ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.09.16 Справа № 904/7068/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича комерційна фірма "ДОНБАС-ТЕРМО", м. Київ

до Управління капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, м. Дніпро

про стягнення 15 000,00 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність №1727/0174-16 від 15.07.2016

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича комерційна фірма "ДОНБАС-ТЕРМО" (надалі Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Управління капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації (надалі Відповідач) про стягнення 15 000,00 грн. збитків за подання скарги до Антимонопольного комітету України.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2016 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

В судовому засіданні 13.09.2016 розгляд справ був відкладений на 26.09.2016 відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач в судові засідання, призначені на 13.09.2016, 26.09.2016, не з'явився, 12.09.2016 від Позивача надійшла заява б/н від 09.09.2016 про розгляд справи без участі його представника.

Суд задовольнив заяву Позивача про розгляд справи без участі його представника.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на те, що в зв'язку з порушенням Відповідачем законодавства у сфері державних закупівель шляхом прийняття необґрунтованого рішення про відхилення пропозицій конкурсних торгів, Позивач здобув збитки на оплату за подання скарги до Антимонопольного комітету в сумі 15 000,00 грн.

У підтвердження своїх позовних вимог Позивач надав суду рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель №1586-р/пк-ск від 18.07.2016, платіжне доручення №7648 від 13.06.2016, оголошення про результат торгів №155385.

Позивач керуючись статтями 15, 16 Цивільного кодексів України просить стягнути з Відповідача збитки в сумі 15 000,00 грн. за подання скарги до Антимонопольного комітету України .

Відповідач позовні вимоги не визнав, 12.09.2016 надав відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що заявлені Позивачем до відшкодування витрати не є збитками у розумінні статті 22 Цивільного кодексу України, так як понесені в якості сплати обов'язкового платежу за вчинення певних дій з метою реалізації свого права на оскарження процедури державної закупівлі, а не у зв'язку з протиправною поведінкою Відповідача.

В судовому засіданні 26.09.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника Позивача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича комерційна фірма "ДОНБАС-ТЕРМО" (Позивач) прийняло участь у конкурсних торгах, які проводились Управлінням капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації за найменуванням "ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 транспортабельна модульна котельня установка обласного госпіталю для ветеранів війни смт. Роздори, вул. Виконкомівська, 9 Синельниківського району Дніпропетровської області (будівництво)" (оголошення №108142, оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу, бюлетень від 26.04.2016 №80 (26.04.2016). Однак, згідно з протоколом засідання комітету з конкурсних торгів від 06.06.2016 №2 пропозиція Позивача була відхилена як така, що не відповідає умовам документації конкурсних торгів. Та відповідно до протоколу оцінки пропозицій конкурсних торгів, цінових пропозицій б/д б/н, яка відбулась 06.06.2016, найбільш економічно вигідною Відповідач визнав пропозицію ТОВ "БУДМАКС-КОМПАНІ".

Позивач не погодився з рішенням Відповідача та звернувся зі скаргою до постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель. Рішенням постійної діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель №1586-р/пк-ск від 18.07.2016 скаргу Позивача було задоволено повністю та зобов'язано Відповідача скасувати всі рішення, прийнятті після розкриття пропозицій конкурсних торгів учасників процедури закупівлі - "ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 транспортабельна модульна котельня установка обласного госпіталю для ветеранів війни смт. Роздори, вул. Виконкомівська, 9 Синельниківського району Дніпропетровської області (будівництво)"(оголошення №108142, оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу, бюлетень від 26.04.2016 №80 (26.04.2016).

Згідно вимог ч.2 ст.623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Приписами ч.2 ст.224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Таким чином, застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, чинне законодавство пов'язує з наявністю таких елементів складу цивільного правопорушення, як протиправної поведінки особи, факту заподіяння збитків, вини особи, яка заподіяла збитки та за умови безпосереднього причинного звязку між неправомірними діями особи, яка заподіяла збитки, і самими збитками. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

В обґрунтування заподіяння збитків в сумі 15 000,00 грн. Позивач посилається на рішення постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель №1586-р/пк-ск від 18.07.2016, платіжне доручення №7648 від 13.06.2016 про сплату витрат за подання скарги відповідно до ст.18 Закону України "Про здійснення державних закупівель".

У відповідності до ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1)протиправної поведінки; 2)шкоди та її розміру; 3)причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкоди; 4)вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до п.п.5,8 ч.4 ст.18 Закону України "Про здійснення державних закупівель" за подання скарги до органу оскарження справляється плата, яка зараховується до Державного бюджету України. Розмір плати визначається Кабінетом Міністрів України. Орган оскарження повертає скаргу без розгляду, зокрема, у випадках, коли суб'єктом оскарження не внесено передбачену плату.

Закон не передбачає як можливість повернення цієї плати, так і можливість її покладання на порушника процедури закупівлі в разі задоволення вимог скаржника (по аналогії з розподілом судових витрат при прийнятті рішення).

Позивачем не доведено завдання йому збитків внаслідок протиправної поведінки Відповідача при здійсненні процедури державної закупівлі.

Недоведеність завдання Позивачу збитків у вигляді витрат при поданні скарги до органу оскарження підтверджується тим, що в результаті цих витрат Позивач все ж таки захистив свої права, оскільки рішенням Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства в сфері державних закупівель від 18.07.2016 №1586-р/пк-ск зобов'язано Відповідача скасувати всі рішення, прийнятті після розкриття пропозицій конкурсних торгів учасників процедури закупівлі - "ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 транспортабельна модульна котельня установка обласного госпіталю для ветеранів війни смт. Роздори, вул. Виконкомівська, 9 Синельниківського району Дніпропетровської області (будівництво)" та встановлено неправомірність дій Відповідача щодо відхилення конкурсної пропозиції Позивача під час здійснення цієї процедури.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що звернення Позивача зі скаргою до Антимонопольного комітету України, є його правом, а не обов'язком. При цьому, внесення Позивачем 15 000,00 грн. в якості обов'язкового платежу до Державного бюджету України спрямоване на дотримання встановленого законом порядку подання скарги до органу оскарження. Відтак, заявлені Позивачем до відшкодування витрати не є збитками у розумінні ст.22 Цивільного кодексу України, так як понесені саме з метою реалізації свого права на оскарження процедури державної закупівлі, а не у зв'язку з протиправною поведінкою Відповідача по відношенню до Позивача, наявність якої останній не довів.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

В даному випадку Позивач не був та не міг бути примушений до подання скарги на дії Відповідача та сплати відповідного платежу за розгляд скарги.

Суд вважає, що до складу позадоговірної шкоди можуть входити і відповідно можуть стягуватися в якості збитків суми внесених до бюджету податків, зборів та інших обов'язкових платежів виключно за умови, що вони є витратами, понесеними у внаслідок протиправної поведінки заподіювача шкоди. Визначальним моментом для віднесення публічно-правових платежів до складу збитків повинен бути доведений причинний зв'язок цих платежів з неправомірною поведінкою Відповідача.

Крім того, в даній правовій ситуації витрати на реалізацію права на оскарження процедури закупівлі понесені Позивачем ще до встановлення компетентним державним органом факту вчинення Відповідачем неправомірних дій, а не внаслідок них.

Наведеним вище спростовується твердження Позивача про те, що подання скарги з метою захисту свого порушеного права було зумовлено протиправною поведінкою Відповідача, а саме неправомірними діями щодо відхилення конкурсної пропозиції Позивача під час здійснення процедури закупівлі.

Отже, Позивач не довів як завдання шкоди у спірній сумі неправомірними діями Відповідача, так і наявність причинно-наслідкового зв'язку між збитками та протиправною поведінкою Відповідача під час проведення процедури закупівлі, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України понесені Позивачем судові витрати у справі покладаються на Позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 03.10.2016.

Суддя ОСОБА_2