ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016 Справа №917/1259/16

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", 36020, м. Полтава, вул. Козака, 2-а

до Управління міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, 36000, м. Полтава, вул. Пушкіна, 83

про стягнення суми основного боргу, пені, інфляційних та річних

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1Ю, довіреність №69 від 07.12.2015

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №5728.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складання повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позов про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 259Р/227 від 11.03.2016 у розмірі 24994,19 грн, з яких: 19706,44 грн сума основного боргу, 4026,53 грн пеня, 299,25 грн 3% річних, 961,97 грн інфляційні.

Представник позивача в судовому засіданні повідомив суд про сплату відповідачем суми основного боргу в розмірі 19706,44 грн, підтримав позов в часині стягнення з відповідача пені інфляційних та річних та наполягав на його задоволенні, в обґрунтування позову посилався на неналежне виконання відповідачем умов договору розподілу природного газу в частині своєчасного здійснення розрахунків.

Представник відповідача в судовому засіданні повідомив про сплату суми основного боргу в розмірі 19706,44 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив.

01.01.2016 Управління міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області приєдналося до умов типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 від 31.12.2015, що підтверджується заявою - приєднанням № 259Р від 01.01.2016.

Згідно з п. 2.1 договору позивач (оператор ГРМ) зобовязується надати відповідачу (Споживачу) послугу з розподілу природного газу, а відповідач (Споживач) зобовязується прийняти зазначену послугу та платити її вартість.

Відповідно до п. 6.1 договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Як погоджено п. 6.2 договору тариф, встановлений згідно з п. 6.1 цього розділу, є обов'язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора про його встановлення.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 6.3 договору).

Як передбачено абз. 1 п. 6.4 договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ.

У абзацах 3 та 4 пункту 6.4 договору сторони погодили, що оплата здійснюється виключного грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом надання послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.6 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору санкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи здійснюється Споживачем за умови наявності у нього укладеного із постачальником договору постачання природного газу та підтвердженого обсягу, виділеного для потреб Споживача його постачальником на відповідний календарний період, а також відсутності простроченої заборгованості за цим договором.

Відповідно до п. 3.2. договору, за наявності підтвердженого обсягу природного газу Споживача та відсутності простроченої заборгованості за цим договором Оператор ГРМ забезпечує розподіл природного газу, що належить Споживачу, до межі балансової належності його об'єкта з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.01.2016 ПАТ "Полтавагаз" надіслало відповідачу рахунок-зобов'язання № У від 31.01.2016 на суму 25934,76 грн, за січень 2016 року по розподілу 30,621 тис. куб.м.; рахунок - зобов'язання № У від 29.02.2016 на суму 14245,02 грн, за лютий 2016 року по розподілу 16,819 тис. куб.м.; рахунок - зобов'язання №У від 31.03.2016 на суму 19526,66 грн, за березень 2016 року по розподілу 23,055 тис. куб.м.;

ПАТ Полтавагаз виконало належним чином умови договору розподіливши 30,621 тис.куб.м. природного газу, що підтверджується актом приймання - передачі №У від 31.01.2016 по розподілу природного газу за січень 2016 року на загальну суму 25934,76 грн; актом приймання - передачі №У від 29.02.2016, розподіливши 16,819 тис.куб.м. за лютий на загальну суму 14245,02 грн; актом приймання - передачі №У від 31.03.2016, розподіливши 23,055 тис.куб.м. за березень на загальну суму 19526,66 грн.

Проте, як стверджує позивач, відповідач договірні зобов'язання в частині своєчасного здійснення розрахунків не виконав, що стало підставою для звернення позивача з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, в сумі 19706,44 грн за період січень - березень 2016 року.

Згідно з ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші угоди (правочини), передбачені законом.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням іншої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором ч. 1 ст. 904 ЦК України.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

З наданих доказів вбачається, що відповідачем сплачена сума основного боргу в розмірі 19706,44 грн (акт звірки розрахунків №831 залучено до матеріалів справи).

В частині стягнення 19706,44 грн основного боргу предмет спору відсутній і провадження у справі в цій частині підлягає припиненню, відповідно до з п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 8.2 договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати за цим договором, із Споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

За розрахунком, здійсненим позивачем та перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 4026,53 грн пені за період з 01.02.2016 по 13.07.2016 (включно), 299,25 грн - 3% річних за період з 01.02.2016 по 13.07.2016 (включно) та 961,97 грн інфляційних втрат за період лютий - червень 2016 року.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Керуючись ст.ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, п. 1-1 ст. 80, ст. ст. 82 - 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Полтавагаз (р/р 545 в філії - Полтавське облуправління ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 331467, ) 4026,53 грн пені, 299,25 грн- 3% річних, 961,97 грн інфляційних втрат, 1378,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Припинити провадження у справі в частині стягнення 19706,44 грн основного боргу.

Повне рішення складено 03.10.2016.

Суддя Д.М. Сірош