ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року Справа № 915/959/16

м. Миколаїв

за позовом: Управління соціального захисту населення Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області (56501, Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Центральна, 27), код 24781812

до відповідача: Вознесенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (56501, Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Одеська, 25), код 37945221

про: повернення нежитлового приміщення по договору оренди, -

суддя Фролов В. Д.

ПРИСУТНІ:

Від позивача - ОСОБА_1 доручення №1 від 19.09.2016

- ОСОБА_2 - начальник

Від відповідача - ОСОБА_3 довіреність №1044/010 від 25.01.2016

- ОСОБА_4 довіреність №11060/01 від 20.09.2016

- ОСОБА_5 - начальник

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Управління соціального захисту населення Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області (надалі-позивач) звернулось до Вознесенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (надалі-відповідач) з позовом і просить суд зобовязати Вознесенське обєднання управління Пенсійного фонду України Миколаївської області звільнити нежитлове приміщення по вул. Одеській,25 в м. Вознесенську Миколаївської області, розташоване на другому поверсі, загальною площею 250,1 кв.м. (з урахуванням заяви про уточнення позовної вимоги від 21.09.2016).

Представники позивача підтримують позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Представники відповідача в судовому засіданні та в відзиві на позовну заяву від 16.09.2016 №10915/10 заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 №1828 та розпорядження Миколаївської обласної державної адміністрації від 17.01.2001 №24-р позивач повинен надати у користування відповідачу приміщення, у тому числі і на правах оренди.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи та надавши їм юридичної оцінки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані належним чином та підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

01 жовтня 2013 року між Управлінням соціального захисту населення Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області (Орендодавець) та Вознесенським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Миколаївської області (орендарем) укладено договір оренди №1 індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності (надалі-Договір) відповідно до умов якого позивач передає, а відповідач приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно: нежитлове приміщення загальною площею 250,1 кв.м., з якої 180,5 кв.м. кабінети у кількості 9 штук, 26,5 кв. м. коридор, 28,2 кв.м. сходи, 14,9 кв.м. площадка (план додається). Орендоване приміщення розміщене за адресою: 56500, Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Кірова, 25 (другий поверх), що перебуває в оперативному Управлінні соціального захисту населення Вознесенської районної державної адміністрації (п.1.1 договору).

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 договору відповідач вступає в строкове платне користування майном у термін, указаний договором, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна (додаток№1).

Передача майна оренду тягне за собою виникнення в відповідача права власності на це майно. Власником майна залишається Держава в особі Верховної Ради України (оперативному управління Управління соціального захисту населення Вознесенської районної державної адміністрації), а відповідач користується ним протягом строку оренди.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що позивач передає відповідачу в оренду майно згідно з цим договором за актом приймання-передачі майна, який підписується одночасно з цим договором.

01.10.2013 року на виконання умов договору позивач за актом про прийом-передачу нежитлового приміщення, площею 250,1 кв.м., за адресою56500, Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Кірова, 25 (другий поверх) передав, а відповідач прийняв вказане нежитлове приміщення.

Згідно з п.п.10.1, 10.4 договору цей договір діє з 1 жовтня 2013 року до 31 грудня 2015 року включно.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміни його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформлюються додатковим договором, який є невідємною частиною договору.

05.03.2015 року позивач направив на адресу відповідача пропозицію №627/01-03 про розірвання договору оренди, в якому він просив достроково розірвати договір оренди індивідуально визначене (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності, яке розміщене за адресою: м. Вознесенськ, вул. Кірова, 25 (другий поверх) з 01.04.2015.

23.03.2015 відповідач направив позивачу лист №3155 про те, що відповідач не має наміру достроково припиняти дію договору оренди від 01.10.2013.

20.11.2015 року позивач направив на адресу відповідача заяву №3015/01-02 про припинення договору оренди в якій просив, у звязку з закінченням 01.01.2016 строку дії договору оренди, звільнити приміщення до 15.01.2016 року.

09.12.2015 року відповідач листом №13986/10 просив відкласти заяву від 20.11.2015 №3015/01-02 про припинення договору оренди від 01.10.2013 та у відповідності до п.п.10.4, 10 продовжити строк дії договору на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором та додали додаткову угоду до договору оренди №1 індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 01 жовтня 2013 року.

18.12.2015 позивач листом №3881/01-04 наполягав на припиненні дії договору оренди та звільненні приміщення до 15 січня 2016 року.

08.06.2016 Вознесенська районна державна адміністрація Миколаївської області на адресу відповідач направило повідомлення що у звязку з невиконанням відповідачем умов договору, позивач має намір звернутись до суду з позовом.

Відповідно до п.п. 10.9, 10.10 договору у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом 10-ти робочих днів повертається відповідачем позивачу. У разі якщо відповідач затримав повернення майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження.

Майно вважається повернутим позивачу з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі. Обовязок щодо складання акта приймання-передачі про повернення майна покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 ГК України, строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 291 ГК України передбачено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Таким чином, оскільки позивач у строк, передбачений ч. 4 ст. 284 ГК України, повідомив відповідача про припинення договору оренди, то договір оренди №1 індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 01 жовтня 2013 року є таким, що припинив свою дію з 01.01.2016.

Статтею 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна, визначено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У відповідності до ч.1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Вимогами ч.1 ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки відповідачем після припинення договору оренди №1 індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 01 жовтня 2013 року в порушення вимог п. 10.9 договору не було звільнено орендоване приміщення, то вимога позивача про зобов'язання відповідача звільнити нежитлове приміщення по вул. Одеській,25 в м. Вознесенську Миколаївської області, розташоване на другому поверсі, загальною площею 250,1 кв.м. є правомірною і обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню повністю, судові витрати слід віднести за рахунок відповідача, оскільки спір виник з його вини.

В судовому засіданні 21.09.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 83-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобовязати Вознесенське обєднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області звільнити нежитлове приміщення по вулиці Одеській, 25 в місті Вознесенську Миколаївської області, розташованого на другому поверсі, загальною площею 250,1 кв.м.

3. Стягнути з Вознесенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (56501, Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Одеська, 25, код 37945221) на користь Управління соціального захисту населення Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області (56501, Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Центральна, 27, код 24781812) грошові кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Накази видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.09.2016.

Суддя В.Д. Фролов