальником страхових платежів по договору №3301862 від 21.12.2015.

Представник позивача в судове засідання 22.09.2016 не з'явився.

Представник відповідача в судове засідання 22.09.2016 також не з'явився. Відповідач був повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалою суду від 08.09.2016, яка надіслана на юридичну адресу відповідача.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Водночас, судом, враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Приймаючи до уваги те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 22.09.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до довідки № 87502782 про дорожньо-транспортну пригоду, 16.03.2016 в Іллічівському районі м. Маріуполя на перехресті вулиць Приазовській і Курчатова відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "Toyota", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та "Богдан", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно із вказаною довідкою, дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм транспортного засобу "Богдан", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 п. 10.1. Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_1, у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 16.03.2016, підтверджується постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 30.03.2016 (справа № 264/2089/16-п (3/264/480/2016).

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

На момент ДТП, на підставі договору страхування транспортних засобів №3301862 від 21.12.2015, укладеного між ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (страхувальник) та ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземного транспортного засобу "Toyota", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 були застраховані в позивача (строк дії договору з 01.01.2016 по 31.12.2016).

Згідно із звітом №59 про експертну оцінку транспортного засобу від 24.03.2016 внаслідок вказаної ДТП власнику транспортного засобу "Toyota", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 78808,86 грн.

Відповідно до рахунку-фактури №Ч-00002123 від 22.03.2016 виданого ремонтною організацією вартість відновлювального ремонту застрахованого у позивача транспортного засобу становить 70850,00 грн.

Згідно із страховим актом №1747/10 від 04.04.2016 за вищевказаним страховим випадком позивачем визначено, що сума яка підлягає до виплати становить 70850,00 грн.

Позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 70850,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №10477 від 13.04.2016 на суму 20850,00 грн., №10616 від 18.04.2016 на суму 25000,00 грн., №10634 від 19.04.2016 на суму 25000,00 грн.

Відповідно до відомостей з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Богдан", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (відповідач у справі) згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3741247, термін дії з 17.05.2015 по 16.05.2016).

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 50000,00 грн. та франшизу у розмірі 1000,00 грн.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом "Богдан", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з вини водія якого трапилась ДТП, була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта", позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 49000,00 грн. з урахуванням ліміту відповідальності та франшизи.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як встановлено судом, у відповідності до умов договору страхування транспортних засобів №3301862 від 21.12.2015, внаслідок настання 16.03.2016 страхового випадку (ДТП) позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 78850,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №10477 від 13.04.2016, №10616 від 18.04.2016, №10634 від 19.04.2016.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Отже, на підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов'язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Позивач, виплативши страхове відшкодування страхувальнику (шляхом перерахування коштів на рахунок ремонтної організації), отримав від останнього права кредитора до особи, відповідальної за завдану шкоду у межах фактичних витрат.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Богдан", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" відповідно до поліса №АЕ/3741247 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Як встановлено судом, розмір страхового відшкодування, що підлягав сплаті за договором страхування транспортних засобів №3301862 від 21.12.2015, визначався позивачем на підставі рахунку-фактури №Ч-00002123 від 22.03.2016 виданого ремонтною організацією.

У відповідності до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 25, ст. 27 Закону України "Про страхування" платіжні доручення №10477 від 13.04.2016, №10616 від 18.04.2016, №10634 від 19.04.2016, рахунок-фактура №Ч-00002123 від 22.03.2016, страховий акт №1747/10 від 04.04.2016 є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП.

З огляду на встановлене, наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт пошкодження вказаного транспортного засобу внаслідок його пошкодження особою, цивільно-правова відповідальність якої на час ДТП була застрахована у відповідача та здійснення позивачем витрат у розмірі 78850,00 грн. по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП.

Відповідачем під час розгляду справи не було надано жодних доказів в спростування розміру матеріальної шкоди та власного розрахунку не наведено.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Полісом № АЕ/3741247 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000 грн., франшиза за даним полісом - 1000,00 грн.

Отже, до відшкодування у межах встановленого ліміту відповідальності та за вирахуванням франшизи підлягає сума у розмірі 49000,00 грн. (50000,00 грн. (ліміт відповідальності) - 1 000,00 грн. франшизи), яка заявлена позивачем, у зв'язку із чим, позовні вимоги є обґрунтованими.

З приводу заперечень відповідача щодо нечинності договору страхування, суд зазначає, що договором страхування транспортних засобів №3301862 від 21.12.2015 визначено, що останній набуває чинності з моменту підписання і діє з 01.01.2016. Також позивачем надані докази сплати страхувальником суми страхових премій згідно із договором страхування транспортних засобів №3301862 від 21.12.2015.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, доказів існування спору між страховиком та страхувальником щодо чинності укладеного правочину сторонами не надано, а тому з урахуванням вищенаведеного та з огляду на те, що з моменту настання страхового випадку страховик та страхувальник вчинили всі необхідні дії, спрямовані на виконання зобов'язань за договором, суд дійшов висновку, що підстави вважати укладений між сторонами договір нечинним відсутні.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, суд задовольняє позов Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 49 000,00 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 119; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" (69005, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вул. Перемоги, будинок 97-А; ) суму страхового відшкодування у розмірі 49000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 27.09.2016.

Суддя С.О. Турчин