ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016 року Справа № 904/3132/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Вечірка І.О., Кузнецова В.О.

секретар судового засідання Погорєлова Ю.А.

представники сторін:

від позивача: представник в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

від відповідача: ОСОБА_1 представник ( дов. від 22.08.2016 р. № 14-327юр )

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 р. у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МЛ Компані",

м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг",

м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЛ Компані" звернулося до господарського суду з позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Арселорміттал Кривий Ріг" про стягнення 88 017,25 грн. основної заборгованості; 11 592,29 грн. пені; 1 924,24 грн. трьох відсотків річних; 2 464,48 грн. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 р. ( суддя Петренко І. В. ) у справі № 904/3132/16 позов задоволено частково стягнуто з публічного акціонерного товариства "Арселорміттал Кривий Ріг" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "МЛ Компані" - 88 017,25 грн. основної заборгованості; 1 924,24 грн. 3 % річних; 1 349,06 грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено, оскільки відсутні докази наявності між сторонами згоди про стягнення пені та в договорі визначений інший спосіб компенсації знецінення грошових коштів, а саме перерахунок відносно курсу національної валюти гривні до долара США. В такому випадку нарахування інфляційних втрат є неможливим.

Не погодившись з вказаним рішенням публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016р. у справі № 904/3132/16 в частині задоволення позовних вимог скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, в іншій частині залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що зі сторони Позивача не було надано суду доказів направлення на адресу ПАТ «АМКР» оригіналу рахунків-фактури, що є виключною підставою для здійснення оплати за поставлену на адресу Скаржника продукцію, а отже не надання доказів такого направлення є підставою для звільнення ПАТ «АМКР» від обовязку здійснення відповідної оплати, з чого вбачається відсутність факту прострочення виконання зобовязань зі сторони ПАТ «АМКР». Крім того, Договором прямо визначено, що доплата здійснюється Відповідачем протягом 15 календарних днів з момент отримання коригувального рахунку Продавця, тоді як такий коригувальний рахунок взагалі не надавався Позивачем Відповідачу, що також свідчить про не виникнення обовязку Відповідача із здійснення доплати вартості поставленої продукції. Отже, у звязку з відсутністю прострочення виконання ПАТ «АМКР» грошового зобовязання за наведеним вище договором, позовні вимоги Позивача щодо сплати трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України є необгрунтованими та безпідставними.

Позивач у відзиві на позов просить апеляційний суд залишити рішення господарського суду без змін, а апеляційну скаргу Відповідача без задоволення, оскільки вважає рішення суду цілком обгрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_2 у складі колегії суддів: Вечірка І.О., Євстигнеєва О.С.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.06.2016 р. апеляційна скарга прийнята до провадження колегією суддів у складі: ОСОБА_2 (головуючий ), суддів: Вечірка І.О., Євстигнеєва О.С. Розгляд справи призначено на 19.07.2016 р.

Розпорядженням керівника апарату суду від 18.07.2016р. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі, у звязку з перебуванням у відпустці судді Вечірка І.О.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_2 у складі колегії суддів: Євстигнеєва О.С., Паруснікова Ю.Б.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.07.2016 р. колегією суддів у складі: ОСОБА_2М.( головуючий ), суддів: Євстигнеєва О.С., Паруснікова Ю.Б., розгляд апеляційної скарги відкладено на 11.08.2016 р.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 10.08.2016 р. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі, у звязку з перебуванням у відпустці судді Паруснікова Ю.Б.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_2 у складі колегії суддів: Євстигнеєва О.С., Вечірко І.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.08.2016 р. колегією суддів у складі: ОСОБА_2М.( головуючий ), суддів: Євстигнеєва О.С., Вечірко І.О., розгляд апеляційної скарги відкладено на 29.09.2016 р.

Розпорядженням Керівника апарату суду від 28.09.2016 р. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі, у звязку з перебуванням у відпустці судді Євстигнеєва О.С.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_2 у складі колегії суддів: Вечірко І.О., Кузнецова В.О.

У судове засідання 29.09.2016 р. представник Позивача не з'явився. Причини неявки представника Позивача суду не відомі, про час та місце розгляду справи учасники судового процесу повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що залучені до матеріалів справи докази дозволяють визначитись відносно законності оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутності представника Позивача, який не скористався своїм правом зявитись в судове засідання.

У судовому засіданні 29.09.2016 р. оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи 12.03.2015 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "МЛ Компані" ( Продавець ) та публічним акціонерним товариством "Арселорміттал Кривий Ріг" (Покупець ) укладено Договір № SAP№/1533, відповідно до п. 1.1 умов якого Продавець зобов'язується поставити та передати у власність Покупця продукцію відповідно до специфікацій, узгоджених до договору, а Покупець прийняти продукцію та оплатити її на умовах даного договору.

Загальна вартість продукції за договором складається з суми вартості всіх партій продукції, узгоджених по всім специфікаціям до даного договору ( п. 2.1 договору ).

Відповідно до п. 4.1. договору датою оплати вважається дата списання коштів з рахунку Покупця на користь Продавця. Оплата продукції Покупцем здійснюється в національній валюті України по банківських реквізитах Продавця, зазначених в договорі в наступному порядку: оплата продукції, поставленої на склад Покупця, здійснюється після надання відповідного оригіналу рахунку Покупцеві у терміни, узгоджені відповідними специфікаціями ( п. 4.1.1 договору ).

Відповідно п. 3.4, п. 3.6 договору, поставка вважається виконаною продавцем за умови точної відповідності поставленої продукції замовленню на поставку покупця по строкам, номенклатурі й обсягу, після надання продавцем всіх супроводжувальних документів: рахунок-фактура; накладна ( видаткова, ТТН, залізнична накладна, курєрської служби ); податкова накладна відповідно до вимог ДПІ; оригінал документу, що підтверджує якість продукції ( сертифікат якості та/або відповідності, виданий на одиницю або партію продукції, що постачається за цим договором, та/або паспорт виробу, та/або інструкція ( керівництво ) з технічної експлуатації та гарантійний талон, за його наявності ).

Згідно з п. 4.2. договору, сторони, керуючись положеннями статей 524, 533 Цивільного кодексу України, можуть встановити у специфікаціях до договору (відповідних доповненнях) еквівалент ціни продукції без ПДВ у іноземній валюті та обмінний курс гривні до іноземної валюти та дату, на яку він встановлений. Сторони узгодили, що у разі зміни поточного обмінного курсу НБУ гривні до іноземної валюти на дату оплати ( більш ніж на 3 % ) по відношенню до курсу іноземної валюти, зазначеного у відповідній специфікації, ціна продукції та сума відповідної специфікації підлягають пропорційній зміні. Така пропорційна зміна буде відбуватися без додаткового узгодження сторін і буде обов'язковою для сторін ( у тому числі для оплати Покупцем ). Сторони, в такому разі проводять такий перерахунок ціни продукції та суми відповідної специфікації за формулою: Ц1 = ((0,9 * Ц0) * (К1/К0)) + (Ц0 * 0,1),

Ц1 - ціна продукції в гривнях, що підлягає сплаті;

Ц0 - ціна продукції у гривнях, встановлена у специфікації;

К0 - курс гривні до іноземної валюти, встановлений у специфікації;

К1 - курс гривні до іноземної валюти на робочий день, передуючий дню оплати.

Сторони узгодили, що оплата здійснюється наступним чином:

- при зменшенні курсу НБУ, встановленого на останній робочий день, що передує дню оплати, у порівнянні з курсом, зазначеним у відповідній специфікації, оплата продукції здійснюється з урахуванням такої зміни. Коригувальний рахунок оформлюється продавцем після проведення платежу.

- при збільшенні курсу, встановленого НБУ в останній робочий день, що передує дню оплати, у порівнянні із курсом, зазначеним у відповідній специфікації, оплата здійснюється без перерахунку зміни вартості продукції з подальшою доплатою на підставі коригувального рахунку протягом 15 (п'ятнадцяти) календарних днів з дати отримання покупцем коригувального рахунку.

Між сторонами було підписано специфікації до договору: № 1 від 12.03.2015 р., № 2 від 12.03.2015 р., № 4 від 01.04.2015 р., № 5 від 08.04.2015 р., в яких сторони визначили код матеріалу, назву матеріалу, нормативний документ, договірну кількість, одиницю вимірювання, ціну за одиницю ( без ПДВ ), грн., вартість ( без ПДВ ), грн. Визначено умови оплати, а саме оплата продукції на склад покупця, здійснюється в розмірі 100 % від вартості такої продукції протягом 20 днів з дати надання відповідного оригіналу рахунку покупцеві.

В специфікації № 1 від 12.03.2015 р. сторони визначили, що додаткові домовленості, а саме сторони, керуючись положеннями статей 524, 533 Цивільного кодексу України, встановили еквівалент загальної суми цієї специфікації з ПДВ в іноземній валюті доларах США у сумі 5 441,11 доларів США ( п'ять тисяч чотириста сорок один долар 11 центів ), розрахований по курсу НБУ У розмірі 26,049893 грн. / 1 долар США, встановленому на 16.02.2015 р.

В специфікації № 2 від 12.03.2015р. сторони визначили, що додаткові домовленості, а саме загальна сума договору збільшилася ( з урахуванням всіх специфікацій ) і складає 342 112,80 грн. ( триста сорок дві тисячі сто дванадцять грн. 80 коп.) у тому числі ПДВ 57 018,80грн.

Сторони, керуючись положеннями статей 524, 533 Цивільного кодексу України, встановили еквівалент загальної суми цієї специфікації з ПДВ в іноземній валюті доларах США у сумі 7 324,09 доларів США (сім тисяч триста двадцять чотири долари 09 центів), розрахований по курсу НБУ У розмірі 27,357992 грн. / 1 долар США, встановленому на 19.02.2015 р.

В специфікації № 4 від 01.04.2015 р. сторони визначили, що додаткові домовленості, а саме загальна сума договору збільшилася ( з урахуванням всіх специфікацій ) і складає 555 446,16 грн. (п'ятсот п'ятдесят п'ять тисяч чотириста сорок шість грн. 16 коп.) у тому числі ПДВ 92 574,36 грн.

Сторони, керуючись положеннями статей 524, 533 Цивільного кодексу України, встановили еквівалент загальної суми цієї специфікації з ПДВ в іноземній валюті доларах США у сумі 7 652,86 доларів США ( сім тисяч шістсот п'ятдесят два долари 86 центів), розрахований по курсу НБУ у розмірі 21,553929 грн. / 1 долар США, встановленому на 12.03.2015 р.

В специфікації № 5 від 08.04.2015 р. сторони визначили, що додаткові домовленості, а саме загальна сума договору збільшилася (з урахуванням всіх специфікацій) і складає 562 500,36 грн. (п'ятсот шістдесят дві тисячі п'ятсот грн. 36 коп.) у тому числі ПДВ 93 750,06 грн.

Сторони, керуючись положеннями статей 524, 533 Цивільного кодексу України, встановили еквівалент загальної суми цієї специфікації з ПДВ в іноземній валюті доларах США у сумі 327,28 доларів США (триста двадцять сім доларів 28 центів), розрахований по курсу НБУ у розмірі 21,553929 грн. / 1 долар США, встановленому на 12.03.2015р.

В специфікації № 1 від 12.03.2015 р., специфікації № 2 від 12.03.2015 р., специфікації № 4 від 01.04.2015 р. та специфікації № 5 від 08.04.2015 р. сторони узгодили, що у разі зміни поточного обмінного курсу НБУ гривні до іноземної валюти на дату оплати ( більш ніж на 3 % ) по відношенню до курсу долара США зазначеного у даних специфікаціях, ціна продукції та сума даних специфікацій підлягає пропорційній зміні. Така пропорційна зміна буде відбуватися автоматично і не потребує додаткового узгодження сторін і буде обов'язковою для сторін ( у тому числі для оплати покупцем ).

Сторони, в такому разі проводять такий перерахунок ціни продукції та суми відповідної специфікації за формулою:

Ц1 = ((0,9 * Ц0) * (К1/К0)) + (Ц0 * 0,1),

Ц1 - ціна продукції в гривнях, що підлягає сплаті;

Ц0 - ціна продукції у гривнях, встановлена у специфікації;

К0 - курс гривні до іноземної валюти, встановлений у специфікації;

К1 - курс гривні до іноземної валюти на робочий день, передуючий дню оплати.

Сторони узгодили, що оплата здійснюється наступним чином:

- при зменшенні курсу НБУ, встановленого на останній робочий день, що передує дню оплати, у порівнянні з курсом, зазначеним у відповідній специфікації, оплата продукції здійснюється з урахуванням такої зміни. Коригувальний рахунок оформлюється продавцем після проведення платежу.

- при збільшенні курсу, встановленого НБУ в останній робочий день, що передує дню оплати, у порівнянні із курсом, зазначеним у відповідній специфікації, оплата здійснюється без перерахунку зміни вартості продукції з подальшою доплатою на підставі коригувального рахунку протягом 15 (п'ятнадцяти) календарних днів з дати отримання покупцем коригувального рахунку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається ( ст. ст. 525, 526 ЦК України ).

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 93 003,72 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними: видаткова накладна № 160 від 15.05.2015 р. на суму 594,00грн.; видаткова накладна № 161 від 15.05.2015 р. на суму 723,60 грн.; видаткова накладна № 148 від 14.05.2015 р. на суму 10 822,56 грн.; видаткова накладна № 158 від 15.05.2015 р. на суму 10 822,56 грн.; видаткова накладна № 159 від 15.05.2015 р. на суму 4 588,20 грн.; видаткова накладна № 169 від 20.05.2015 р. на суму 65 452,80 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до приписів ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 694 ЦК України передбачено, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

За твердженням Позивача, не спростованим Відповідачем, Покупець частково оплатив поставлений товар, залишок вартості неоплаченого Відповідачем товару становить 82 181,16 грн., а з урахуванням проведеного Позивачем перерахунку ціни ( вартості ) продукції ( курсова різниця ), сума основного боргу склала 88 017,25 грн., що є предметом спору по цій справі. Також, Позивач нарахував Відповідачу до сплати: суму 3 % річних у розмірі 1 924,24 грн. за загальний період прострочення з 05.06.2015 р. по 09.12.2016 р.; інфляційні втрати у розмірі 2 464,48 грн. за загальний період прострочення з 05.06.2015 р. по 09.12.2016 р. та суму пені у розмірі 11 592,29 грн. за загальний період з 05.06.2015 р. по 09.12.2016 р.

Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 692 ЦК України, у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Сторони в договорі визначили інший спосіб компенсації знецінення грошових коштів, а саме перерахунок відносно курсу національної валюти гривні до долара США. В такому випадку нарахування інфляційних втрат є неможливим, оскільки індекс інфляції розраховується лише відносно національної валюти ( п. 8.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 р. ), здійснений Позивачем перерахунок вартості товару по курсу долара США повністю врахував таке знецінення.

Місцевий господарський суд оскаржуваним рішенням у даній справі, стягнув з Відповідача: 88 017,25 грн. основної заборгованості, 1 924,24 грн. трьох відсотків річних, відмовив Позивачу у задоволені вимог про стягнення 2 464,48 грн. інфляційних втрат, 11 592,29 грн. пені, пославшись на ті обставини, що між сторонами відсутня згода про застосування такого виду відповідальності як пені, індекс інфляції розраховується лише відносно національної валюти, а здійснений Позивачем перерахунок вартості товару по курсу долара США повністю врахував таке знецінення.

Апеляційний господарський суд вважає такий висновок суду першої інстанції обґрунтованим у звязку з наступним.

Факт отримання Відповідачем товару підтверджується матеріалами справи, а саме видатковими накладними, які підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств позивача та відповідача. Зобов'язання Відповідача, щодо оплати за отриманий товар передбачено умовами договору та нормами законодавства. Доказів оплати товару в сумі 88 017,25 грн. Відповідач не надав, доводи Позивача, наведені в обґрунтування позову, належними доказами не спростував.

Згідно зі ст. ст. 611, 549, 551 ЦК України, у разi порушення зобов'язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Можливість стягнення пені з платника за прострочення платежу та її розмір визначається сторонами в договорі або встановлюється актом цивільного законодавства та не може бути більшим за подвійну облікову ставку НБУ.

Вказана правова позиція викладена в п. 1.3., абз. 3 п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" № 14 від 17.12.2013 р., якими визначено, що "З урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу"; "Якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом".

В позовних вимогах про стягнення неустойки за порушення строків оплати боргу місцевим судом обґрунтовано відмовлено, оскільки договір не передбачає стягнення неустойки за вищевказане порушення, тоді як, згідно ч. 1 ст. 547 ЦК України та ч. 4, 6 ст. 231 ГК України санкції застосовуються в розмірі, передбачені договором.

Щодо доводів скаржника про ненадання Позивачем документів, передбачених п. 3.6 договору, що є передумовою виконання Відповідачем своїх зобовязань з оплати вартості поставленої продукції, то підписання Відповідачем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, і яка відповідає вимогам ст. 9 названого закону та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обовязку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару ( ч. 1 ст. 692 ЦК України ). Ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора у розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України. Наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обовязку оплатити отриману продукцію. В специфікаціях до договору сторони погодили, що у разі зміни поточного обмінного курсу НБУ гривні до дол. США на дату оплати більше ніж на 3 % по відношенню до курсу дол. США, зазначеного у специфікації, ціна продукції та сума специфікації підлягає пропорційній зміні, і така пропорційна зміна буде відбуватися без додаткового узгодження сторін і буде обовязковою для сторін ( у тому числі для оплати покупцем ). Відповідачем не надано доказів звернення до Позивача щодо надання відповідного рахунка на оплату чи встановлення строку для його передання.

За таких обставин справи, доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, фактичні обставини справи судом першої інстанції встановлені повно та об'єктивно, доказам по справі надана належна юридична оцінка, відтак, підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення місцевого господарського суду немає.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 р. у справі № 904/3132/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 30.09.2016 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов