ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.09.2016 р. Справа№ 914/2233/16

Господарський суд Львівської області у складі

Суддя Фартушок Т.Б. при секретарі Полюхович Х.М.

за позовом: Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Државна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», м.Львів,

до Відповідача: Служби автомобільних дріг у Львівській області, м.Львів,

про стягнення заборгованості

ціна позову: 578596,00 грн.

Представники:

Від позивача: не зявився;

Від відповідача: ОСОБА_1 представник (довіреність від 05.01.2016 року №01н-23/18-05)

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Служби автомобільних доріг у Львівській області про стягнення 578596,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.09.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 27.09.2016р. Пунктом 1 вказаної ухвали відстрочено Дочірньому підприємству «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» сплату судового збору за подання позовної заяви до суду до 27.09.2016 року та зобов'язано Позивача представити докази сплати судового збору в судове засідання.

Також, пунктом 5 ухвали Господарського суду Львівської області від 05.09.2016р. у даній справі зобовязано Сторін, в тому числі Позивача:

- письмово повідомити про відсутність чи наявність обставин, передбачених п.2 ч.1 ст.62 ГПК України;

- надати ОСОБА_1 з ЄДРЮО та ФОП (виданий після винесення даної Ухвали) про включення у реєстр;

- забезпечити (незалежно від можливості конкретних фізичних осіб прибути у судове засідання) участь у судовому засіданні повноважних представників, яким відомо про обставини, що є підставою позову, і які, відповідно, можуть надати суду обґрунтовані пояснення по суті спору;

- у випадку неможливості подати витребувані судом ті чи інші документи, надавати суду письмові пояснення із зазначенням обставин, які унеможливлюють подачу таких документів;

- провести звірку взаємних розрахунків, копію акта якої надати суду;

Окрім того, пунктом 5 ухвали Господарського суду Львівської області від 05.09.2016р. у справі №914/2233/16 зобовязано безпосередньо Позивача:

- надати для огляду судом оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви;

- надати всі наявні докази в обґрунтування правової позиції по суті спору.

Також, вказаною ухвалою явка повноважних представників Сторін визнавалась обовязковою.

Крім того, в ухвалі Господарського суду Львівської області від 05.09.2016р. у справі №914/2233/16 доводилось до відома Сторін (в тому числі і Позивача), що, відповідно до п.5 ч.1 ст.81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Представнику Відповідача оголошено права та обовязки, визначені ст.ст.20, 22, 28, 38, 59 ГПК України. Крім того, в ухвалах суду по даній справі, які скеровані чи оголошені Сторонам (підтвердженням чого є дані реєстрів вихідної кореспонденції Господарського суду Львівської області) зазначено, що права та обовязки сторін визначені ст.ст.20, 22, 28, 38, 59 Господарського процесуального кодексу України.

Заяв про відвід судді не надходило.

Позивач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, 26.09.2016 року подав клопотання (вх. №38122/16), у якому, з підстав скрутного матеріального становища Позивача, вказує на неможливість виконання вимог ухвали Господарського суду Львівської області від 05.09.2016 року по даній справі, зокрема, щодо сплати судового збору та подання інших витребуваних судом документів, та просить суд залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 ч.1 ст.81 ГПК України.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання забезпечив, подав Відзив на позовну заяву (вх. №38414/16), проти позову заперечив, надав усні пояснення, аналогічні до викладених у відзиві на позовну заяву.

Окрім того, Відповідачем 27.09.2016 року подано Довідку (вх. №38413/16) про відсутність обставин, передбачених пунктом 2 ч.1 ст.62 ГПК України.

Суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

На виконання зазначених вимог Кодексу, в ухвалі Господарського суду Львівської області про порушення провадження у справі, окрім подання відзиву на позовну заяву, сторін зобовязувалось надати всі докази в обґрунтування правової позиції по суті спору.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.38 (витребування доказів) Господарського процесуального кодексу України (якою, в тому числі, передбачені права сторін, про що зазначалось в кожній з ухвал господарського суду по даній справі), сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів; у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази. Зі змісту наведеної статті вбачається, що протягом розгляду справи суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, і вправі витребовувати такі виключно за клопотання сторони або прокурора.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам процесу щодо обґрунтування їх правової позиції по суті спору та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до ч.2 ст.44 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір» (надалі Закон).

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Позивачем у пункті 1 прохальної частини позовної заяви викладено клопотання про відстрочку сплати судового збору до ухвалення кінцевого рішення у справі у звязку із скрутним матеріальним становищем Позивача.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.09.2016 року про порушення провадження у даній справі вказане клопотання задоволено частково, ухвалено відстрочити сплату судового збору за подання позовної заяви до суду до 27.09.2016 року.

Станом на час розгляду справи по суті доказів сплати судового збору у встановленому чинним законодавством України порядку та розмірі чи клопотання про звільнення від сплати, відстрочку або розстрочку сплати судового збору Позивачем суду не заявлено та не подано.

Як зазначено у п.3.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» (із змінами та доповненнями) єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

При цьому суд зазначає, і аналогічна позиція викладена у п.3.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» (із змінами та доповненнями), що якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою, зокрема, залишити позов чи скаргу без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічно позиції суду викладено і у п.2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції» (із змінами та доповненнями), відповідно до якого, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Суд зазначає, і аналогічна позиція відображена у п.4.8 вищезгаданої Постанови, що залишення позову без розгляду це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в звязку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Крім того, як зазначено у п.4.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції» (із змінами та доповненнями), при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК; у разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою Господарського суду Львівської області по даній справі про порушення провадження у справі від 05.09.2016р. суд зобовязував Сторін (в тому числі Позивача) надати докази сплати судового збору, а також необхідні для розгляду справи документи, згідно переліку для кожної Сторони окремо, без яких у суду не буде можливості розглядати спір по суті.

Зокрема, суд вказаними ухвалами зобовязував Позивача надати для огляду судом оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви.

Незважаючи на наведені вимоги ухвал суду, Позивачем такі не виконані (не подано вищезазначених в даній ухвалах витребуваних судом документів (матеріалів)) та не вказано про причини невиконання таких вимог і їх неподання.

Невиконання Позивачем наведених вимог ухвал суду по даній справі, в силу вимог ст.ст.32-36 ГПК України, унеможливлює зясування судом фактичних обставин справи, факт існування (чи відсутній) відносин між Сторонами та їх правову природу, факту наявності чи відсутності заборгованості, яку просить стягнути Позивач та оцінку таких доказів у відповідності до ст.43 ГПК України, а відтак, суд позбавлений можливості розглянути справу за наявними в ній доказами.

Згідно з ч.3 ст.22 ГПК України, сторони зобовязанні добросовісно користуватися належними ім. процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав та охоронюваних законом інтересів другої сторони, вжити заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 15.03.2011р. № 3135-VI, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням вищенаведеного, зокрема клопотання Позивача від 26.09.2016 року вх. №38122/16 про залишення позову без розгляду, неподання доказів сплати судового збору у встановленому чинним законодавством України порядку та розмірі, а також оригіналів документів, копії яких долучено до матеріалів справи для огляду в судовому засіданні; неявки повноважного представника Позивача в судове засідання, суд приходить до висновку про неможливість подальшого розгляду справи та наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 12 жовтня 2015 року у справі №919/1120/13; від 12 жовтня 2015 року у справі №919/1120/13; від 29 жовтня 2015 року у справі №922/5580/14; від 18 листопада 2015 року у справі №913/258/15; від 10 грудня 2015 року у справі № 926/366/15; від 17 лютого 2016 року у справі №910/23366/15, а також ухвалах Вищого господарського суду України від 22 грудня 2015 року у справі №911/2311/13; від 23 грудня 2015 року у справі №24/142-б; від 23 грудня 2015 року у справа №916/1808/15; від 23 грудня 2015 року у справі №908/2507/14.

Враховуючи вищенаведене, керуючись нормами ст.ст. 4-3, 4-5, 32, 33, 34, 36, 43, 81 (п. 5 ч. 1), 86, 87 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Служби автомобільних доріг у Львівській області про стягнення 578596,00 грн. залишити без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 ГПК України, після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, Позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Суддя Фартушок Т. Б.