ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2016 р. Справа № 914/1542/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого судді - О.Л. Мирутенко

суддів - О.І. Матущак

- ОСОБА_1

Розглядаючи апеляційну скаргу кредитора ОСОБА_2

на ухвалу господарського суду Львівської області від 17.06.2015р.

у справі № 914/1542/15

за заявою: ТзОВ Укравтокомплект ЛТД

до : ПАТ Дрогобицький завод автомобільних кранів

про: банкрутство

За участю представників :

від апелянта ОСОБА_3 представник (довіреність №б/н від 20.07.2016р.)

від кредитора ОСОБА_4 - ОСОБА_3 представник (довіреність №б/н від 20.07.2016р.)

від кредитора ОСОБА_5 - ОСОБА_3 представник (довіреність №б/н від 20.07.2016р.)

від кредитора ПАТ ЮНІКОН - ОСОБА_6 представник (довіреність №13 від 11.01.2016р.)

від кредитора ПАТ ВТБ ОСОБА_7 ОСОБА_8 представник (довіреність №167 від 14.03.2016р.)

від кредитора ТзОВ Українська теплоізоляційна компанія - ОСОБА_7, ОСОБА_9 представники (довіреність №б/н від 24.06.2016р.)

від боржника ОСОБА_10 представник (довіреність №300 від 25.12.2015р.)

ОСОБА_11 ліквідатор.

встановив:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17 червня 2015 року було порушено провадження у справі № 914/1542/15 про банкрутство ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» (82100, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Гайдамацька, 22, ), визначено розмір вимог ініціюючого кредитора в сумі 1 522 137,75 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника і призначено розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_11 (свідоцтво № 511 від 14 березня 2013 року).

З даною ухвалою не погодилася кредитор ОСОБА_2Й.і оскаржила її в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просила ухвалу Господарського суду Львівської області від 17 червня 2015 року у справі № 914/1542/15 скасувати, а провадження у справі № 914/1542/15 припинити. Крім того, ОСОБА_2 клопотала перед судом про поновлення строку подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17 червня 2015 року у справі № 914/1542/15.

Кредитор ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» подав відзив від 26 серпня 2016 року на апеляційну скаргу та письмові пояснення від 26 серпня 2016 року до апеляційної скарги, в яких просив суд апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу Господарського суду Львівської області від 17 червня 2015 року у справі № 914/1542/15 скасувати, а провадження у справі № 914/1542/15 припинити.

Апелянт ОСОБА_2 подала письмові пояснення від 26 серпня 2016 року, у яких просила задовольнити її апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17 червня 2015 року.

26.08.2016р. ліквідатор боржника ОСОБА_11 подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник апелянта 29.08.2016р. подав письмові пояснення до апеляційної скарги та просив їх врахувати при розгляді апеляційної скарги.

29.08.2016р. до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ПАТ «ЮНІКОН» в якому воно просило залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 29 серпня 2016року розгляд справи відкладено на 19 вересня 2016року, зобовязано ініціюючого кредитора ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» надати письмові пояснення.

ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» подало пояснення від 12 вересня 2016 року з проханням врахувати їх при розгляді справи № 914/1542/15 та розглядати справу № 914/1542/15 без участі представника ТОВ «Укравтокомплект ЛТД».

ОСОБА_12 подав письмові пояснення від 13 вересня 2016 року у справі № 914/1542/15.

Кредитор ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» подав доповнення від 16 вересня 2016 року до письмових пояснень до апеляційної скарги з проханням апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, а також клопотання від 19 вересня 2016 року про долучення копій ухвал Господарського суду м. Києва до матеріалів справи № 914/1542/15.

Згідно розпорядження керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду №620 від 19.09.2016р. було призначено проведення автоматизованої заміни судді-члена колегії ОСОБА_13 у звязку з перебуванням у відпустці та судді Бойко С.М. у звязку з тимчасовою непрацездатністю.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.09.2016р. було замінено суддів Костів Т.С. та Бойко С.М. суддями Матущак О.І. та Бонк Т.Б.

Сторони та інші учасники у справі про банкрутство були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду.

Розгляд справи розпочався спочатку.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню повністю, ухвала Господарського суду Львівської області від 17 червня 2015 року у справі № 914/1542/15 скасуванню, а провадження у справі № 914/1542/15 припиненню, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу Господарського суду Львівської області надійшла заява ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» від 13 травня 2015 року про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» (82100, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Гайдамацька, 22, ), яку ухвалою від 15 травня 2015 року було прийнято до розгляду.

За результатами проведення підготовчого засідання Господарським судом Львівської області ухвалою від 17 червня 2015року було порушено провадження у справі № 914/1542/15 про банкрутство ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» (82100, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Гайдамацька, 22, ), визначено розмір вимог ініціюючого кредитора в сумі 1 522 137,75 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника і призначено розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_11 (свідоцтво № 511 від 14 березня 2013 року).

За результатами проведення попереднього засідання Господарським судом Львівської області ухвалою від 17 серпня 2015 року було розглянуто вимоги кредиторів та затверджено реєстр вимог кредиторів ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», до якого було внесено у тому числі вимоги апелянта кредитора ОСОБА_2 Ухвала Господарського суду від 17 серпня 2015 року переглядалася за нововиявленими обставинами в частині вимог ПрАТ «Юнікон» (ухвала Господарського суду Львівської області від 09 листопада 2015 року), а також в апеляційному та касаційному порядку в частині вимог ПАТ «ВТБ ОСОБА_7» (постанова Львівського апеляційного господарського суду від 17 листопада 2015 року та постанова Вищого господарського суду України від 24 лютого 2016 року).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16 жовтня 2015 року було, зокрема, введено процедуру санації боржника ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» (82100, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Гайдамацька, 22, ), призначено керуючим санацією ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» арбітражного керуючого ОСОБА_11 (свідоцтво № 511 від 14 березня 2013 року).

Постановою Господарського суду Львівської області від 09 серпня 2016 року було припинено процедуру санації ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» та повноваження керуючого санацією ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» арбітражного керуючого ОСОБА_11, ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» призначено арбітражного керуючого ОСОБА_11 (свідоцтво № 511 від 14 березня 2013 року).

Львівським апеляційним господарським судом встановлено, що ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» звернулося до Господарського суду Львівської області з заявою від 13 травня 2015 року про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», відповідно до якої ТОВ «УкравтокомплектЛТД» стверджувало про існування заборгованості ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» перед ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» у сумі, що сукупно становить 1 378 800,00 грн., згідно винесених Господарським судом Львівської області рішень від 21 серпня 2012 року та 07 вересня 2012 року у справах № 5015/3176/12 та № 5015/3177/12 відповідно. На виконання вищевказаних рішень судів було видано накази та відкрито виконавчі провадження, а саме: 12 грудня 2012 року виконавче провадження № 35634737 та 21 січня 2013 року виконавче провадження № 36113138. З огляду на те, що боржником ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» не було задоволено вищевказані вимоги ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» у строк, що перевищував три місяці, ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» вважало, що ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» мало усі підстави для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів».

У своєму відзиві боржник ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» визнав факт наявності заборгованості перед ініціюючим кредитором у сумі, що сукупно становить 1 378 800,00 грн., згідно винесених Господарським судом Львівської області рішень у справах № 5015/3176/12 та № 5015/3177/12.

В оскаржуваній ухвалі від 17 червня 2016 року судом першої інстанції зазначено, що безспірна сума грошових вимог ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» до боржника становить 1 378 800,00 грн. та підтверджена рішенням Господарського суду Львівської області від 21 серпня 2012 року у справі № 5015/3176/12 і наказом від 14 вересня 2012 року на примусове виконання вказаного рішення і рішенням Господарського суду Львівської області від 07 вересня 2012 року у справі № 5015/3177/12, та наказом від 19 вересня 2012 року на примусове виконання вказаного рішення.

При цьому місцевим господарським судом всупереч вимогам чинного процесуального законодавства не було досліджено та не перевірено безпосередні підстави виникнення вимог ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» до ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», оскільки з визначення поняття «безспірні вимоги», наведеного у ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», випливає, що безспірними є грошові вимоги, підтверджені судовим рішенням, а не обовязково вимоги, які виникли на підставі рішення суду.

Так, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, рішень Господарського суду Львівської області у справах № 5015/3176/12 та № 5015/3177/12, заборгованість ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» перед ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» виникла у звязку з невиконанням зобовязань зі сплати грошових коштів відповідно до договору купівлі-продажу № 114 від 19 жовтня 2010 року та договору купівлі-продажу № 105 від 28 вересня 2011 року, що було залишено поза увагою судом першої інстанції при вирішенні питання про порушення провадження у справі № 914/1542/15. При цьому місцевий господарський суд вищевказані договори купівлі-продажу № 114 від 19 жовтня 2010 року і № 105 від 28 вересня 2011 року та інші первинні документи до них не досліджував та не аналізував, такі документи ТОВ «Укравтокомплект ЛТД», як свідчать матеріали справи, до місцевого господарського суду до дати підготовчого засідання 17 червня 2015 року взагалі не подавалися.

Зазначені обставини зумовили те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали від 17 червня 2015 року було неповно зясовано обставини, що мають значення для справи та визнано встановленими обставини, що мають значення для справи, при їх недоведеності (зокрема, в частині існування безспірних вимог ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» до ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів»). Крім того, місцевий господарський суд в порушення вимог ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у підготовчому засідання не здійснив належним чином перевірку обґрунтованості вимог заявника та не зясував наявність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів».

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено апеляційним господарським судом, до подання ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» як ініціюючим кредитором заяви про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», між ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» та ОСОБА_12 було укладено договір про відступлення прав вимоги№ 22/04/15 від 22 квітня 2015 року, відповідно до якого ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» передало, а ОСОБА_12 прийняв право вимоги грошової заборгованості до ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», а також всі інші права та обовязки, які існували на момент укладання договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року, що виникли на підставі наступних документів: договору купівлі-продажу № 114 від 19 жовтня 2010 року, видаткової накладної №-А97 від 21 жовтня 2011 року, видаткової накладної №-А104 від 07 листопада 2011 року, акту № 1 приймання-передачі автотехніки за договором №114 від 10 жовтня 2011 року, акту № 1 приймання-передачі автотехніки за договором №114 від 19 жовтня 2011 року, рішення Господарського суду Львівської області від 07 вересня 2012 року у справі № 5015/3177/12, наказу Господарського суду Львівської області від 19 вересня 2012 року у справі № 5015/3177/12, договору купівлі-продажу № 105 від 28 вересня 2011 року, видаткової накладної №-А98 від 27 жовтня 2011 року, акту № 1 приймання-передачі автотехніки за договором №105 від 28 вересня 2011 року, рішення Господарського суду Львівської області від 21 серпня 2012 року у справі № 5015/3176/12, наказу Господарського суду Львівської області від 14 вересня 2012 року у справі № 5015/3176/12.

22 квітня 2015 року ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» та ОСОБА_12 на підтвердження виконання договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року та переходу права вимоги до ОСОБА_12 підписали акт приймання-передачі документації від 22 квітня 2015 року до договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року. Крім того, відповідно до вище вказаного акту приймання-передачі документації від 22 квітня 2015 року до договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» передало ОСОБА_12 усі документи (зокрема, оригінали правочинів, накладні і т.п.), на яких ґрунтувалися усі вимоги ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» до ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів».

Відповідно до п. 1.2 договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року загальна заборгованість ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» перед ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» станом на дату укладення договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року становила 1 522 137,75 грн.

Таким чином, усі грошові вимоги ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» до ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», які існували станом на 22 квітня 2015 року, були відступлені ОСОБА_12, тому на момент подання заяви про порушення провадження у справі про банкрутство у ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» були відсутні будь-які майнові вимоги до ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», в тому числі безспірні вимоги та відповідно право на подання такої заяви.

Оригінали договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року та акту приймання-передачі документації від 22 квітня 2015 року до договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року, надані представником кредитора ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» на виконання акту від 26 серпня 2016 року, були оглянуті апеляційним судом у судовому засіданні 29 серпня 2016 року. Нотаріально посвідчені копії договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року та акту приймання-передачі документації від 22 квітня 2015 року до договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року містяться в матеріалах справи № 914/1542/15(матеріали оскарження, т.2, а.с.164-166).

Договір про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року та акт приймання-передачі документації від 22 квітня 2015 року до договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року зі сторони ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» було підписано представником ОСОБА_14, який діяв на підставі договору доручення № 1 від 22 квітня 2015 року та довіреності № 1 від 22 квітня 2015 року. Нотаріально посвідчені копії договору доручення № 1 від 22 квітня 2015 року та довіреності № 1 від 22 квітня 2015 року, надані представником кредитора ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» на виконання акту від 26 серпня 2016 року, оглянуто апеляційним судом у судовому засіданні 29 серпня 2016 року. Копії договору доручення № 1 від 22 квітня 2015 року та довіреності № 1 від 22 квітня 2015 року містяться в матеріалах справи № 914/1542/15.

Представником кредитора ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» було також подано до суду копії нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_12 та ОСОБА_14 від 03 червня 2016 року, якими ОСОБА_12 та ОСОБА_14 підтвердили факт укладення та підписання договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року та акту приймання-передачі документації від 22 квітня 2015 року до договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року, а також факт передачі ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» усіх прав вимоги до ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» ОСОБА_12 згідно договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року. Оригінали вищевказаних заяв було оглянуто апеляційним судом у судовому засіданні 29 серпня 2016 року (матеріали оскарження, т.2, а.с.167-174).

Представником скаржника ОСОБА_2 та представником ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» на виконання вимог ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України було обґрунтовано неможливість подання до суду першої інстанції до дати проведення підготовчого засідання 17 червня 2015 року договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року, акту приймання-передачі документації від 22 квітня 2015 року до договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року, договору доручення № 1 від 22 квітня 2015 року та довіреності № 1 від 22 квітня 2015 року, оскільки на момент винесення оскаржуваної ухвали Господарського суду Львівської області від 17 червня 2015 року ні скаржник ОСОБА_2, ні ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія», ні ОСОБА_12 не були учасниками у справі про банкрутство та відповідно не мали процесуальної можливості подати зазначені докази суду першої інстанції.

ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» у своїх письмових поясненнях від 12 вересня 2016 року, надісланих на адресу суду, підтвердило факт укладення та підписання договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року та акту приймання-передачі документації від 22 квітня 2015 року до договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року, а також договору доручення № 1 від 22 квітня 2015 року та довіреності № 1 від 22 квітня 2015 року. Крім того, ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» підтвердило чинність і дійсність договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року та перехід усіх прав вимоги до ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» від ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» до ОСОБА_12 саме 22 квітня 2015 року, тобто до моменту звернення ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» та порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів».

При цьому доводи ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» про те, що виконавчому органу ТОВ «Укравтокомплект ЛТД»(тобто, директору ТОВ «Укравтокомплект ЛТД») не було відомо про укладення договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року на момент звернення ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», до уваги апеляційним господарським судом не приймаються, оскільки відповідно до ст. 239 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. З огляду на те, що ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» у відносинах з ОСОБА_12 з відступлення права вимоги до ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» представляв ОСОБА_14, який діяв на підставі чинних договору доручення та довіреності, то вчинені ОСОБА_14 від імені ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» правочини створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обов'язки саме ТОВ «Укравтокомплект ЛТД», а не його виконавчого органу або його інших органів управління.

Крім того, ТОВ «Укравтокомплект ЛТД», визнаючи факт втрати статуса кредитора щодо ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» з 22 квітня 2015 року, стверджує про правомірність подання ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» заяви про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів». Зазначене не узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 10 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відповідно до якої право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають боржник, кредитор. Таким чином, ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» не є належним заявником в розумінні ст.ст. 10-11 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» на тій підставі, що його вимоги до боржника було відступлено третій особі (ОСОБА_12С.) до подання відповідної заяви про порушення провадження у справі про банкрутство.

Колегія суддів звертає увагу на те, що договір про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року та акт приймання-передачі документації від 22 квітня 2015 року до договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року є доказами, які не були своєчасно подані сторонами (зокрема, ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» як ініціюючим кредитором) до Господарського суду Львівської області при вирішенні питання про порушення провадження у справі № 914/1542/15 про банкрутство ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів». Відповідно обставини, які встановлюються на підставі цих доказів, у тому числі обставини щодо відсутності у ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» підстав для подання заяви про порушення справи про банкрутство ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» після відступлення прав вимоги 22 квітня 2015 року, не можуть вважатися нововиявленими. Зазначене узгоджується з положеннями ст. 112 Господарського процесуального кодексу України та п. 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами».

При дослідженні змісту договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року, акту приймання-передачі документації від 22 квітня 2015 року до договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року, договору доручення № 1 від 22 квітня 2015 року та довіреності № 1 від 22 квітня 2015 року, апеляційним судом встановлено, що усі вищезазначені документи відповідають вимогам чинного законодавства України, зокрема, вимогам щодо чинності та дійсності правочину.

Жодних належних та допустимих доказів боржником - ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», ліквідатором боржника арбітражним керуючим ОСОБА_11 або іншими учасниками провадження у справі про банкрутство щодо недійсності або неукладеності договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року не надано. При цьому факт проведення часткового розрахунку за договором про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року між новим кредитором та первісним кредитором підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжного доручення № 001 від 29 квітня 2016 року. Проте зазначена обставина жодним чином не впливає на факт та момент переходу прав вимоги за договором про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року від ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» до ОСОБА_12, оскільки відповідно до п. 1.5 договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року право вимоги переходить до нового кредитора в день укладення цього договору та передання первісним кредитором новому кредитору документів, які підтверджують право вимоги, на підставі акту приймання-передачі документації відповідно до п. 2.1.2 договору та незалежно від здійснення оплати. При цьому, як уже було зазначено вище, такий акт приймання-передачі документації до договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року було складено та підписано саме 22 квітня 2015 року.

Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 01 серпня 2016 року у справі № 910/10086/16 позов ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» до ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» про визнання договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року недійсним залишено без розгляду. Також ухвалами Господарського суду міста Києва від 19 серпня 2016 року у справі № 910/15012/16 та від 31 серпня 2016 року у справі № 910/15781/16 позовні заяви ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» до ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» про визнання договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року недійсним було повернуто без розгляду.

Посилання ліквідатора ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» арбітражного керуючого ОСОБА_11 на те, що ним під час виконання повноважень керуючого санацією ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» було надіслано на адресу Головного управління Національної поліції в м. Києві заяву з проханням здійснення перевірки фактів, викладених у заяві (стосовного договору про відступлення прав вимоги № 22/04/15 від 22 квітня 2015 року), та притягнення винних осіб до відповідальності, апеляційним господарським судом до уваги не приймаються, оскільки результати такої перевірки станом на даний час відсутні.

Не заслуговують на увагу посилання ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» та ліквідатора боржника арбітражного керуючого ОСОБА_11 на те, що ОСОБА_12 не було вчинено дій з метою заміни стягувача у виконавчих провадженнях з виконання рішень Господарського суду Львівської області у справах № 5015/3176/12 та № 5015/3177/12.

Так, у матеріалах справи міститься копія ухвали Господарського суду Львівської області від 07 червня 2016 рокуу справі № 5015/3177/12, яку було залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12 липня 2016 року. Відповідно до вищевказаних ухвали та постанови ОСОБА_12 було відмовлено у задоволенні заяви про зміни сторони виконавчого провадження. Суди прийшли до висновку, що оскільки ОСОБА_12 не є фізичною особою-підприємцем, така заява не може бути задоволена, адже у протилежному випадку виникне ситуація, коли стягувачем у виконавчому провадженні і головне, позивачем у судовому процесі стане фізична особа, яка не є підприємцем, що суперечитиме ст.ст.1-2,21 Господарського процесуального кодексу України.

Також у матеріалах справи міститься копія ухвали Господарського суду Львівської області від 13 липня 2016 рокуу справі № 5015/3176/12, якою було зупинено провадження у справі № 5015/3176/12 за заявою ОСОБА_12 про заміну сторони у виконавчому провадженні до вирішення повязаної з нею справи № 910/10086/16. Як було вказано вище, ухвалою Господарського суду міста Києва від 01 серпня 2016 року у справі № 910/10086/16 позов ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» залишено без розгляду, тобто станом на сьогодні існують усі підстави для поновлення провадження у справі № 5015/3176/12 за заявою ОСОБА_12 про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Колегія суддів зазначає, що звернення до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні є правом зацікавленої особи, а тому є неприпустимим ставити у залежність факт та момент переходу прав вимоги первісного кредитора до нового кредитора від факту та моменту звернення або не звернення нового кредитора до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Крім того, ОСОБА_12 було відмовлено у заміні сторони у виконавчому провадженні з огляду на те, що він є фізичною особою і не може бути позивачем у господарському процесі згідно Господарського процесуального кодексу України, однак це не свідчить про те, що ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» не втратило статус кредитора ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» 22 квітня 2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 16 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи. Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 7 ст. 16 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство або відсутня хоча б одна з підстав, передбачених ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В порушення вимог ст. 11 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» не було надано суду першої інстанції належні докази на підтвердження права вимоги ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» до ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», зокрема, на підтвердження наявності безспірних вимог. При цьому ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» і не могло надати такі докази, оскільки оригінали документів, на яких ґрунтувалися усі грошові вимоги ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» до ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», було передано від ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» ОСОБА_12 ще 22 квітня 2015 року.

Отже, судом першої інстанції при винесенні ухвали від 17 червня 2015 року не було всебічно, повно і обєктивно розглянуто всі обставини справи в їх сукупності, оскільки при вирішенні питання про порушення провадження у справі про банкрутство № 914/1542/15 суд не перевірив обґрунтованість вимог ТОВ «Укравтокомплект ЛТД» та не зясував наявність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» за заявою ТОВ «Укравтокомплект ЛТД».

У п. 36 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 15 «Про судову практику в справах про банкрутство» вказано, що законом не врегульовано подальшого перебігу провадження у справі у випадках, коли у встановленому законодавством порядку виявлено безпідставність вимог кредитора (кредиторів), за заявою якого (яких) було порушено справу про банкрутство боржника, або коли порушено провадження у справі про банкрутство підприємств, стосовно яких діє законодавча заборона порушувати справи про банкрутство. У таких випадках судам слід припиняти провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»,яка була чинна до порушення провадження у справі № 914/1542/15; в чинній на момент винесення оскаржуваної ухвали від 17 червня 2015 року редакції ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» аналогічна норма закріплена в п. 7 ч. 1 ст. 83 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом») та п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» та ПрАТ «Юнікон» щодо неможливості припинення провадження у справі про банкрутство № 914/1542/15 на вищевказаній підставі у звязку з визнанням ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» банкрутом згідно з постановою Господарського суду Львівської області від 09 серпня 2016 року.

Кредитором ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу на ухвалу ще 01 серпня 2016 року. При прийнятті постанови від 09 серпня 2016 року Господарському суду Львівської області було відомо про прийняття Львівським апеляційним господарським судом до свого провадження вищевказаної апеляційної скарги ОСОБА_2, про що зазначено в тексті постанови від 09 серпня 2016 року. Проте суд першої інстанції всупереч положенням п. 7 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28 березня 2013 року № 01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI)» провадження у справі № 914/1542/15 не зупинив, чим порушив вимоги ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до наведеного вище положення п. 36 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 15 «Про судову практику в справах про банкрутство» припиняти провадження на підставі саме п. 7 ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» слід виключно через те, що законом не врегульовано подальшого перебігу провадження у справі у випадках, коли у встановленому законодавством порядку виявлено безпідставність вимог кредитора (кредиторів), за заявою якого (яких) було порушено справу про банкрутство боржника. Також очевидним є те, що подальше існування безпідставно порушеного провадження у справі про банкрутство є недопустимим незалежно від того, на якій стадії воно перебуває, оскільки цим прямо порушуються як права самого боржника, такі його кредиторів, працівників, засновників (учасників, акціонерів) тощо. Зокрема, існування безпідставно порушеного провадження у справі про банкрутство № 914/1542/15 порушує не лише майнові права скаржника ОСОБА_2 як кредитора боржника, але і її трудові права як працівника боржника, оскільки ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачені окремі особливості звільнення працівників, виплати вихідної допомоги у звязку з банкрутством боржника, тощо.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постановах від 10 вересня 2013 року у справі № Б15/188-09, від 03 вересня 2014 року у справі № 44/621-б, від 30 вересня 2014 року у справі № 5021/1900/2011.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до норми ст. 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Львівської області від 17 червня 2015 року справі №914/1542/15 винесена за неповного зясування обставин справи, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими,з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення, а тому підлягає скасуванню з припиненням провадження у справі №914/1542/15 про банкрутство ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів».

Керуючись ст.ст. 80,101,103,104,105,106 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Апеляційну скаргу кредитора ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Ухвалу господарського суду Львівської області від 17.06.2015р. у справі №914/1542/15 скасувати.

Провадження в справі №914/1542/15 про банкрутство ПАТ Дрогобицький завод автомобільних кранів припинити.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Матеріали справи скерувати в господарський суд Львівської області.

ОСОБА_15 Мирутенко

Судді О.І. Матущак

ОСОБА_1

«Повний текст постанови виготовлено 22.09.2016р.»