ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=====================================================================УХВАЛА
27 вересня 2016 року Справа № 915/1274/13
Суддя Давченко Т.М.
при секретарі Говоріній А.Е. за участю представників:
від кредитора 1: представник не з'явився;
від кредитора 2: Дядюренко М.П. - за довіреністю;
від кредитора 3: Чернега І.В. - за довіреністю;
від банкрута: ліквідатор Кияновська Л.В.
Суть справи: про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінія Стилю» (далі ТОВ «Лінія Стилю»)
У провадженні Господарського суду Миколаївської області (судді Давченко Т.М.) перебуває справа про банкрутство ТОВ «Лінія Стилю».
Постановою суду від 19.09.2013р. ТОВ «Лінія Стилю» визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії Кияновську Ларису Вячеславівну.
Провадження у даній справі здійснюється відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції від 22.12.2011р.
На розгляд у судове засідання 06.09.2016р. були винесені наступні питання:
- скарга ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на дії ліквідатора (№КНО-61.7/41 від 27.05.2015р.);
- клопотання ліквідатора про встановлення правового статусу нежитлових будівель (вих..№ 02-01/2/279 від 11.06.2015р.);
- скарга ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на дії ліквідатора (вих..№ 140-7-0-00-2114 від 24.03.2016р.);
- звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута;
- клопотання ліквідатора про затвердження звіту ліквідатора про нарахування та виплату основної грошової винагороди ліквідатора (вих..№ 02-01/2/446 від 18.05.2016р.);
- заява ліквідатора Кияновської Л.В. про дострокове припинення повноважень.
Щодо скарги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на дії ліквідатора (вих..№ 140-7-0-00-2114 від 24.03.2016р.) суд зазначає наступне. В обґрунтування скарги скаржник зазначив, що ліквідатором не скликано зборів кредиторів для створення комітету кредиторів, хоча банк неодноразово звертався до ліквідатора з відповідними вимогами. З аналогічним клопотанням до суду звертався і ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК».
Після звернення кредитора-1 із зазначеною скаргою, ліквідатором було скликано збори кредиторів та утворено комітет кредиторів. Відповідні докази надані суду (а.с.253-258 том 5).
Отже, обставини, викладені у скарзі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ліквідатором фактично усунуті.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне припинити провадження по скарзі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № 140-7-0-00-2114 від 04.03.2016р. на підставі приписів п.1 ч.1 ст.80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмету спору.
02.09.2016р. до суду від Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області надійшли клопотання про процесуальне правонаступництво та про припинення повноважень ліквідатора ТОВ «Лінія Стилю» Кияновської Л.В.
Стосовно заявлених клопотань суд зазначає наступне.
Кредитором у справі є Державна податкова інспекція у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області. Однак, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014р. № 331 територіальні органи Міністерства доходів і зборів України реорганізовані шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби, а відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.2015р. № 892 розпочато процедуру реорганізації Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області шляхом приєднання до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області. На це до суду подано клопотання Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області про правонаступництво. Однак, заявником не надано суду доказів фактичного здійснення передачі прав та обов'язків правонаступнику. Тому, суд не розглядає клопотання податкового органу про припинення повноважень ліквідатора до вирішення питання правонаступництва.
Першочергово суд вважає за необхідне розглянути скаргу ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на дії ліквідатора, клопотання ліквідатора про встановлення правового статусу нежитлових будівель та заяву ліквідатора Кияновської Л.В. про дострокове припинення повноважень, оскільки, на думку суду, розгляд зазначених документів впливає на подальший рух справи.
У судовому засіданні 06.09.2016р. при розгляді скарги ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та клопотань ліквідатора відповідно до приписів ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 20.09.2016р.
20.09.2016р. суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати до 27.09.2016р. для прийняття судового рішення щодо вказаної скарги банку та клопотання ліквідатора.
В судовому засіданні 27.09.2016 року судом відповідно до приписів ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.
Так, 27.05.2015р. ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернувся до суду із скаргою на дії ліквідатора, в якій, зокрема, просить:
- визнати незаконними дії ліквідатора Кияновської Л.В. щодо розподілу коштів отриманих від реалізації майна банкрута, що є предметом забезпечення;
- зобов'язати ліквідатора Кияновську Л.В. перерахувати кредитору ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» грошові кошти у розмірі 712030,72 грн., які є частиною коштів, отриманих від продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення за зобов'язанням банкрута перед ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК».
У судовому засіданні 20.09.2016р. представник банку в доповнення до скарги заявив усне клопотання про припинення повноважень ліквідатора ТОВ «Лінія Стилю» Кияновської Л.В. В обґрунтування заявленого клопотання представник банку зазначив, що ліквідатор, в порушення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Закону України «Про іпотеку», Цивільного кодексу України, заволоділа коштами банкрута та кредиторів, чим порушила майнові права кредиторів, оскільки мала діяти не у власних інтересах, а забезпечувати задоволення вимог кредиторів.
У відзиві на скаргу банку (а.с. 160 том 4) ліквідатор просить залишити її без задоволення, обґрунтовуючи тим, що ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» мають статус «одночасних» іпотекодержателів, тому вона самостійно встановлювала пріоритет задоволення вимог вказаних кредиторів. На думку ліквідатора саме банки повинні були доводити свою пріоритетність. Стосовно грошової винагороди та витрат, ліквідатор посилається на норми ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка передбачає грошову винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого.
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» також не погодився з діями ліквідатора щодо розподілу коштів. Відповідну думку банк виклав у запереченнях на звіт ліквідатора (а.с. 167 том 4).
Ліквідатор у судовому засіданні 20.09.2016р. наголосила, що спірне майно - нежитлова будівля за адресою: м.Миколаїв, вул..Декабристів, 41/5 заг.площею 239,6 кв.м. та нежитлова будівля за адресою: м.Миколаїв, вул..Декабристів, 41/32 заг.площею 2479,7 кв.м. не є заставним, оскільки банки брали в іпотеку інше майно, а саме нежитлову будівля ФОК, загальною площею 2560,50 кв.м. за адресою: м.Миколаїв, вул..Декабристів, 41/5. Однак, її ліквідатор не виявила.
При дослідженні порядку розподілу ліквідатором коштів, одержаних від продажу майна банкрута (а.с. 194 том 5), суд з'ясував, що ліквідатором порушено приписи ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
В пояснення цього у судовому засіданні ліквідатор послалася на свою неуважність та поспішність, зазначив можливість робити помилки, однак, станом на дату судового засідання, документальних доказів виправлення своєї помилки суду надано не було.
Такі дії ліквідатора суперечать приписам чинного законодавства, оскільки статтею 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що саме арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду. Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника. Додаткова грошова винагорода також передбачена саме для арбітражного керуючого.
Слід зазначити, що стаття 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», регламентує особливості застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником, регулює спрощений порядок розгляду справ про банкрутство, оскільки положення вказаної статті не передбачають застосування процедур розпорядження майном боржника та санації. Відповідно до приписів вказаної статті, обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого. Тому, призначаючи голову ліквідаційної комісії Кияновську Л.В. ліквідатором ТОВ «Лінія Стилю», судом було враховано відсутність у банкрута коштів на оплату послуг сертифікованого арбітражного керуючого.
Положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не встановлено поняття та можливості здійснення оплати послуг (в тому числі заробітної плати, сплати основної чи додаткової грошової винагороди) голові ліквідаційної комісії, тобто особі, яка виконує функції ліквідатора в силу приписів ч.2 ст. 95 вказаного Закону.
Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами банків щодо неправомірності розподілу коштів, оскільки при наявності спору щодо майна банкрута та всупереч майновим інтересам кредиторів, ліквідатор здійснив розподіл коштів, одержаних від продажу цього майна з порушенням норм ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Враховуючи викладене, суд задовольняє п.1 скарги ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на дії ліквідатор щодо визнання її дій з розподілу коштів незаконними.
Слід зазначити, що у зв'язку з визнанням судом дій ліквідатора з розподілу коштів, отриманих від реалізації спірного майна незаконними, всі кошти мають бути повернуті сторонами до ліквідаційної маси - до подальшого вирішення питання статусу реалізованого майна та встановлення пріоритетності вимог заставних кредиторів (ПАТ «ПУМБ» та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»).
За таких обставин, вимоги скаржника в частині зобов'язання ліквідатора перерахувати на рахунок ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» частини коштів від продажу заставного майна (п. 2 скарги) задоволенню не підлягають, оскільки заявлені передчасно та без доведення банком належними та допустимими доказами права на отримання цих коштів.
Крім цього, ліквідатор 16.06.2015р. звернулася до суду із клопотанням про встановлення правового статусу нежитлових будівель (а.с. 191 том 4). У вказаному клопотанні ліквідатор зазначає, що нежитлова будівля ФОК, загальною площею 2560,50 кв.м. за адресою: м.Миколаїв, вул..Декабристів, 41/5 (яка перебуває у заставі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК») ліквідатором ТОВ «Лінія Стилю» за результатами інвентаризації не була виявлена, тому до складу ліквідаційної маси не включалась. Оцінка вказаного об'єкту не проводилась. На продаж нежитлова будівля ФОК, загальною площею 2560,50 кв.м. за адресою: м.Миколаїв, вул..Декабристів, 41/5 не виставлялась.
Ліквідатор наголошує і в клопотанні і в судовому засіданні, що реалізовувалось зовсім інше майно банкрута, яке не перебуває у заставі банків:
1) нежитлова будівля за адресою: м.Миколаїв, вул.Декабристів, 41/32, заг.площею 2479,7 кв.м.;
2) нежитлова будівля за адресою: м.Миколаїв, вул.Декабристів, 41/5, заг.площею 239,6 кв.м.
Представник Банку стверджував, що вказані будівлі і є предметом іпотеки за іпотечним договором, укладеним між ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ТОВ «Лінія Стилю» 01.11.2007р. та зареєстрованим за № 5639. Представник банку наголошував у судовому засіданні, що при наданні кредиту та укладенні іпотечного договору Банк перевіряв наявність нерухомого майна, зокрема оглядав нежитлову будівлю ФОК за адресою: м.Миколаїв, вул..Декабристів, 41/5, заг.площею 2560,5 кв.м. Проте, у подальшому (зазначено у додатку банку до відзиву на клопотання ліквідатора (а.с. 47-72 том 5)) рішенням Виконкому Миколаївської міської ради № 19 від 23.01.2009р. на підставі рішення господарського суду Миколаївської області у справі № 3/433/08 від 10.01.2009р. за ТОВ «Лінія Стилю» було визнано право власності на нежитлову виробничу будівлю за літ. Ж-2 по вул..Декабристів, 41/5 (приміщення підвалу за літ. Жпд №№2,3,7,9,10 та приміщення І та ІІ поверхів за літ.Ж-2). Рішенням Виконкому Миколаївської міської ради № 121 від 23.01.2009р. вказаній виробничій будівлі надано нову адресу вул.Декабристів, 41/32.
При розгляді вказаного клопотання судом було встановлено, що ліквідатором не виконано ряд заходів щодо виявлення та реалізації майна банкрута. Зокрема, майну банкрута - нежитловій будівлі ФОК, загальною площею 2560,50 кв.м. за адресою: м.Миколаїв, вул..Декабристів, 41/5 було змінено адресу на підставі скасованого рішення господарського суду Миколаївської області у справі № 3/433/08 від 10.01.2009р. (скасоване постановою Вищого господарського суду України від 13.10.2009р. (а.с. 14-19 том 5)). Проте ліквідатором не вчинено дій щодо приведення правовстановлюючих документів на вказане майно у належний стан. Інвентаризація майна була проведена без участі працівників БТІ, обміри не здійснені, інвентарна справа не досліджена, об'єкти працівниками БТІ не ідентифіковані.
Більш того, проводячи інвентаризацію 07.03.2014р., ліквідатор, не виявивши нежитлову будівлю ФОК за адресою: м.Миколаїв, вул..Декабристів, 41/5, заг.площею 2560,5 кв.м., яку вважала заставним майном при затвердженні реєстру вимог кредиторів, не здійснила жодних заходів щодо його виявлення, натомість, наказом від 07.03.2014. затвердила ліквідаційну масу ТОВ «Лінія Стилю» без зазначення спірного майна.
При цьому, листом від 27.05.2015р. вих..№ 02-01/2/228 (майже через рік після проведення інвентаризації та невиявлення будівлі ФОКу) ліквідатор запевнила ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» що реалізовувала спірне майно саме як заставне майно, кошти від продажу якого розподілялися між банками (а.с. 158 том 4).
Згодом, ліквідатор змінила свою позицію, подавши клопотання про встановлення правового статусу спірного майна, у якому зазначає, що реалізовувала інше майно з іншою площею по вул..Декабристів, 41/5, яке не є заставним, а тому кошти від продажу цього майна мають розподілятися відповідно черговості.
Тобто, реалізувавши (на думку ліквідатора) інше майно, ліквідатор, не вчинивши жодних дій з виявлення спірного майна, обмежилась лише констатацією факту його відсутності та зверненням до суду з клопотанням про встановлення правового статусу спірного майна. Жодних заходів для забезпечення майнових прав та інтересів кредиторів як того вимагає Закон про банкрутство, ліквідатор не вчинила.
Суд вважає, що розгляд вказаного клопотання слід відкласти для з'ясування обставин вибуття з власності банкрута заставного майна, у випадку вибуття, або порядок та підстави зміни складу майна банкрута, в тому числі із дослідженням його статусу.
Разом з тим, відповідно ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.
З дня свого призначення ліквідатор здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню, на строк не менше п'яти років з дати визнання особи банкрутом; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства відповідну інформацію для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.
З дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.
Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані тільки для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Законом.
Кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунка здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, визначеному цим Законом.
Ліквідатор не рідше ніж один раз на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.
Статтею 46 Закону про банкрутство встановлено, що лише після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються:
відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси;
відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу;
копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна;
реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів;
документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів;
довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню;
для акціонерних товариств - копія розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку;
для емітентів цінних паперів - копія звіту про наслідки погашення цінних паперів, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.
Звіт ліквідатора має бути схвалений комітетом кредиторів, власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) боржника (для державних підприємств або підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків).
У цій же статті вказано, що якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов'язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.
У разі ж якщо господарський суд дійшов висновку, що ліквідатор не виявив або не реалізував майнові активи банкрута у повному обсязі, суд виносить ухвалу про призначення нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом, якщо інше не передбачено цим Законом.
При цьому, суд зауважує, що процесуальні дії у справі про банкрутство мають вчинятися чітко у строки, встановлені Законом про банкрутство. Необґрунтоване затягування таких строків призводить до настання ряду негативних правових наслідків. Зокрема, збільшуються витрати на здійснення провадження у справі про банкрутство.
Строк процедури ліквідації ТОВ «Лінія Стилю», визначений Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», сплинув.
Після закінчення строку ліквідаційної процедури (майже через півтора року) ліквідатором надано суду на затвердження звіт за результатами ліквідації та ліквідаційний баланс. Однак, вказаний звіт не відповідає вимогам Закону про банкрутство, оскільки ліквідатором не завершено здійснення ліквідаційних заходів, передбачених ст.ст. 41, 46 Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у зв'язку з чим розгляд звіту неодноразово відкладався. Слід зазначити, в порушення приписів ст. 46 вказаного Закону звіт, наданий ліквідатором не було затверджено комітетом кредиторів.
Таким чином, ліквідатором ТОВ «Лінія Стилю» Кияновською Л.В. порушено Закон про банкрутство і в частині строку ліквідаційної процедури. Окрім цього, ліквідатором не завершено заходи з ліквідації, майно ТОВ «Лінія Стилю» - нежитлову будівлю ФОК, загальною площею 2560,50 кв.м. за адресою: м.Миколаїв, вул..Декабристів, 41/5 виявлено не було, заходів щодо виявлення цього майна та з'ясування його подальшої долі ліквідатором вжито не було. Такі дії ліквідатора порушують майнові інтереси заставних кредиторів.
Окрім викладеного, суд зазначає, що під час довготривалого та ретельного розгляду скарги на дії ліквідатора, з'ясування обставин справи, аналізу доводів банку та доказів, наданих ліквідатором, у попередніх засіданнях судом були встановлені численні факти порушення ліквідатором приписів Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (недотримання процесуальних строків, надання на затвердження суду ліквідаційного звіту, який не відповідає вимогам Закону, порушення майнових прав та законних інтересів кредиторів, нанесення шкоди інтересам держави, неправомірний розподіл коштів, введення в оману кредиторів та ін.), які спричинили необґрунтоване затягування розгляду справи. Вказане свідчить про неналежне виконання ліквідатором обов'язків, покладених на неї вказаним Законом .
Усвідомивши кількість фактів неналежного виконання обов'язків, 05.07.2016р. ліквідатор ТОВ «Лінія Стилю» Кияновська Л.В. звернулася до суду із заявою (№02-01/2/525 від 04.07.2016р.) про дострокове припинення повноважень ліквідатора ТОВ «Лінія Стилю» у зв'язку із великою навантаженістю. Вказані дії ліквідатора розцінюються судом як спроба ухилитися та уникнути відповідальності за допущені порушення приписів Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та незаконні дії, вчинені ліквідатором під час процедури ліквідації ТОВ «Лінія Стилю».
Статтею 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів або з власної ініціативи може припинити повноваження ліквідатора і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом.
У даному випадку суд вважає за доцільне саме задовольнити скаргу ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» в частині припинення повноважень ліквідатора ТОВ «Лінія Стилю» Кияновської Л.В. (вимога заявлена представником банку у судовому засіданні 20.09.2016р.), оскільки судом було встановлено неодноразові грубі порушення ліквідатором приписів Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а у задоволенні заяви ліквідатора Кияновської Л.В. (№02-01/2/525 від 04.07.2016р.) про дострокове припинення повноважень ліквідатора ТОВ «Лінія Стилю» - відмовити.
Лист ліквідатора від 09.09.2016р. № 02-01/2/648 про відкликання заяви про припинення повноважень, суд не бере до уваги, оскільки судом вирішено питання щодо припинення повноважень ліквідатора Кияновської Л.В. у даній справі.
Підсумовуючи викладене, керуючись ст. 80, 86 ГПК України, ст. ст. 40, 41, 42, 45, 46 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», господарський суд, -
1. Провадження по скарзі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № 140-7-0-00-2114 від 04.03.2016р. припинити у зв'язку з відсутністю предмету спору.
2. Скаргу ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» № КНО-61.7/41 від 27.05.2015р. на дії ліквідатора задовольнити частково.
3. Визнати дії ліквідатора Кияновської Л.В. щодо розподілу коштів отриманих від продажу майна банкрута незаконними.
4. Припинити повноваження ліквідатора ТОВ «Лінія Стилю» Кияновської Л.В.
5. Зобов'язати ліквідатора Кияновську Л.В. повернути на рахунок ТОВ «Лінія Стилю» 134332,17 грн.
6. Зобов'язати ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» повернути на рахунок ТОВ «Лінія Стилю» кошти, отримані від реалізації спірного майна у сумі 588493,81 грн.
7. Зобов'язати ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» повернути на рахунок ТОВ «Лінія Стилю» кошти, отримані від реалізації спірного майна у сумі 553521,98 грн.
8. Відмовити ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» у задоволенні п.2 скарги № КНО-61.7/41 від 27.05.2015р. на дії ліквідатора.
9. Відмовити ліквідатору ТОВ «Лінія Стилю» Кияновської Л.В. у задоволенні заяви про дострокове припинення повноважень (№02-01/2/525 від 04.07.2016р.).
10. Розгляд справи відкласти на 10 листопада 2016 року об 11 год 00 хв.
Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Миколаївської області за адресою: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, поверх 8.
11. Участь представників кредиторів у судовому засіданні визнати обов'язковою.
12. Запропонувати комітету кредиторів ТОВ «Лінія Стилю» надати суду кандидатуру сертифікованого арбітражного керуючого на призначення ліквідатором ТОВ «Лінія Стилю».
13. Зобов'язати кредитора-3 надати суду докази правонаступництва (передавальний акт, тощо).
Ухвала може бути оскаржена.

Суддя Т.М.Давченко