Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

"20" вересня 2016 р. справа № 927/759/16

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут»,

юридична адреса: вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021

поштова адреса: просп. Миру, 53, м. Чернігів, 14005

Відповідач: Замглайська селищна рада,

пров. Заводський, 1, смт. Замглай, Ріпкинський район, Чернігівська область, 15005

Предмет спору: про стягнення заборгованості в сумі 128441,69 грн.

Суддя І.Г.Мурашко

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 1/253 від 29.01.2016, представник

від відповідача: ОСОБА_2 рішення від 11.11.2015, голова селищної ради

В судовому засіданні 20.09.2016 р., на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз збут» подано позов до Замглайської селищної ради про стягнення 159417,03 грн. заборгованості, з якої 128734,91 грн. сума основного боргу за поставлений природний газ у січні 2016 року - березні 2016 року, 22362,18 грн. пені за період з 11.02.2016 по 18.07.2016 включно, 1737,45 грн. відсотків річних за той же період та 6582,49 грн. інфляційних втрат за період з лютого 2016 року по червень 2016 року включно. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору від 29.01.2016 року за № 1141024LKJGB016 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів.

Позивач у судовому засіданні 20.09.2016 року подав заяву про зменшення позовних вимог на 30975,34 грн. в частині основного боргу. Згідно поданої заяви позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 97759,57 грн. суми основного боргу, 22362,18 грн. пені за період з 11.02.2016 по 18.07.2016 включно, 1737,45 грн. відсотків річних за той же період та 6582,49 грн. інфляційних втрат за період з лютого 2016 року по червень 2016 року включно (а.с.33).

Частиною 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 22 вказаного Кодексу, господарський суд не приймає зменшення розміру позовних вимог, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї небудь права і охоронювані законом інтереси.

Відповідач проти поданої заяви позивача щодо зменшення розміру основного боргу не заперечив.

Суд, перевіривши повноваження особи, що підписала заяву, дослідивши матеріали справи, прийняв заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог в частині основного боргу як таку, що не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує чиї небудь права та охоронювані законом інтереси. Суд продовжив розгляд справи з урахуванням прийнятої заяви.

Позивач у судовому засіданні 20.09.2016 заявлений позов підтримав з урахуванням поданої ним заяви.

Відповідач відзив на позов не надав, повноважний представник відповідача у судовому засіданні 20.09.2016 заборгованість за поставлений природний газ у період з січня 2016 року по березень 2016 року визнав, причину несплати пояснив відсутністю достатніх коштів. У судовому засіданні 20.09.2016 відповідачем було заявлено усне клопотання про зменшення суми неустойки на підставі п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд, -

ВСТАНОВИВ :

29 січня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Чернігівгаз збут (надалі позивач, постачальник) та Замглайською селищною радою (надалі відповідач, споживач) було укладено договір № 1141024LKJGB016 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів. Також, між Замглайською селищною радою (споживачем) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації Чернігівгаз (оператором газорозподільчої мережі) було укладено договір розподілу природного газу на підставі заявки про приєднання № 0942024LKJGS016 від 01 січня 2016 року.

Відповідно до приписів п.п. 1.1. - 1.3. договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 29.01.2016, постачальник зобовязався передати у власність споживачу у 2016 році природний газ, а споживач зобовязався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором. Річний плановий обсяг постачання газу до 13,773 тис.куб.м. Планові обсяги постачання газу по місяцях: січень 8,849 тис.куб.м., лютий 4,924 тис.куб.м., березень 0 тис.куб.м. (І квартал 13,773 тис.куб.м.).

Пунктом 3 глави 5 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 за № 2494, передбачено право споживача та постачальника на коригування підтверджених обсягів природного газу в установленому законом порядку, у тому числі впродовж поточного розрахункового місяця.

Обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ (п. 2.3 договору).

Визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку. За підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобовязаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ. На підставі отриманих від споживача даних та /або даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання - передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання передачі газу зобовязується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання передачі газу. У випадку відмови від підписання акта приймання передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних оператора ГРМ. (п.п. 2.9.1 2.9.4. договору).

Виходячи зі змісту п.п. 3.1., 3.2., 3.4. договору, розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Ціна за 1000 куб. м. природного газу з урахуванням тарифів на транспортування магістральними мережами, податку на додану вартість становить: 7698,2400 грн. за 1000 куб. м. в т.ч. ПДВ 1283,0400 грн. Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.3. цього договору, застосовується сторонами при складенні актів приймання передачі газу та розрахунках за цим договором. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обсягу фактично поставленого (спожитого) газу, визначеного згідно з розділом ІІ цього договору. Загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним договором (п.п.3.5-3.6 договору).

Договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 29.01.2016 за № 1141024LKJGB016 набув чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині постачання газу з 01 січня 2016 року до 31 грудня 2016 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 11.1 договору).

У відповідності зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Виходячи з умов договору на постачання природного газу, а саме п. 2.9.1., за підсумками розрахункових періодів між споживачем та оператором ГРМ було складено акти про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу, згідно яких у період з 01.01.2016 по 31.01.2016 ПАТ Чернігівгаз протранспортував, а відповідач прийняв природний газ в обсязі 8,849 тис.куб.м., у період з 01.02.2016 по 29.02.2016 9,548 тис.куб.м., у період з 01.03.2016 по 31.03.2016 2,32 тис.куб.м. Всього у період з січня 2016 року по березень 2016 року ПАТ «Чернігівгаз» протранспортовано, а відповідачем прийнято природний газ в обсязі 20,717 тис.куб.м. (а.с.36-37).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору від 29.01.2016 за № 1141024LKJGB016, між постачальником та споживачем було складено акти приймання передачі природного газу № ЧР300000499 на суму 68121,72 грн. (за січень 2016 року), № ЧР300002412 на суму 73502,80 грн. (за лютий 2016 року), № ЧР300004510 на суму 17859,91 грн. (за березень 2016 року), згідно яких позивачем у період з 01.01.2016 по 31.03.2016, включно, поставлено, а відповідачем прийнято природний газ обсягом 20,717 тис. м. куб. вартістю 159484,43 грн. з ПДВ (а.с. 13-15).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що у спірному періоді (січень 2016 року березень 2016 року включно) фактичний обсяг природного газу в розмірі 20,717 тис.куб.м., поставленого позивачем відповідачу, перевищує плановий обсяг постачання природного газу в розмірі 13,773 тис.куб.м, узгодженого сторонами в п.п. 1.2-1.3 договору.

Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС) регулюються Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 за № 2496 (надалі Правила).

Пунктом 10 розділу ІІ Правил визначено наступне: якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обєм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, споживач має компенсувати постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним обємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеного договором постачання природного газу.

Таким чином, у спірному періоді відповідачем має бути оплачений фактичний обсяг прийнятого ним природного газу в розмірі 20,717 тис.куб.м., вартістю 159484,43 грн.

У відповідності до п. 5.4.2. договору на відповідача покладено обовязок оплачувати позивачеві вартість поставленого газу на умовах та в обсягах, визначених договором.

Розрахунковий період за договором становить один календарний місяць з 07.00 годин першого дня місяця до 07.00 годин першого дня наступного місяця включно. Оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла в попередньому місяці. Остаточний розрахунок по оплаті вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу. Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника (п.п. 4.1., 4.2., 4.2.1., 4.2.3., 4.3. Договору).

У разі виникнення у споживача заборгованості з оплати вартості газу, сторони за взаємною згодою можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього договору. У разі відсутності графіка погашення заборгованості постачальник має право грошові кошти отримані від споживача за газ в поточному розрахунковому періоді, зараховувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення (п.п.4.4, 4.5 договору).

Згідно вимог ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач частково розрахувався за поставлений природний газ на суму 61724,86 грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача від 31.05.2016, 03.06.2016, 21.06.2016, 09.08.2016, 05.09.2016, 08.09.2016 (а.с.23-26, 34-35).

Таким чином, сума основної заборгованості відповідача на день прийняття рішення по справі становить 97759,57 грн. (159484,43 грн. 61724,86 грн.).

На момент винесення рішення відповідач наявну заборгованість не погасив, доказів сплати до суду не надав.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Аналогічні положення містить стаття 610 Цивільного кодексу України.

За визначенням статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами статті 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Пунктом 6.2.1 договору сторони погодили, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Керуючись умовами п. 6.2.1 договору та приписами ст. 625 Цивільного кодексу України, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 22362,18 грн. пені за період з 11.02.2016 по 18.07.2016 включно, 1737,45 грн. трьох відсотків річних за той же період та 6582,49 грн. інфляційних втрат за період з 01.02.2016 по 30.06.2016 включно.

Відповідач проти нарахування та стягнення штрафних санкцій за неналежне виконання договірних зобовязань заперечив та просив суд зменшити розмір неустойки (пені) на підставі п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України. В обґрунтування своєї позиції останній зазначив, що він, як орган місцевого самоврядування, фінансується в основному за рахунок субвенцій з Державного бюджету України, розмір яких в першому півріччі поточного року скорочено вдвічі порівняно до 2015 року, про що надав довідки «Помісячний розпис доходів загального фонду Замглайської селищного бюджету на 2015 та 2016 роки» (а.с.42-43). Відповідач зазначив, що вчинив всі залежні від нього заходи для погашення наявної заборгованості, зокрема неодноразово звертався до Ріпкинської районної державної адміністрації листами від 23.03.2016 № 67/03-04 та від 06.04.2016 за № 03-04/94 з проханням виділити додаткові кошти на погашення кредиторської заборгованості, в тому числі і перед позивачем за поставлений природний газ, однак кошти з Державного бюджету для погашення утвореної заборгованості виділені не були, у звязку з чим відповідач за надані послуги своєчасно не розрахувався, своєї вини в неналежному виконанні умов спірного договору він не вбачає.

У відповідності до ч. 2 ст. 216 Господарського кодексу України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання. За приписами ч. 2 ст. 218 вказаного Кодексу учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 233 Господарського кодексу України передбачено, що суд має право зменшити розмір санкцій, при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню із сторони, що порушила зобовязання.

Враховуючи те, що Замглайська селищна рада є органом місцевого самоврядування, що утримується за рахунок бюджетних коштів та має дотаційний характер фінансування, а також те, що з матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснив всі залежні від нього заходи для погашення наявної заборгованості, суд вважає за можливе зменшення розміру пені до 1,00 грн.

Таким чином, враховуючи, що відповідач порушив умови договору, взяті на себе зобовязання належним чином не виконав, суд, перевіривши розрахунок позивача, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 97759,57 грн., пені в сумі 1,00 грн., трьох відсотків річних в сумі 1737,45 грн. та інфляційних втрат в сумі 6582,49 грн.

Пунктом 4.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. за № 7 „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» визначено, що у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Враховуючи вимоги ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, тобто з Замглайської селищної ради на користь позивача присуджено до стягнення судовий збір у розмірі 1926,63 грн.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Замглайської селищної ради (15005, Чернігівська область, Ріпкинський район, смт. Замглай, провулок Заводський, буд. 1, , з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівгаз збут (14021, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Любецька, 68, , р/р 0 в АБ Кліринговий дім м. Київ, МФО 300647) 97759,57 грн. основної заборгованості

3. Стягнути з Замглайської селищної ради (15005, Чернігівська область, Ріпкинський район, смт. Замглай, провулок Заводський, буд. 1, , з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Чернігівгаз збут (14021, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Любецька, 68, , р/р 0 в АБ Кліринговий дім м. Київ, МФО 300647) 1,00 грн. пені, 1737,45 грн. 3% річних, 6582,49 грн. інфляційних втрат, 1926,63 грн. судового збору.

4. В решті позову відмовити.

5. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 21.09.16 р.

Суддя І.Г.Мурашко