КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2016 р. Справа№ 910/7744/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Дикунської С.Я.

секретар судового засідання Білак В.Ю.

за участю представників:

від позивача: Кірячок О.Ю. - за довіреністю оформленою належним чином;

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи-1: не з'явились;

від третьої особи-2: Пашкевич О.В. - за належним чином оформленою довіреністю,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхове товариство "Авеста Страхування"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2016р.

у справі №910/7744/16 (суддя Отрош І.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Медіком"

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Авеста страхування"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Марс-Асистанс"

про стягнення 45245,34 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Медіком" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Авеста страхування" про стягнення 45245,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем обов'язку з оплати вартості наданих застрахованому у відповідача пацієнту ОСОБА_5 послуг за договором №ПР-00004 про надання медичної допомоги (послуг) від 13.06.2014р. за актами про надані медичні послуги №846 від 31.10.2015р. та №869 від 07.11.2015р., у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 38517,00 грн., якувін просив стягнути позивач. Також у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем свого зобов'язання з оплати вартості наданих послуг, позивач нарахував відповідачеві пеню у розмірі 5757,50 грн., 3% річних у розмірі 392,56 грн. та інфляційні збитки у розмірі 578,28 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.07.2016р. у справі №910/7744/16 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Авеста Страхування" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Медіком" суму основного боргу у розмірі 38517,00 грн., 3% річних у розмірі 392,56 грн., інфляційні втрати у розмірі 578,28 грн., пеню у розмірі 5747,22 грн. та судовий збір у розмірі 1377,69 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Страхове товариство "Авеста Страхування" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскаржуваного рішення, скаржником зазначено про прийняття судом першої інстанції рішення, яке не відповідає нормам матеріального та процесуального права, і висновки якого суперечать дійсним обставинам справи та зроблені внаслідок неправильної оцінки доказів.

Скаржник вказував, що не отримував від позивача оригінали рахунків, актів виконаних робіт, податкових накладних та іншу документацію про надання медичних послуг застрахованій особі ОСОБА_5, а тому за умовами Договору № ПР-00004 у відповідача не виник обов'язок оплатити надані послуги позивачу.

На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що наданий позивачем запис телефонної розмови є належним та допустимим доказом погодження з відповідачем обсягу та вартості медичних послуг.

Крім цього, вказував апелянт, в матеріалах справи відсутні належні докази звернення ОСОБА_5 до відповідача та третьої особи-2, а також докази погодження з відповідачем обсягу медичної допомоги та ціни, за якими надавались медичні послуги ОСОБА_5

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2016р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхове товариство "Авеста Страхування" передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Кропивної Л.В., судді: Пашкіна С.А., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 30.08.2016р.

26.08.2016р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому його представник вказував на необґрунтованість апеляційної скарги відповідача, просив залишити оскаржуване рішення без змін.

29.08.2016р. до Київського апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач вказував на те, що у зв'язку з відпусткою уповноваженого представника та відсутністю у штаті товариства інших працівників з юридичною освітою, відповідач не має можливості забезпечити явку свого представник, у зв'язку з чим, просив апеляційний суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

30.08.2016р. до Київського апеляційного господарського суду від третьої особи-2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому його представник вказував на необґрунтованість апеляційної скарги відповідача, просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 30.08.2016р. у зв'язку з перебуванням судді Чорної Л.В. у відпустці та судді Пашкіної С.А. на лікарняному, змінено та сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Андрієнко В.В., Дикунська С.Я.

Відповідач та третя особа-1 до судового засідання, що відбулось 30.08.2016р., не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Розглянувши клопотання скаржника про відкладення розгляду справи, колегія не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на те, що обставини, викладенні в клопотанні про відкладення розгляду справи, жодним чином не підтверджені, крім цього відповідач був обізнаний про подання ним апеляційної скарги та про її розгляд в Київському апеляційному господарському суді та не був позбавлений можливості залучити іншого представника для участі у судовому засіданні.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка вказаних представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи є можливим.

У судовому засіданні представники позивача та третьої особи-2 проти доводів апеляційної скарги заперечували, вказували на обґрунтованість та законність прийнятого рішення судом першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 13.06.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма Медіком" (виконавець, позивач) та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Авеста Страхування" (замовник, відповідач) було укладено договір № ПР-00004 про надання медичної допомоги (послуг) (Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору, його предметом є надання виконавцем медичних послуг пацієнтам замовника.

Перелік, строки виконання та вартість медичних послуг вказані в Додатку №1, який є невід'ємною частиною даного договору (п. 1.2. Договору).

Відповідно п. 1.3. Договору, загальна сума договору складає сумарну вартість виконаних медичних послуг впродовж дії даного договору згідно з рахунками-фактурами виконавця.

За змістом пункту 1.4. Договору, терміни в договорі вживаються в наступному значенні: "замовник" - страхова компанія (страховик), яка уклала із пацієнтом договір медичного страхування та несе відповідальність за оформлення документів для своєчасного здійснення страхових виплат; "виконавець" - заклад охорони, який згідно із законодавством має право надавати медичні послуги; "медична послуга" - послуги лікувальної, діагностичної та консультативної медичної допомоги, які надаються виконавцем відповідно до цього договору та оплачуються замовником; "пацієнт" - фізична особа, яка уклала із замовником договір, якій надається медична допомога.

Як передбачено пунктами 2.1.1., 2.1.3., 2.1.4., 2.1.6. Договору, виконавець зобов'язується надавати медичні послуги пацієнтам замовника із залученням кваліфікованих спеціалістів з використанням сертифікованого обладнання; узгоджувати із замовником обсяг необхідної консультативної, діагностичної, медичної допомоги та/або медичних послуг застрахованій особі та перелік і кількість призначених у зв'язку із захворюванням медикаментів при кожному зверненні застрахованої особи, сторони погоджуються, що замовником здійснюється запис усіх телефонних розмов; запитувати замовника в підтвердження чинності страхового полісу та узгоджувати обсяг медичної допомоги, що буде відшкодовуватись замовником, якщо застрахована особа безпосередньо звернулась до виконавця за медичною допомогою, за телефонами ; надавати замовнику результати (висновки) наданих медичних послуг.

Пунктом 2.2.1. Договору, замовник зобов'язується передавати закладу телефонне замовлення на обслуговування пацієнта наступного змісту: прізвище, ім'я та по-батькові; номера договору страхування пацієнта; попередній діагноз і обсяг необхідної медичної допомоги; страховий ліміт (в разі наявності).

Згідно п. 3.1. Договору вартість медичних послуг вказана в Додатку №1 до Договору.

Документація замовнику надається виконавцем не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, наступне: рахунок-фактуру, акт виконаних робіт із печаткою виконавця в 2 екземплярах із зазначенням дати обслуговування, прізвища, ім'я та по-батькові, номера страхового полісу пацієнта, діагнозу, переліку проведених консультацій, обстежень, процедур, а також надається податкова накладна не рідше одного разу на місяць і не пізніше останнього дня місяця (п. 3.3. Договору).

За пунктом 8.1. Договору, останній набирає чинності з моменту підписання і дійсний протягом одного року. У випадку відсутності письмового повідомлення однієї зі сторін про незгоду продовження дії договору, яке надається іншій стороні не пізніше як за 10 робочих днів до моменту закінчення чинності договору, дія даного договору продовжується автоматично на такий самий строк.

Пунктом 9.1. Договору передбачено, що його невід'ємною частиною є Прейскурант цін (Додаток №1).

Статтею 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

07.07.2015р. між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Авеста Страхування" (страховик) та ОСОБА_6 (страхувальник) було укладено договір №022/01.10/22.00/15/0956 добровільного медичного страхування (безперервне страхування здоров'я), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов'язані з життям, здоров'ям та працездатністю застрахованої особи; страховим випадком визнається розлад здоров'я застрахованої особи, пов'язаний з захворюванням, погіршенням стану здоров'я цієї особи, у тому числі внаслідок нещасного випадку та професійного захворювання, загостренням хронічного захворювання, травмою, отруєнням, виникненням рецидиву, ускладненням після проведених медичних маніпуляцій, якщо це передбачено договором страхування, внаслідок якого виникає необхідність у зверненні страхувальника/застрахованої особи до медичного закладу, представника страховика (асистанської компанії) або диспетчерського центру для отримання консультативної або профілактичної допомоги, інших медичних послуг, передбачених Програмами страхування, згідно з якими укладено договір страхування.

При цьому, згідно з Додатком 1 "Список застрахованих осіб" до договору №022/01.10/22.00/15/0956 добровільного медичного страхування (безперервне страхування здоров'я) від 07.07.2015р., застрахованою за таким договором особою є ОСОБА_5, третя особа-1 (номер страхового полісу 000710; період страхування - 21.07.2015р. по 20.07.2016р.).

26.10.2015р. на підставі договору добровільного медичного страхування до позивача звернулась третя особа-1 у зв'язку з розладом здоров'я, що, зокрема, підтверджується угодою на надання медичних послуг застрахованим особам від 26.10.2015р., яка підписана пацієнтом ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 117).

Позивачем на підтвердження надання застрахованій у відповідача за договором добровільного медичного страхування (безперервне страхування здоров'я) (поліс №000710) третій особі-1 медичних послуг було складено акт про надані медичні послуги №846 від 31.10.2015р. на суму 20225,00 грн. за період з 26.10.2015р. по 31.10.2015р., а також акт про надані медичні послуги №869 від 07.11.2015р. на суму 18292,00 грн. за період з 01.11.2015р. по 03.11.2015р. (копії актів долучені до позову).

Позивачем відповідно до актів про надані медичні послуги №846 від 31.10.2015р. на суму 20225,00 грн. та №869 від 07.11.2015р. на суму 18292,00 грн. було складено рахунки №846 від 31.10.2015р. на суму 20225,00 грн. та №869 від 07.11.2015р. на суму 18292,00 грн., відповідно (копії рахунків наявні в матеріалах справи).

15.09.2015р. між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Авеста Страхування" (довіритель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Марс-Асистанс" (повірений, третя особа-2) було укладено договір доручення №15/09/2015, предметом якого є виконання повіреним від імені та за рахунок довірителя наступних дій: забезпечення надання асистанських послуг по організації медичної чи іншої допомоги застрахованим відповідачем особам на території України, на користь таких осіб згідно з Програмами добровільного медичного страхування.

За умовами п. 3 договору доручення, повірений зобов'язується забезпечити асистанські послуги по договорам довірителя. В межах цього пункту повірений зобов'язується, зокрема, забезпечити цілодобову роботу диспетчерського центру повіреного (мови спілкування: українська, російська, англійська) за телефонами: НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_3 з метою: оперативного реагування на звернення та заявки клієнтів; попередження можливої шкоди здоров'ю клієнта та мінімізація збитків довірителя; організації надання невідкладної медичної допомоги; організації надання медичних послуг відповідно до програм добровільного медичного страхування; забезпечення повного супроводу застрахованих осіб (клієнтів) довірителя відповідно до договорів та програм страхування; надання інших послуг, передбачених цим договором та договорами страхування довірителя (п. 3.1.).

За змістом п. 6.1. договору доручення №15/09/2015 від 15.09.2015р., останній набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом року.

01.10.2015р. між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Авеста Страхування" (довіритель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Марс-Асистанс" (повірений, третя особа-2) було укладено Додаткову угоду №2 до договору доручення №15/09/2015 від 15.09.2015р., за умовами якої сторони домовились про наступне: у зв'язку з тим, що термін дії найбільшого договору добровільного медичного страхування, а саме: договору страхування працівників Укргазбанку обмежений строком дії до 28.10.2015р., сторони дійшли згоди про те, що довіритель не формує Ротаційний фонд за всіма договорами добровільного медичного страхування, передбачений п.п. 5.3., 5.3.1 договору доручення, на окремих рахунках повіреного, до моменту переукладення договору медичного страхування працівників Укргазбанку на новий термін та не врегульовує і не відшкодовує збитки за рахунок довірителя, згідно з п. 3.5 договору доручення; П.п. 3.3.-3.5., 4.9., 5.3.1., 5.4., 5.4.1., 5.4.2., 5.5., 5.6. договору доручення не діють з моменту підписання Договору доручення до окремого узгодження Додатковою угодою.; обов'язок повіреного обмежується тільки виконанням функцій диспетчерського центру, передбаченого п.п. 3, 3.1 від імені довірителя, а взаєморозрахунок сторін обмежується тільки сплатою комісійної винагороди повіреному, передбаченої п.п. 4.6, 4.7, 5.1 договору доручення за забезпечення повіреним надання диспетчерських послуг по організації медичної чи іншої допомоги застрахованих довірителем особам, передбаченим п. 3.1. договору доручення.

Відповідно до акту прийому-передачі телефонних ліній від 15.09.2015р., складеного відповідачем та третьою особою-2, підписаного ними та скріпленого їх печатками, відповідач передав в користування, а третя особа-2 прийняла наступні телефонні лінії: НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_3.

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до акту прийому-передачі журналу моніторингу звернень застрахованих осіб та надання медичної допомоги та телефонних ліній від 30.11.2015р., складеного відповідачем та третьою особою-2, підписаного ними та скріпленого їх печатками, третя особа-2 повернула, а відповідач прийняв журнал моніторингу звернень застрахованих осіб та надання медичної допомоги "СК "Авеста Страхування", а також наступні телефонні лінії: НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_3.

Враховуючи зазначене, оскільки третя особа-1 є застрахованою особою за умовами договору №022/01.10/22.00/15/0956 добровільного медичного страхування (безперервне страхування здоров'я) від 07.07.2015 (поліс №000710), що звернулась до позивача з вимогами надати медичні послуги у зв'язку з настанням страхового випадку в межах наявного страхового полісу, позивач, який заявив даний позов до відповідача, як страховика за договором добровільного страхування, повинен довести, що надання ним протягом жовтня-листопада 2015 року медичних послуг третій особі 1 відбулось в порядку, погодженому сторонами відповідно до умов договору №ПР-00004 про надання медичної допомоги (послуг) від 13.06.2014р.

За змістом п. 8.1. договору №ПР-00004 про надання медичної допомоги (послуг) від 13.06.2014р., останній набирає чинності з моменту підписання і дійсний протягом одного року. У випадку відсутності письмового повідомлення однієї зі сторін про незгоду продовження дії договору, яке надається іншій стороні не пізніше як за 10 робочих днів до моменту закінчення чинності договору, дія даного договору продовжується автоматично на такий самий строк.

З огляду на ненадання учасниками судового процесу будь-яких доказів у підтвердження існування письмового повідомлення однієї зі сторін про незгоду із продовженням дії договору №ПР-00004 про надання медичної допомоги (послуг) від 13.06.2014р., та враховуючи , що фактичне їх надання , суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що даний договір є чинним протягом періоду спірних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем протягом періоду з 26.10.2015р. по 03.11.2015р. було здійснено телефонні розмови щодо встановлення обставин чинності полісу №000710 та погодження надання медичних послуг ОСОБА_5, зокрема, обсягу надання таких послуг (згідно диску із записом телефонних розмов в матеріалах справи).

При цьому, на уточнююче запитання представника позивача, який здійснював телефонний дзвінок, щодо особи, якій телефонував такий представник, а саме, чи є така особа представником ТзДВ "Авеста Страхування", особа, що відповідала на такі дзвінки позивача, надала позитивну відповідь на дане запитання.

Зі змісту поданих позивачем записів телефонних розмов, які, за його твердженням, відбувались з відповідачем, з урахуванням умов п.п. 2.1.3. та 2.1.6. договору №ПР-00004 про надання медичної допомоги (послуг) від 13.06.2014р., випливає , що особами, які приймали такі дзвінки-погодження були ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Скаржник звертав увагу, що позивачем всупереч умовам договору №ПР-00004 про надання медичної допомоги (послуг) від 13.06.2014р. не було погоджено з ним обсягу надання медичних послуг ОСОБА_5, а особи, які за твердженням позивача, здійснили таке погодження в телефонному режимі, у трудових чи цивільно-правових відносинах з відповідачем не перебувають. Крім того, наданий позивачем запис телефонної розмови не є належним та допустимим доказом погодження з відповідачем обсягу та вартості медичних послуг.

Колегія суддів не може погодитись з такими твердженнями відповідача.

Відповідно до поданого 08.07.2016р. відзиву на позовну заяву третьої особи-2 було долучено договори доручення від 01.08.2015р., від 01.09.2015р., за якими третя особа-2 доручає, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 беруть на себе зобов'язання від імені, за рахунок та за дорученням третьої особи-2 виконувати відповідні повноваження, в тому числі, діяти від імені, за завданням та в інтересах довірителя; оперативно приймати звернення та заявки клієнтів довірителя, що є застрахованими особами за договором добровільного медичного страхування).

Третя особа-2 підтвердила у відзиві, що вказані особи є її представниками та приймали телефонні дзвінки-погодження від позивача.

15.09.2015р. між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Авеста Страхування" (довіритель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Марс-Асистанс" (повірений, третя особа-2) було укладено договір доручення №15/09/2015, предметом якого є виконання повіреним від імені та за рахунок довірителя наступних дій: забезпечення надання асистанських послуг по організації медичної чи іншої допомоги застрахованим відповідачем особам на території України, на користь таких осіб згідно з Програмами добровільного медичного страхування (копія договору долучена відповідачем до відзиву та третьою особою-2 до відзиву).

За умовами п. 3 договору доручення №15/09/2015 від 15.09.2015р., повірений зобов'язується забезпечити асистанські послуги по договорам довірителя. В межах цієї умови повірений зобов'язується, зокрема, забезпечити цілодобову роботу диспетчерського центру повіреного (мови спілкування: українська, російська, англійська) за телефонами: НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_3 з метою: оперативного реагування на звернення та заявки клієнтів; попередження можливої шкоди здоров'ю клієнта та мінімізація збитків довірителя; організації надання невідкладної медичної допомоги; організації надання медичних послуг відповідно до програм добровільного медичного страхування; забезпечення повного супроводу застрахованих осіб (клієнтів) довірителя відповідно до договорів та програм страхування; надання інших послуг, передбачених цим договором та договорами страхування довірителя (п. 3.1. договору доручення №15/09/2015 від 15.09.2015р.).

За змістом п. 6.1. договору доручення №15/09/2015 від 15.09.2015р., останній набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом року.

01.10.2015р. між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Авеста Страхування" (довіритель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Марс-Асистанс" (повірений, третя особа-2) було укладено Додаткову угоду №2 до договору доручення №15/09/2015 від 15.09.2015р., за умовами якої сторони домовились, зокрема, про те, що обов'язок повіреного обмежується тільки виконанням функцій диспетчерського центру, передбаченого п.п. 3, 3.1 від імені довірителя, а взаєморозрахунок сторін обмежується тільки сплатою комісійної винагороди повіреному, передбаченої п.п. 4.6, 4.7, 5.1 договору доручення за забезпечення повіреним надання диспетчерських послуг по організації медичної чи іншої допомоги застрахованих довірителем особам, передбаченим п. 3.1. договору доручення.

Відповідно до акту прийому-передачі телефонних ліній від 15.09.2015р., складеного відповідачем та третьою особою-2, підписаного ними та скріпленого їх печатками, відповідач передав в користування, а третя особа-2 прийняла наступні телефонні лінії: НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_3.

Актом прийому-передачі журналу моніторингу звернень застрахованих осіб та надання медичної допомоги та телефонних ліній від 30.11.2015р., складеного відповідачем та третьою особою-2, підписаного ними та скріпленого їх печатками, третя особа-2 повернула, а відповідач прийняв журнал моніторингу звернень застрахованих осіб та надання медичної допомоги "СК "Авеста Страхування", а також наступні телефонні лінії: НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_3.

03.06.2016р. згідно до пояснень позивача, працівники останнього в телефонному режимі за телефонним номером цілодобового сервісного центру НОМЕР_1 повідомляли представникам відповідача про те, що до позивача на лікування надійшов пацієнт ОСОБА_5 та узгоджували обсяг надання йому медичних послуг.

Колегія зазначає, що телефонна лінія за вказаним позивачем номером була передана третій особі-2 за актом прийому-передачі телефонних ліній від 15.09.2015р. та була повернута відповідачу 30.11.2015р. за актом прийому-передачі журналу моніторингу звернень застрахованих осіб та надання медичної допомоги та телефонних ліній, тобто у спірний період, протягом якого, за твердженням позивача, надавались застрахованій у відповідача особі медичні послуги (період з 26.10.2015р.-03.11.2015р.), телефонна лінії: НОМЕР_1 знаходилась у користуванні третьої особи-2.

Враховуючи встановлене, оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - представники третьої особи-2, яка, в свою чергу, уповноважена забезпечити цілодобову роботу диспетчерського центру повіреного за телефонами: НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_3 з метою оперативного реагування на звернення та заявки клієнтів, попередження можливої шкоди здоров'ю клієнта та мінімізації збитків довірителя, організації надання невідкладної медичної допомоги, здійснювали прийняття телефонних дзвінків-погоджень обсягу надання третій особі-1 медичних послуг від позивача, господарський суд дійшов вірного висновку, що звернення останнього в межах періоду 26.10.2015р.-03.11.2015р. саме до третьої особи-2 з метою узгодження обсягу надання медичних послуг, з огляду на існування договору доручення №15/09/2015 від 15.09.2015р., є зверненням до належної особи в розумінні п.п. 2.1.3., 2.1.4. договору №ПР-00004 про надання медичної допомоги (послуг) від 13.06.2014р.

При цьому, дослідивши зміст поданих позивачем записів телефонних розмов, здійснених у період з 26.10.2015р. по 03.11.2015р. щодо погодження обсягу надання позивачем медичних послуг третій особі-1, колегія вказує, що представниками третьої особи-2 (ОСОБА_7 та ОСОБА_8.) був повністю погоджений запитаний позивачем обсяг наданих протягом 26.10.2015р. по 03.11.2015р. медичних послуг ОСОБА_5, вклчюаючи діагностичні, консультаційні та лікувальні послуги.

Крім цього, третя особа-2 зазначала у відзиві та поясненнях, що нею було погоджено обсяг надання позивачем медичних послуг третій особі-1, застрахованій на підставі договору №022/01.10/22.00/15/0956 добровільного медичного страхування (безперервне страхування здоров'я) від 07.07.2015р. (поліс №000710) на загальну суму 38517,00 грн.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що пацієнт ОСОБА_5 звернувся за отримання медичної допомоги до позивача, останній на виконання умов Договору №ПР-00004 здійснював погодження обсягу наданих медичних послуг та чинності страхового полісу ОСОБА_5 за телефонним номером НОМЕР_1 диспетчерського центру відповідача (що передбачено договором про надання медичної допомоги, зокрема пунктами 2.1.3, 2.1.4), що підтверджується наданим диском до матеріалів справи, який суд першої інстанції правомірно долучив,і дослідив як належний та допустимий доказ.

Статтею 32 ГПК України вказано, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Нормами ст. 37 ГПК України передбачено, що речовими доказами є предмети, що своїми властивостями свідчать про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Речові докази - це предмети, що своїми властивостями свідчать про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, речовими доказами є рухомі та нерухомі речі, які є носіями інформації про обставини, що мають значення для справи. Речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїми властивостями, зовнішнім виглядом, формою, іншими ознаками здатні підтвердити чи спростувати факти, що мають значення для справи.

Згідно п. 2.5 Постанови Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» вказано, що будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Подані докази не можуть бути відхилені судом з тих мотивів, що вони не передбачені процесуальним законом.

Позивачем на підтвердження надання застрахованій у відповідача за договором №022/01.10/22.00/15/0956 добровільного медичного страхування (безперервне страхування здоров'я) від 07.07.2015р. (поліс №000710) третій особі-1 медичних послуг було складено акт про надані медичні послуги №846 від 31.10.2015р. на суму 20225,00 грн. за період з 26.10.2015р. по 31.10.2015р., а також акт про надані медичні послуги №869 від 07.11.2015р. на суму 18292,00 грн. за період з 01.11.2015р. по 03.11.2015р.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем відповідно до актів про надані медичні послуги №846 від 31.10.2015р. на суму 20225,00 грн. та №869 від 07.11.2015р. на суму 18292,00 грн. було складено рахунки №846 від 31.10.2015р. на суму 20225,00 грн. та №869 від 07.11.2015р. на суму 18292,00 грн.

Первинні докази фактичного надання позивачем медичних послуг ОСОБА_5 у період з 26.10.2015р. по 03.11.2015р. витребовувались у позивача ухвалами суду від 29.04.2016р., від 17.06.2016р., ОСОБА_5 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

07.07.2016р. у поясненнях позивач зазначав, що повна інформація про перелік наданих послуг пацієнту ОСОБА_5 містяться в історії хвороби пацієнта і в порядку ст. 40 Основ законодавства України про охорону здоров'я є лікарською таємницею.

В той же час, за змістом п. 3.3. договору №ПР-00004 про надання медичної допомоги (послуг) від 13.06.2014р., документація замовнику надається виконавцем не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, наступне: рахунок-фактуру, акт виконаних робіт із печаткою виконавця в 2 екземплярах із зазначенням дати обслуговування, прізвища, ім'я та по-батькові, номера страхового полісу пацієнта, діагнозу, переліку проведених консультацій, обстежень, процедур, а також надається податкова накладна не рідше одного разу на місяць і не пізніше останнього дня місяця.

За таких обставин, умови договору №ПР-00004 про надання медичної допомоги (послуг) від 13.06.2014р. щодо підтвердження обставин фактичного надання позивачем медичних послуг особам, застрахованим у відповідача, не передбачають певного специфічного (особливого) порядку підтвердження таких обставин, натомість достатнім доказом у підтвердження виконання позивачем своїх обов'язків з надання медичних послуг застрахованим особам відповідача, з огляду на зміст п. 3.3. даного договору, є акт виконаних робіт із печаткою виконавця в 2 екземплярах із зазначенням дати обслуговування, прізвища, ім'я та по-батькові, номера страхового полісу пацієнта, діагнозу, переліку проведених консультацій, обстежень, процедур.

Дослідивши зміст вищевказаних актів про надані медичні послуги колегія суддів дійшла висновку, що акти містять відомості про дати обслуговування пацієнта ОСОБА_5 (26.10.2015р.-03.11.2015р.), номер полісу (№ 000710), діагноз пацієнта, перелік проведених консультацій, процедур, обстежень, а отже є належним документом в розумінні п. 3.3. договору №ПР-00004 про надання медичної допомоги (послуг) від 13.06.2014р.

Крім того, до судовому засіданні господарського суду першої інстанції 15.07.2016р. представником позивача було подано податкові накладні відносно податкових зобов'язань позивача (платника податку на підставі договору про надання послуг від 13.06.2014р. №ПР-00004), а саме: №37 від 07.11.2015р. на суму 12791,98 грн., №172 від 31.10.2015р. на суму 7625,00 грн., №171 від 31.10.2015р. на суму 12600,00 грн., №36 від 07.11.2015р. на суму 5500,02 грн., №46 від 07.11.2015р. на суму 3187,00 грн.

З огляду на вищенаведене, надані позивачем докази є належними в підтвердження обставин надання третій особі-1 (застрахованій у відповідача особі) медичного обслуговування у період з 26.10.2015р. по 03.11.2015р., за умовами договору №ПР-00004 про надання медичної допомоги (послуг) від 13.06.2014р.

З матеріалів справи вбачається, що акт про надані медичні послуги №846 від 31.10.2015р. на суму 20225,00 грн. за період з 26.10.2015р. по 31.10.2015р. та рахунок №846 від 31.10.2015р. на суму 20225,00 грн. було передано представнику відповідача ОСОБА_9 - 12.11.2015р., а акт про надані медичні послуги №869 від 07.11.2015р. на суму 18292,00 грн. за період з 01.11.2015р. по 03.11.2015р. та рахунок №869 від 07.11.2015р. на суму 18292,00 грн. - представнику відповідача ОСОБА_10 26.11.2015р.

Вказані обставини підтверджуються листом-розпискою ОСОБА_9 про отримання 12.11.2015р. документів за жовтень, а також таблицею-реєстром про отримання 26.11.2015р. актів і рахунків за листопад - ОСОБА_10

Доказів виставлення позивачем рахунків та передання актів відповідачеві за будь-якими іншими договорами (та в цілому передачі будь-яких інших документів відповідача) до матеріалів справи не надано, водночас представник відповідача неодноразово підтверджував, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - є працівниками відповідача, заперечуючи при цьому факт отримання ними саме актів про надані медичні послуги №846 від 31.10.2015р. та №869 від 07.11.2015р. та рахунків №846 від 31.10.2015р. та №869 від 07.11.2015р.

З цього приводу колегія зазначає, що відповідачем, який в обґрунтування своїх заперечень в частині відсутності підстав для стягнення 38517,00 грн. як вартості наданих послуг вказував про непередання позивачем відповідачеві спірних актів надання послуг, не надано до матеріалів справи будь-яких інших документів, які імовірно могли бути об'єктом передачі представникам відповідача - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 12.11.2015р. та 26.11.2015р.

07.07.2016р. відповідачем було надано роздруківку з електронного журналу вхідної кореспонденції, у якій будь-які листи/акти/рахунки від позивача не вказані, що, однак не спростовує обставин отримання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (12.11.2015р. та 26.11.2015р.) документів від позивача, відповідно до листа-розписки та таблиці-реєстру.

За таких обставин, за відсутності доказів отримання представниками відповідача будь-яких інших документів від позивача, враховуючи презумпцію добросовісності поведінки позивача (за умови її не спростування відповідачем), працівниками позивача ОСОБА_9 та ОСОБА_10, відповідно до листа-розписки від 12.11.2015р. та таблиці-реєстру від 26.11.2015р., було отримано саме акти про надані медичні послуги №846 від 31.10.2015р. та №869 від 07.11.2015р. та рахунки №846 від 31.10.2015р. та №869 від 07.11.2015р.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів дійшла до висновку, що встановлені обставини господарським судом спростовують твердження апелянта щодо не отримання його представниками від позивача документів про надання медичних послуг.

Стосовно доводів скаржника щодо непогодження сторонами договору №ПР-00004 від 13.06.2014р. вартості надання позивачем медичних послуг через непідписання сторонами прейскуранту цін, що вказаний як Додаток №1 до спірного договору, колегія вказує на таке.

Згідно п. 3.1. договору №ПР-00004 про надання медичної допомоги (послуг) від 13.06.2014р. вартість медичних послуг вказана в Додатку №1 до Договору.

При цьому, пунктом 9.1. договору №ПР-00004 про надання медичної допомоги (послуг) від 13.06.2014р. передбачено, що його невід'ємною частиною є Прейскурант цін (Додаток 1).

В той же час, як зазначали представники позивача та відповідача, ними, як сторонами названого договору, не було підписано та, відповідно, погоджено Додаток 1 до договору, який повинен містити прейскурант цін (вартість/тарифи надання позивачем медичних послуг застрахованим у відповідача пацієнтам).

За змістом ч. 1 ст. 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору (ч. 4 ст. 632 Цивільного кодексу України).

Колегією встановлено, що договір медичного обслуговування загалом за своєю правовою природою є публічним договором (ст. 633 Цивільного кодексу України), договором приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу України), оскільки заклад медичного обслуговування бере на себе обов'язок здійснювати надання медичних послуг кожному, хто до нього звернеться, на підставі договору, умови якого встановлені закладом медичного обслуговування у формулярах або інших стандартних формах (в тому числі і вартість надання послуг), який укладається лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, без можливості запропонувати свої умови договору.

При цьому, укладений сторонами договір №ПР-00004 про надання медичної допомоги (послуг) від 13.06.2014р. є договором на користь третьої особи - будь-якої застрахованої у відповідача особи (ст. 636 Цивільного кодексу України).

Так, позивач в силу специфіки своєї діяльності є юридичною особою, що здійснює надання послуг медичного обслуговування та має власні затверджені тарифи медичного обслуговування, які, зокрема, було подано до суду позивачем 07.07.2016р. та 14.07.2016р. (Прайс-лист послуг від 26.06.2014р.).

Третя особа-2, як повірений відповідача на підставі договору доручення №15/09/2015 від 15.09.2015р., погодила з позивачем обсяг надання третій особі-1 медичної допомоги у спірний період, будь-яких заперечень чи уточнень щодо вартості/тарифів таких послуг надано не було, у зв'язку з чим фактичне погодження вартості надання медичних послуг за тарифами, діючими у позивача в момент замовлення послуги, відбулось в момент узгодження з відповідачем, від імені якого діяла третя особа-2, обсягу надання позивачем таких послуг, з огляду на що колегія вважає застосування позивачем до даних правовідносин прейскуранту цін на послуги, що були надані третій особі-1, обґрунтованим (прейскурант долучено позивачем 07.07.2016р. та 14.07.2016р.), за відсутності доказів погодження сторонами інших тарифів медичних послуг позивача за договором №ПР-00004 про надання медичної допомоги (послуг) від 13.06.2014р. чи існування інших тарифів позивача у період надання медичних послуг третій особі.

Частиною 4 ст. 632 Цивільного кодексу України, якщо ціна у договорі не встановлена, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні послуги, а тому, за відсутності доказів того, що встановлені позивачем, який є особою, що здійснює надання медичних послуг, ціни (Прайс-лист послуг від 26.06.2014р.) не є звичайними цінами на аналогічні послуги на момент надання відповідної послуги в розумінні даної статті, застосування цін, які вказані у Прайс-листі послуг від 26.06.2014р. у даному випадку є обґрунтованим.

Між тим, позивач вказував, що Прайс-лист послуг від 26.06.2014р. було передано представнику відповідача ОСОБА_10 02.11.2015р.

14.07.2016р. позивачем подано реєстр отримання, оформлений у вигляді таблиці, з якого вбачається, що 02.11.2015р. представником ОСОБА_10 (працівник відповідача, з огляду на встановлені вище обставини) було отримано документи ("прайсы ЧП +ООО"), що, з огляду на відсутність доказів у підтвердження отримання представником відповідача будь-яких інших документів, дає підстави для висновку, що відповідач був обізнаний у питанні вартості надання позивачем медичних послуг.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 3.4. договору №ПР-00004 від 13.06.2014р., замовник перераховує на розрахунковий рахунок виконавцю суму за фактом надання медичних послуг пацієнтам замовника один раз на місяць протягом 14 банківських днів із часу отримання оригіналу рахунку виконавця та іншої документації, вказаної в п. 3.2. договору у відповідності з обсягом допомоги, наданої пацієнту, та цінами, наданими в Додатку 1 до цього договору.

Згідно до п. 3.2. вказаного договору передбачено, що розрахунки за договором здійснюються в національній валюті України, натомість жодного переліку документації, наявність якої слугує підставою для майбутніх розрахунків замовника з виконавцем в порядку п. 3.4. договору, вказаний пункт (п. 3.2.) не містить, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в п. 3.4. даного договору при посиланні сторін на перелік необхідної документації має місце описка, насправді ж сторони розуміли п. 3.3. цього договору, який передбачає перелік документації, яка надається замовнику виконавцем (рахунок-фактура, акт виконаних робіт із печаткою виконавця в 2 екземплярах із зазначенням дати обслуговування, прізвища, ім'я та по-батькові, номера страхового полісу пацієнта, діагнозу, переліку проведених консультацій, обстежень, процедур податкова накладна не рідше одного разу на місяць і не пізніше останнього дня місяця).

В той же час, колегія вказує, що рахунок-фактура є документом, який містить лише платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти, а тому його ненадання не є відкладальною умовою у розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України і не може розцінюватися як прострочка кредитора в розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України, а отже, наявність або відсутність рахунку-фактури в будь-якому разі не звільняє боржника від обов'язку зі сплати вартості наданих послуг (постанова Верховного суду України від 29.09.2009р.).

Відповідач отримав 12.11.2015р. акт про надані медичні послуги №846 від 31.10.2015р. на суму 20225,00 грн. та рахунок №846 від 31.10.2015р. на суму 20225,00 грн., 26.11.2015р. - акт про надані медичні послуги №869 від 07.11.2015 на суму 18292,00 грн. та рахунок №869 від 07.11.2015р. на суму 18292,00 грн..

Згідно з п. 3.4. договору №ПР-00004 про надання медичної допомоги (послуг) від 13.06.2014р. замовник перераховує на розрахунковий рахунок виконавцю суму за фактом надання медичних послуг пацієнтам замовника протягом 14 банківських днів із часу отримання оригіналу рахунку виконавця та іншої документації (зокрема, акту виконаних робіт із печаткою виконавця в 2 екземплярах із зазначенням дати обслуговування, прізвища, ім'я та по-батькові, номера страхового полісу пацієнта, діагнозу, переліку проведених консультацій, обстежень, процедур).

За встановлених обставин строк виконання відповідачем обов'язку зі сплати вартості наданих позивачем послуг є таким, що настав і останнім днем для сплати вартості послуг за актом №846 від 31.10.2015р. на суму 20225,00 грн. було 02.12.2015р., а за актом №869 від 07.11.2015р. на суму 18292,00 грн. - 16.12.2015р..

Нормами статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення вказані у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, у відповідача виник обов'язок зі сплати вартості наданих позивачем за договором №ПР-00004 від 13.06.2014р. послуг у розмірі 38517,00 грн., невиконання якого тягне правові наслідки , встановлені договором та законом.

Враховуюче встановлено, суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано дійшов до висновку щодо задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Медіком" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Авеста страхування" в частині стягнення 38517,00 грн. основного боргу.

Посилання апелянта на усталену практику, яка сталася між сторонами сторін , та визначений договором №022/01.10/22.00/15/0956 добровільного медичного страхування (безперервне страхування здоров'я) спеціальний порядок підтвердження факту надання застрахованій особі медичних послуг , судом апеляційної інстанції відхиляються , оскільки умови даного договору не регулюють правовідносини позивача та відповідача.

Такі правовідносини регулюються умовами договору №ПР-00004 про надання медичної допомоги (послуг) від 13.06.2014р., який не встановлює обов'язку виконавця по наданню замовнику в якості підтвердження факту надання послуг відповідних первинних документів (лікарняний лист, довідка медичного закладу щодо діагнозу та тривалості лікування застрахованої особи, медична картка або витяг з історії хвороби тощо), і існування усталеної практики між сторонами не повинна суперечити умовам вказаного договору.

Крім суми заборгованості позивач заявив до стягнення з відповідача 3% річних за період з 17.12.2015р. по 18.04.2016р. у розмір 392,56 грн. та інфляційних збитків за період з січня 2016 року по березень 2016 року у розмірі 578,28 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За пунктом 3.4. договору №ПР-00004 про надання медичної допомоги (послуг) від 13.06.2014р. замовник перераховує на розрахунковий рахунок виконавцю суму за фактом надання медичних послуг пацієнтам замовника один раз на місяць протягом 14 банківських днів із часу отримання оригіналу рахунку виконавця та іншої документації, вказаної в п. 3.2. договору, у відповідності з обсягом допомоги, наданої пацієнту, та цінами, наданими в Додатку 1 до цього договору.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, апеляційний суд встановив, що він є арифметично вірним та обґрунтованим, у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Медіком" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Авеста страхування" в частині стягнення 3% річних у розмірі 392,56 грн. за період з 17.12.2015р. по 18.04.2016р. та інфляційних втрат у розмірі 578,28 грн. за період з січня 2016 року по березень 2016 року підлягають задоволенню в повному обсязі.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати вартості наданих послуг за договором про надання медичної допомоги (послуг), позивачем заявлено до стягнення 5757,50 грн. пені за період з 17.12.2015р. по 18.04.2016р.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

За змістом п. 4.4. договору №ПР-00004 про надання медичної допомоги (послуг) від 13.06.2014р., у випадку несвоєчасної сплати виконаних робіт (медичних послуг), замовник додатково сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день затримки, а виконавець залишає за собою право без попередження припинити прийом пацієнтів замовника та їх біологічного матеріалу до повного погашення заборгованості при умові попередження замовника за три календарні дні.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, колегія дійшла до висновку, що він здійснений в межах шестимісячного строку від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (за актом №846 від 31.10.2015р. на суму 20225,00 грн. - 02.12.2015р., а за актом №869 від 07.11.2015р. на суму 18292,00 грн. - 16.12.2015р.), однак у ньому допущені арифметичні помилки. Отже, здійснивши перерахунок пені за заявлений позивачем період судова колегія вважає, що стягненню з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Авеста страхування" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Медіком" підлягає пеня у розмірі 5747,22 грн., а тому позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Медіком" в цій частині підлягає частковому задоволенню .

Як визначає ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

З огляду на встановлене, судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхове товариство "Авеста Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2016р. у справі №910/7744/16 слід залишити без задоволення, а оскаржуваний ним судовий акт - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхове товариство "Авеста Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2016р. у справі №910/7744/16 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2016р. у справі №910/7744/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/7744/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді В.В. Андрієнко

С.Я. Дикунська