ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23.09.16р. Справа № 904/8307/16

Суддя господарського суду Крижний О.М. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейдінг Дніпро", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біларт", м. Дніпро

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Зайченко Ірина Анатоліївна, м. Дніпро

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділ реєстрації майнових прав Управління - Реєстраційна служба Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування реєстрації права власності

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейдінг Дніпро" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біларт" визнати недійсним договір купівлі-продажу від 20.03.2015 року, реєстровий номер 679, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко І.А., за яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейдінг Дніпро" передав у власність, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Біларт" прийняло у власність нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди, які розташовані за адресою: місто Дніпро, вулиця Виконкомівська, будинок 11, які складаються з адміністративної будівлі літ.А-2 загальною площею 664,0 кв.м., в тому числі під літ.А-2 підвал, літ.А1-2 прибудова, літ.а,а,11, а 111-приямки, літ.а1, а1У - ганки, літ Б-1 - гараж, загальною площею 33,3 кв.м., літ. В, Г, Д навіси (тимчас.) 1, 11 мостіння, скасувавши реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Біларт" на нерухоме майно, а саме будівлі та споруди, які розташовані за адресою: місто Дніпро, вулиця Виконкомівська, будинок 11, внесені на підставі вказаного договору. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

1) Відповідно до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

При чому, відповідно до законодавчої техніки, використаної при конструюванні ст.63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви без розгляду у вказаному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: 49005, місто Дніпро, проспект Карла Маркса, будинок, 1-А, офіс 702, ідентифікаційний код33855648 .

Між тим, як вбачається з опису вкладення у цінний лист позивачем направлено відповідачу позовну заяву з додатками за адресою: 49000, м. Дніпро, вул. Леніна. буд. 27. кв. 13.

Суд звертає увагу, що у спірному договорі купівлі-продаж вказана така ж адреса відповідача як і позивач вказав у позовній заяві, однак позивачем не додано доказів перебування відповідача за такою адресою.

Таким чином, позивачем направлено позовну заяву з додатками на відмінну від місцезнаходження відповідача адресу.

Отже, до позовної заяви не додано належних доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Крім того, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним законодавством України (ст.56 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов'язку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обов'язок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі. Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов'язку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

2) Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У відповідності з п. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України": якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (абзац другий частини третьої ст. 6 Закону).

При зверненні до суду з позовом, позивач заявив дві вимоги - немайнового характеру (визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування реєстрації права власності), а відтак має сплачуватися судовий збір окремо за кожною вимогою.

Однак, позивачем додано до позовної заяви квитанцію №186955512 від 02.07.2016 року про сплату судового збору у розмірі 1378,00 грн., тобто оплачено лише одну вимогу немайнового характеру.

Відтак, позивачем не додано доказів сплати судового збору у відповідному розмірі.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються суду в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.03р. № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають із слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч вимог, позивачем надано ксерокопії документів, що не можуть бути доказами, оскільки належним чином не засвідчені.

За змістом ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Вказані обставини перешкоджають прийняття позовної заяви до розгляду, оскільки унеможливлюють якісну підготовку справи до судового розгляду та вчинення всіх дій, передбачених ст.65 Господарського процесуального кодексу України.

Також, при повторному зверненні з позовом до суду, позивачу слід звернути на склад учасників судового процесу, зокрема щодо заявленої до відповідача вимоги про скасування реєстрації права власності.

Крім цього, суд зазначає, що згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, оцінка судом виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Керуючись п.п. 4, 6 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток:

- позовна заява з додатками на 22 арк., в т.ч. оригінал квитанції №186955512 від 02.07.2016 року про сплату судового збору у розмірі 1378,00 грн..

- заява про забезпечення позову з додатком (оригінал квитанції №061910046 від 19.09.2016 року про сплату судового збору у розмірі 689,00 грн.).

Суддя О.М. Крижний