ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.09.16р. Справа № 904/5511/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ, Київська область

до Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЖГАЗ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 133 712 850, 25 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, дов. № 14-138 від 13.05.2014;;

від відповідача - ОСОБА_2, дов. № 35-Д від 01.02.2016;

СУТЬ СПОРУ:

ПАТ НАК «Нафтогаз України» (далі Позивач) звернулося з позовом до ПАТ «Криворіжгаз» (далі Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача 110 225 584,11 грн. боргу за отриманий природний газ, 17 586 200,58 грн. пені, 4 521 167,38 грн. витрат від інфляції, 1 379 878,18 грн. три відсотки річних. Заявлені позовні вимоги, мотивовані порушенням з боку Відповідача своїх зобов'язань за договором на купівлю-продаж природного газу № 13-156-ВТВ від 04.01.2013 року щодо своєчасної та повної плати вартості переданого природного газу.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що з огляду на умови договору № 13-156-ВТВ, в редакції змін, внесених постановою Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/497/16 від 03.08.2016 року, остаточний розрахунок за фактично використаний Відповідачем газ, має бути здійснений не пізніше 20.01.2018 року, що відповідно свідчить про відсутність підстав для стягнення заявленої суми основного боргу, та застосування відповідальності за порушення відповідачем зобов'язання з оплати поставленого газу. Крім того, заперечуючи проти заявлених вимог, Відповідач посилається на існування форс-мажорних обставин, на час дії яких строк виконання зобов'язання було відкладено. Також Відповідач посилається на безпідставність нарахування Позивачем пені в період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, який введено під час порушення господарським судом Дніпропетровської області провадження у справі про банкрутство ПАТ «Криворіжгаз» № 38/904/208/2013 від 08.01.2013 року.

14.09.2016 року Позивачем подано клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду справи № 910/497/16. Також, Позивачем подано клопотання про колегіальний розгляд даної справи, яке мотивовано великою кількістю обставин та заперечень, на які посилаються сторони спору, та важливістю результатів розгляду справи для обох сторін.

В судовому засіданні 20.09.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення, згідно ст. 85 ГПК України.

Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників Позивача та Відповідача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.01.2013 року між Позивачем (Продавцем0 та відповідачем (Покупцем) був укладений договір на купівлі-продаж природного газу № 13-156-ВТВ.

За умовами п. 1.1 договору, продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Пунктом 2.1 договору сторони передбачили, що продавець передає покупцеві у 2013 році газ в обсязі до 16 391,100 тис.куб.м.

Згідно з п. 3.3 договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу оформлюється актом приймання-передачі газу.

На виконання умов договору, протягом січня 2013 року грудня 2015 року Позивач передав, а відповідач прийняв природний газ в обсязі 43 848,981 тис.куб.м. на загальну суму 287 590 878,56 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі природного газу (а.с. 44-78), та не заперечувалося відповідачем під час розгляду справи.

Протягом дії договору сторонами було підписано кілька додаткових угод щодо зміни умов договору в частині ціни та обсягів поставки газу, а також, щодо порядку та умов проведення розрахунків.

Зокрема, 22.12.2014 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 11 до договору, відповідно до якої сторони виклали п.п. 1.1, 2.1, 6.1, 11 договору в наступній редакції:

« 1.1 Продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2013-2015 роках природний газ, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах договору.»

« 2.1 Продавець передає покупцеві у період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року газ в обсязі до 46 082,447 тис.куб.м.»

« 6.1 Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень пункту 6.2. договору.

Остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем після отримання повних розрахунків за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці відповідно до договорів на розподіл природного газу, укладеними між продавцем та покупцем.

У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки природного газу за цим договором продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок за використаний природний газ здійснюється покупцем на підставі акту приймання-передачі до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У будь якому випадку, остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу.»

« 11. Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 січня 2013 року і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.»

Виходячи з наведених вище умов договору, вважаючи строк остаточного розрахунку за поставлений газ таки, що настав, Позивач звернувся з даним позовом до суду, та вимагає стягнення з Відповідача 110 225 584,11 грн. боргу за отриманий природний газ, а також 17 586 200,58 грн. пені, 4 521 167,38 грн. витрат від інфляції, 1 379 878,18 грн. трьох відсотків річних, які нараховані за період прострочення оплати вартості поставленого газу згідно наданого до позову розрахунку.

Як убачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/497/16 від 03.08.2016 року, скасовано рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2016 року, з викладенням його резолютивної частини в наступній редакції:

« 1. Позов Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" задовольнити повністю.

2. Внести зміни до договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 року №13-156-ВТВ, укладеного між ПАТ "Криворіжгаз" та ПАТ НАК "Нафтогаз Україна" та викласти в новій редакції:

Пункт 6.1 статті 6 "Порядок та умови проведення розрахунків", а саме:

"Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2. договору.

Остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем після отримання повних розрахунків за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці, відповідно до договорів на розподіл природного газу, укладеними між продавцем і покупцем.

У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки природного газу за цим договором продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок за використаний природний газ здійснюється покупцем на підставі акту приймання-передачі до 20 числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

У будь якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем не пізніше 20.01.2018 року.

Дата остаточного розрахунку переглядається за ініціативою однієї із сторін у разі істотної зміни обставин, зокрема:

- зміни тарифу на транспортування природного газу;

- підвищення цін на природний газ;

- прийняття або неприйняття органами державної влади наказів, розпоряджень, постанов тощо, які прямо чи опосередковано стосуються взаємовідносин сторін.

Сторона, яка отримала пропозицію про заміну строків остаточних розрахунків за договором, зобов'язана у двадцятиденний строк розглянути її та надати відповідь на таку пропозицію.

У разі наявності розбіжностей з даними пропозиціями, сторона, яка не згодна з пропозиціями, передає питання врегулювання розбіжностей до суду у двадцятиденний строк.

Якщо сторона, яка одержала пропозицію, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності чи не надасть відповіді на пропозиції, то пропозиції другої сторони щодо зміни строків розрахунків вважаються прийнятими.";

Статтю 11 "Строк дії договору", а саме:

"Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 січня 2013 року, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків за газ - до 20.01.2018 року."

В силу приписів ст. 653 ЦК України, у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Частиною 3 статті 631 ЦК України, передбачена можливість застосування умов договору до відносин, що виникли між сторонами до його укладення.

Згідно положень ч. 3 ст. 105 ГПК України, постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням з наведених вище вимог чинного законодавства, слід дійти висновку, що умови п. 6.1., 11 договору № 13-156-0ВТВ від 04.01.2013 року, є відповідно зміненими з дня прийняття постанови Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/497/16, тобто, з 03.08.2016 року, із застосуванням положень таких змін до відносин сторін, що виникли між ними до їх внесення.

З огляду на викладені вище обставини, виходячи з умов п. 6.1 договору № 13-156-ВТВ від 04.01.2013 року, в редакції змін від 03.08.2016 року, за відсутності доказів повного розрахунку Позивача за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, обов'язок Відповідача щодо остаточної оплати за газ поставлений протягом січня 2013 року грудня 2015 року, є таким, що не настав, що відповідно виключає підстави для задоволення заявлених вимог про стягнення як суми боргу за отриманий газ, так і нарахувань, пов'язаних з порушенням цього зобов'язання, у вигляді пені, інфляційних втрат, та трьох процентів річних.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, заявлені Позивачем вимоги підлягають відхиленню в повному обсязі.

Суд не вбачає підстави для задоволення клопотання Позивача про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду справи № 910/497/16, адже розгляд вказаної справи є закінченим з прийняттям постанови суду апеляційної інстанції, яка набрала законної сили з дня її прийняття. При цьому, суд звертає увагу, що в разі скасування постанови Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/497/16, яка стала підставою для ухвалення рішення у справі № 904/5511/16, останнє може бути переглянуто з підстав передбачених п. 4 ч. 2 ст. 112 ГПК України.

Суд також не вбачає підстав для задоволення клопотання Позивача про колегіальний розгляд даної справи, через відсутність передбачених ст. 4-6 Господарського процесуального кодексу України підстав для такого розгляду.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судовий збір у справі покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 32, 33, 35, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 26.09.2016

Суддя ОСОБА_3