ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.09.16р. Справа № 904/7536/16

За позовом Управління житлово-комунального господарства Центральної районної у місті Дніпрі ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області

про стягнення 7 123,10 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Бойчук Ю.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю № 10/35 від 30.08.16р.

від відповідача: ОСОБА_2, директор, наказ № 21-К від 21.09.16р.; ОСОБА_3, представник за довіреністю № б/н від 14.12.15р.

від третьої особи: ОСОБА_4, представник за довіреністю № 16-9 від 05.01.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою господарського суду від 31.08.16р. порушено провадження у справі № 904/7536/16 за позовом Управління житлово-комунального господарства Центральної районної у місті Дніпрі ради (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль" (далі-відповідач) про стягнення 7 123,10 грн.; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державну фінансову інспекцію в Дніпропетровській області (далі - третя особа); справу призначено до розгляду на 27.09.16р.

20.09.16р. до суду від позивача надійшло власне письмове підтвердження того, що станом на 27.09.16р. заявлені позовні вимоги відповідачем не оплачені, розмір позовних вимог не змінився; у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору. Крім того, позивач зазначив про те, що для огляду оригінал договору № 61 від 12.11.12р. у судове засідання надати не представляється можливим, у зв'язку з його вилученням відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 12.08.15р.

Крім того, 20.09.16р. до суду від третьої особи надійшли письмові пояснення по суті позову.

27.09.16р. повноважний представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

В свою чергу, повноважні представники відповідача заявлені позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити позивачу в їх задоволенні у повному обсязі, про що також зазначено у відзиві, який долучено до матеріалів справи. Крім того, повноважний представник позивача заявив клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Повноважний представник третьої особи вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У судовому засіданні 27.09.16р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, подані документи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.11.12р. між позивачем та відповідачем укладено договір № 61 про закупівлю послуг за державні кошти (далі - ОСОБА_5 № 61 від 12.11.12р.), відповідно до умов п. 1.1. якого відповідач зобов'язався у 2012 році виконати послуги з санітарного оброблення та аналогічні послуги, а позивач - прийняти та оплатити такі послуги.

Згідно розділу ІІ Договору № 61 від 12.11.12р. відповідач повинен надати позивачу послуги, якість яких відповідає умовам, визначеним позивачем.

Положеннями п. 3.1. Договору № 61 від 12.11.12р. встановлено, що ціна цього Договору становить 59 500,00 грн., у тому числі ПДВ - 9 916,67 грн.

Як зазначено у п. 3.2. Договору № 61 від 12.11.12р., ціна цього Договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Відповідно до п. 4.1. Договору № 61 від 12.11.12р. позивач здійснює платежі поетапно за фактичний обсяг наданих послуг на підставі актів виконаних робіт протягом 20-ти календарних днів з моменту підписання акту здачі робіт.

Пунктом 5.1. Договору № 61 від 12.11.12р. передбачено, що строк надання послуг здійснюється в порядку погодженому сторонами. В окремих випадках відповідач здійснює надання послуг позивачу протягом 1 календарного дня з дати подання письмової заявки позивача.

Позивач зобов'язаний:

- своєчасно та в повному обсязі сплачувати рахунки за надані послуги (п. 6.1.1. Договору № 61 від 12.11.12р.);

- приймати надані послуги згідно з актом виконаних робіт (п. 6.1.2. Договору № 61 від 12.11.12р.);

- перевіряти та контролювати якість та кількість робіт відповідно до умов вказаних розділом № 2 цього Договору (п. 6.1.3. Договору № 61 від 12.11.12р.).

ОСОБА_5 набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.12р., а за фінансовими зобовязаннями до повного виконання (п.10.1. Договору№ 61 від 12.11.12р.).

Виконання робіт за Договором № 61 від 12.11.12р. підтверджено належним чином оформленим двостороннім актом приймання наданих послуг № 181 за грудень 2012р. на суму 59 496,48 грн.

Оплата виконаних робіт за цим актом підтверджується обома сторонами.

Як зазначає позивач, в результаті планової ревізії фінансово-господарської діяльності Управління житлово-комунального господарства Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради за період з 01.10.10р. по 31.12.14р., проведеної Дніпропетровською об'єднаною державною фінансовою інспекцією у січні - березні 2015 року, та за результатами зустрічної звірки ТОВ "Магістраль" було встановлено завищення з боку відповідача вартості виконаних робіт на суму 307451,25 грн., що призвело до матеріальної шкоди (збитків), нанесених бюджету Кіровського району м. Дніпропетровська. Даний факт підтверджується актом ревізії від 14.04.15р. № 840-21/010.

Згідно з листом Державної фінансової інспекції від 20.07.15р. № 04-06-045-15/6159 відповідач при виконанні умов Договору № 61 від 12.11.12р. застосовував завищені норми машино-годин на загальну суму 7 123,10 грн. в порушення вимог п. 3.2.7 Правил визначення вартості будівництва, затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000р. № 174.

Таким чином, в результаті завищення відповідачем вартості виконаних робіт за вищезазначеним Договором № 61 від 12.11.12р. бюджету Кіровського району нанесено матеріальну шкоду (збитки) на загальну суму 7123,10 грн.

18.05.15р. Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області позивачу направлено вимогу за № 04-06-05-С52 про усунення порушень, згідно з якою позивача зобов'язано усунути виявлені порушення законодавства, у тому числі відшкодувати збитки, завдані зазначеними порушеннями, у встановленому законодавством порядку.

Враховуючи вищевикладене та посилаючись на ст. 224 ГК України позивач просить суд стягнути з відповідача збитки у розмірі 7 123,10 грн.

Відповідач заявлені позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу в їх задоволенні у повному обсязі, виходячи з наступного.

По-перше, під час проведення перевірки перевіряючими Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області було зроблено неправомірний висновок про завищення норм вартості часу роботи механізмів та машин ТОВ "Магістраль" при ліквідації сміттєзвалищ за підрядними договорами з посиланням на договір № 61 про закупівлю послуг від 12.11.12р., який додано позивачем в обґрунтування позовних вимог разом з ОСОБА_3 ревізії фінансово-господарської діяльності №840-21/010 від 14.04.15р.

Відповідач звертає увагу суду, що Договору № 61 від 12.11.12р. був укладений внаслідок тендерної процедури та вартість послуг з ліквідації сміттєзвалищ відповідає тендерній документації. Тендерна документація під час виконання робіт не корегувалась та не змінювалась.

Щодо застосування будівельних норм часу для роботи навантажувача, який виконує послуги з Санітарного оброблення та аналогічні послуги з утримання вулиць, то таке застосування неправомірне, так як міське сміття не є будівельними матеріалами. Прибирання міського сміття - це окучення сміття, його навантаження на самоскиди та вивезення сміття на утилізацію.

Норми часу для навантаження сміття, які визначила ревізія в ОСОБА_3, ґрунтуються на застосуванні ДБН Д1.1-1-2000 Правила визначення вартості будівництва, також у акті зазначено що, Враховуючи специфіку виконання послуг з санітарного оброблення та вивезення сміття, Замовник разом з Виконавцем послуг повинен розробити та прийняти рішення щодо норм часу роботи машин і механізмів. Однак ревізія не звернула уваги на заперечення, які надавало ТОВ "Магістраль" на Довідку, складену внаслідок зустрічної звірки, що розрахунок вартості 1 години роботи навантажувача був наданий до тендерної документації, тобто є твердою договірною ціною.

Згідно з проведеними торгами, позивач підписав з відповідачем ОСОБА_5 № 61 від 12.11.12р. з Додатком № 1 у якому наведений повний перелік послуг та їх вартість.

Сторони в повному обсязі виконали свої договірні зобов'язання по Договору № 61 від 12.11.12р. Акти виконаних робот були підписані обома сторонами, що підтверджує відсутність претензій жодної із сторін.

Якість наданих послуг позивач підтвердив підписанням ОСОБА_3 виконаних робот та оплатою.

Таким чином, як вказує відповідач, застосування інших способів виміру для розрахунку вартості робіт, які виконувались ТОВ "Магістраль", ніж встановлений у Договорі № 61 від 12.11.12р., який укладений відповідно до умов тендеру, призвело до неправильних розрахунків, зроблених третьою особою, які не були своєчасно оскаржені позивачем до адміністративного суду, та покладені у якості підстави для звернення з господарським позовом до ТОВ "Магістраль" не можуть бути визнані правомірними.

По-друге, враховуючи приписи ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України відповідач наполягає на застосуванні строків позовної давності з огляду на те, що ОСОБА_5 був повністю виконаний сторонами у 2012 році, про що свідчать акти виконаних робіт та проведені платежі. Ціна була узгоджена сторонами під час укладання Договору № 61 від 12.11.12р., який укладено внаслідок проведення тендерної процедури. Жодна із сторін протягом більш трьох років не мала претензій одна до одної щодо належного виконання зазначеного Договору. Позивач у позові не обґрунтував поважність причин пропуску строків позовної давності, та позов цілком обґрунтував лише висновками Дніпропетровської об'єднаної державної фінансової інспекції, які викладені у ОСОБА_3 ревізії фінансово-господарської діяльності № 840-21/010 від 14.04.15р., та приписом про усунення порушень від 18.05.15р., винесеним Дніпропетровською об'єднаною державною фінансовою інспекцією, які не були своєчасно оскаржені позивачем. Таким чином, у позивача відсутні поважні причини для пропущення строків позовної давності. Тим більш, що відповідно до висновку, зазначеному у ОСОБА_3 ревізії фінансово-господарської діяльності № 840-21/010 від 14.04.15р. станом на 31.12.14р. між сторонами дебіторська та кредиторська заборгованість відсутня.

По-третє, на виконання припису про усунення порушень від 18.05.15р., винесеним Дніпропетровською об'єднаною державною фінансовою інспекцією, позивач звертався з позовом до ТОВ "Магістраль" щодо стягнення збитків до господарського суду Дніпропетровської області та судовими рішеннями від 14.12.15р. по справі № 904/9072/15, від 09.06.16р. по справі № 904/3158/16, від 13.06.16р. по справі № 904/3159/16, від 02.08.16р. по справі № 904/5094/16, від 01.08.16р. по справі № 904/5091/16 йому було відмовлено у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено наявності факту завдання збитків протиправними діями відповідача. Зазначені судові рішення набрали чинності.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із наступного.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом ст. ст. 224, 225 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка порушила зобов'язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема у вигляді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінка боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника.

Господарський суд звертає увагу на той факт, що позивач не заперечує належного та своєчасного виконання відповідачем робіт за Договором № 61 від 12.11.12р., що не перевищують узгодженої сторонами ціни Договору. Дані роботи були прийняті позивачем без зауважень, що підтверджується актом про надання послуг, підписаним та скріпленим печатками сторін без заперечень та зауважень. Позивачем не доведено факту понесення ним додаткових, не передбачених Договором витрат, що перевищують суму Договору, з вини відповідача і за відсутності погодження позивача з такими витратами. Таким чином, судом встановлено, що позивачем не доведено порушення відповідачем своїх зобов'язань, передбачених Договором № 61 від 12.11.12р., та спричинення цим збитків у розумінні ст.22 Цивільного кодексу України.

Згідно із п. 3 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.06р. №550, акт ревізії - документ, який складається посадовими особами контролюючого органу, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта.

Відповідно до п. 50 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, в тому числі, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Статтею 15 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" передбачено, що законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єкту, що ревізується. Довідка контрольно-ревізійного управління чи акт перевірки може бути підставою для вчинення відповідних процесуальних дій посадовими особами (зокрема - пред'явлення відповідного позову до суду), однак не позбавляє відповідну особу процесуального обов'язку доводити свої вимоги належними та допустимими доказами.

Виявлені внутрішньою ревізією порушення не впливають на умови спірних договірних відносин і не можуть їх змінювати.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 22.01.13р. у справі № 5006/18/13/2012.

Таким чином, акт ревізії лише фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. Зазначений акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов'язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт. Акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може обмежувати права та обов'язки сторін з приводу виконання зобов'язань за договором і змінювати їх умови, в тому числі щодо ціни договору; не є належним доказом порушення відповідачем зобов'язань за договором; не доводить протиправності поведінки відповідача (не виконання чи неналежне виконання ним своїх обов'язків за договором), що, у сукупності з встановленими вище обставинами справи, не може слугувати правовою підставою для задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.02.16р. у справі № 904/9429/15 та у постанові Вищого господарського суду від 20.04.16р. у справі № 904/9429/15.

Викладене є підставою для відмови у задоволенні позову, у зв'язку з чим витрати по справі покладаються на позивача.

Щодо застосування стрів позовної давності, господарський суд вважає за необхідне зазначити про те, що перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (ПОСТАНОВА ПЛЕНУМ ВИЩОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ УКРАЇНИ 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів»).

Враховуючи те, що суд відмовляє у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості та недоведеності, заява відповідача про застосування стрів позовної давності задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 9 постанови від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", роз'яснив, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Вищого господарського суду України від 24.12.2014р. по справі № 904/9428/13, недотримання якої стало підставою скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 22, 509, 525, 526, 611, 623, 627, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 224, 225 Господарського кодексу України, ст.ст. 4, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 28.09.16.

Суддя ОСОБА_6