ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2016 р. Справа № 911/1449/16

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Самбор Агро»

До Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Співдружність»

Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспецінвест»

Відділу Державної виконавчої служби Рокитнянського управління юстиції

про визнання права власності та виключення майна з акту опису та арешту.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 20.04.2016 року);

від відповідача 1: не зявився;

від відповідача 2: ОСОБА_2 (довіреність № 2 від 11.01.2016 року);

від відповідача 3: не зявився.

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Самбор Агро» до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Співдружність», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспецінвест» та Відділу Державної виконавчої служби Рокитнянського управління юстиції про визнання права власності та виключення майна з акту опису та арешту.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.04.2016 року порушено провадження у справі № 911/1449/16 та призначено справу до розгляду на 23.05.2016 року.

23.05.2016 року через канцелярію суду від представника відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

23.05.2016 року через канцелярію суду від представника відповідача-2 надійшов відзив на позов, яким останній проти позову заперечує та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судове засідання, яке відбулось 23.05.2016 року, представник позивача та відповідачі 1,3 не зявились, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 27.04.2016 року не виконали, позивач та відповідач-3 про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Розгляд справи відкладався до 21.06.2016 року.

Однак, призначене на 21.06.2016 року судове засідання не відбулось у звязку з тим, оскільки ухвалою суду від 17.06.2016 року провадження у справі № 911/1449/16 було зупинено у звязку з витребуванням ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 року матеріалів справи № 911/1449/16, необхідних для перегляду ухвали Господарського суду Київської області від 29.04.2016 року про вжиття заходів до забезпечення позову.

14.07.2016 року матеріали справи № 911/1449/16 були повернуті до Господарського суду Київської області.

У звязку з тим, що Київський апеляційний господарський суд постановою від 29.06.2016 року залишив без змін ухвалу Господарського суду Київської області від 29.04.2016 року про вжиття заходів до забезпечення позову у справі № 911/1449/16, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспецінвест» - без задоволення та повернув матеріали справи № 911/1449/16 до Господарського суду Київської області, суд на підставі ч. 3 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України ухвалою від 18.07.2016 року поновив провадження у справі № 911/1449/16, розгляд справи було призначено на 02.08.2016 року.

01.08.2016 року через канцелярію суду від представника відповідача3 надійшла заява про розгляд справи без його участі. 02.082016 року через канцелярію суду від представника відповідача1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання, яке відбулось 02.08.2016 року представники позивача та відповідачів1, 3 не зявилися, позивач про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. У звязку з чим, розгляд справи відкладався до 23.08.2016 року.

23.08.2016 року від відповідача1 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, яким останній повідомив суд про визнання позову в повному обсязі.

В судове засідання, яке відбулось 23.08.2016 року представники позивача та відповідачів 1, 3 не зявилися, позивач повторно вимоги ухвали суду від 27.04.2016 року не виконав, повторно про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Розгляд справи відкладався до 30.08.2016 року.

В судове засідання, яке відбулось 30.08.2016 року представники відовідачів 1, 3 не зявилися, позивач повторно вимоги ухвали суду від 27.04.2016 року не виконав. Розгляд справи відкладався до 13.09.2016 року.

В судовому засіданні 13.09.2016 року позивач позовні вимоги підтримав та надав додаткові пояснення та докази на виконання вимог суду, представник відповідача2 проти позову заперечував, представники відповідачів 1,3 в судове засідання не зявились.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши подані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, ухвалою Господарського суду Харківської області віл 21.09.2015 року у праві №922/4202/15 було затверджено мирову угоду між СТОВ «Співдружність» та ТОВ «Агроспецінвест», відповідно до умов якої встановлений графік погашення заборгованості, а саме: 956619,34 грн. до 30.09.2015 року,956 619,34 грн. до 30.10.2015 року, 956 619,34 грн до 30.11.2015 року, всього на суму 2 869 858,01 грн.

На підставі вищезазначеної ухвали Господарського суду Харківської області від 21.09.2015 року у справі № 922/4202/15, яка є виконавчим документом, Відділом Державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції було відкрите виконавче провадження (ВП 50017525) від 04.02.2016 року.

Як вбачається з обставин спору у справі № 911/1449/16, позивач зазначає, що в процедурі виконавчого провадження ВП 50017525 Державною виконавчою службою Рокитнянського районного управління юстиції під час виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 21.09.2015 року у справі № 922/4202/15 про затвердження мирової угоди щодо стягнення заборгованості СТОВ «Співдружність» на користь ТОВ «Агроспецінвест», за Актом опису й арешту майна від 21.04.2016 року помилково без зясування сорту та власника майна, фактично накладено арешт та описано майно: зерно соняшника посівного матеріалу сорт «Ягуар» в кількості 2350 мішків, за адресою: Київська обл., Рокитнянський район, с. Синява, вул. Жовтнева, 91-а, що належить ТОВ «Самбор Агро», яке не є боржником за відповідними виконавчим провадженням.

У звязку з чим, у справі № 911/1449/16 ТОВ «Самбор Агро» подано позов про визнання права власності на зерно соняшника посівного матеріалу в кількості 2350 мішків сорт «Ягуар», що знаходиться за адресою: Київська обл., Рокитнянський район, с. Синява, вул. Жовтнева, 91-а та про виключення такого майна з акту опису та арешту, накладеного Відділом державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції у межах виконавчого провадження (ВП 50017525) згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив та надав докази, що між СТОВ «Співдружність» та ТОВ «Самбор Агро» 20.10.2015 року був укладений Договір купівлі-продажу №20/10, після чого відбулося фактичне виконання договору, а саме: були передані продавцю грошові кошти в повному обсязі вартості майна, а продавець передав у власність покупцю ТОВ «Самбор Агро» майно: посівний матеріал соняшника в кількості 2350 мішків.

Зазначений факт підтверджується актом приймання передачі від 21.10.2015 року, накладною № 507 від 21.10.2015 року, рахунками № 121, № 123 від 20.10.2015 року, платіжними дорученнями.

Відповідно до Договору купівлі-продажу та домовленостей сторін даного Договору, Товар зберігався на складі СТОВ «Співдружність» за адресою Київська область, Рокитнянський р-н, с. Синява, вул. Жовтнева, 91-а.

Договором купівлі-продажу №20/10 від 20.10.2015 року, укладенимміж СТОВ «Співдружність» та ТОВ «Самбор Агро» п. 5.2 передбачено можливість заміни неякісною товару на якісний за згодою сторін.

Позивач зазначає, що ним з залученням відповідних організацій було встановлено невідповідність якісних показників проданого товару посівного матеріалу соняшника вартістю 1319000 грн., у звязку з чим, за згодою сторін Договору товар був змінений із посівного матеріалу соняшника сорту «Златібор» на сорт «Ягуар» в тій самій кількості.

Таким чином, на момент складення Державною виконавчою службою Рокитнянського районного управління юстиції в процедурі виконавчого провадження ВП 50017525 Акту опису й арешту майна від 21.04.2016 року, на складі СТОВ «Співдружність» за адресою Київська область, Рокитнянський р-н, с. Синява, вул. Жовтнева, 91-а зберігався придбаний позивачем за Договором купівлі-продажу №20/10 від 20.10.2015 року посівний матеріал соняшника сорту «Ягуар» в кількості 2350 мішків і таке майно без зясування сорту та належності, фактично було описане і арештоване виконавчою службою за борговими зобовязаннями іншої особи.

Державною виконавчою службою Рокитнянського районного управління юстиції (відповідач3) подано відзив на позов, в якому відповідач3 зазначив, що у звязку з відсутністю коштів на виявлених рахунках боржника (СТОВ «Співдружність»), у відповідності до п. 5 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем було розпочато звернення стягнення на належне боржнику майно.

Відповідно до п. 5 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей достатніх для задоволення вимог стягнення звертається на належне інше майно боржнику. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети,на які необхідно в першу чергу звернути стягнення, тому боржником було запропоновано описати майно, а саме посівний матеріал зерна соняшника в кількості 2350 мішків вартістю 3000000 грн.

У звязку з чим, було складено Акт опису й арешту майна від 21.04.2016 року на складі боржника (СТОВ «Співдружність») за адресою Київська область, Рокитнянський р-н, с. Синява, вул. Жовтнева, 91-а щодо зерна соняшнику посівного матеріалу в кількості 2350 мішків за пропозицією боржника. В Акті опису та арешту було вказано, що посівний матеріал зерна соняшнику запропонував описати директор СТОВ «Співдружність» ОСОБА_3, який отримав описане майно на відповідальне зберігання, зауважень щодо акту опису й арешту майна не було. Також, 21.04.2016 року державним виконавцем було складено акт про те, що у боржника залишилось зерна посівного матеріалу соняшника на суму близько 20000000 грн.

Виконавча служба також зазначила, що під час опису майна боржником надано докази належності зерна соняшника боржнику. Договір купівлі-продажу та акт прийому-передачі зерна ТОВ «Самбор Агро» державному виконавцю не було надано і про їх існування не було відомо.

В ході розгляду спору судом встановлено, що СТОВ «Співдружність» продало насіння соняшника посівного матеріалу ТОВ «Самбор Агро» за Договором купівлі-продажу від 20.10.2015 року № 20/10 в кількості 2350 мішків, передало його покупцю за відповідним Актом приймання передачі № 1 від 21.10.2015 року, що також підтверджується накладною № 507 від 21.10.2015 року, оплата товару проведена покупцем (ТОВ «Самбор Агро») за платіжними дорученнями від 21.10.2015 року № 248, від 23.10.2015 року № 252 та від 26.10.20915 року № 259.

Таким чином, з огляду на надані позивачем докази, Договір купівлі-продажу виконаний сторонами в повному обсязі, що свідчить про набуття позивачем права власності на придбаний ним та оплачений товар насіння соняшника посівного матеріалу «Златібор» в кількості 2350 мішків, яке у звязку з неналежною якістю у відповідності до п. 5.2. Договору купівлі-продажу за актами від 06.04.2016 року та від 07.04.2016року було замінено на інше - насіння соняшника посівного матеріалу «Ягуар» в кількості 2350 мішків.

Таким чином, на складі СТОВ «Співдружність» перебувало на зберіганні належне ТОВ «Самбор Агро» насіння соняшника посівного матеріалу «Ягуар» в кількості 2350 мішків.

Враховуючи наведені обставини, боржник - СТОВ «Співдружність» безпідставно запропонував державному виконавцю для опису та арешту майно, яке йому не належало (боржник сам зазначив про перебування такого майна у нього на відповідальному зберіганні), оскільки було продано і фактично належало позивачу - ТОВ «Самбор Агро».

Відповідач1 боржник у виконавчому провадженні, в ході розгляду даного спору обставини щодо належності арештованого майна іншій особі позивачу, не заперечував та не спростував, зазначав про можливість мирного врегулювання спору шляхом передачі на реалізацію іншого зерна.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Частиною 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Державний виконавець зобов'язаний зняти арешт з рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом.

Як визначено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Таким чином, за наслідками розгляду спору встановлено, що Державною виконавчою службою Рокитнянського районного управління юстиції в процедурі виконавчого провадження ВП 50017525 за Актом опису й арешту майна від 21.04.2016 року, на складі СТОВ «Співдружність» за адресою Київська область, Рокитнянський р-н, с. Синява, вул. Жовтнева, 91-а накладено арешт на зерно соняшника без зясування його сорту та належності боржнику, тобто без встановлення та зазначення всіх даних, необхідних для ідентифікації майна, що є порушенням Закону України «Про виконавче провадження».

Також, відповідному непорозумінню сприяла недобросовісність боржника, який запропонував для реалізації майно, яке йому вже не належало і було продане і набуте у власність позивачем.

Відповідні обставини підпадають під кваліфікацію ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», є підставою для визнання за позивачем права власності на придбане зерно соняшника сорту «Ягуар» в кількості 2350 мішків та виключення належного позивачу на праві власності зерна соняшника сорту «Ягуар» в кількості 2350 мішків з Акту опису й арешту майна від 21.04.2016 року, складеного Державною виконавчою службою Рокитнянського районного управління юстиції в процедурі виконавчого провадження ВП 50017525.

Також, позивач надав пояснення та докази, що спірне майно, а саме посівний матеріал соняшника сорту «Ягуар» відноситься до речей, визначених індивідуальними ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 184 Цивільного кодексу України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її.

Зокрема, позивач зазначив, що посівний матеріал соняшника як сорту «Златібор», так як і сорту «Ягуар» міститься в мішках в кількості 2350 мішків, які в свою чергу є промарковані та містять інформацію щодо походження, культури, сорту, категорії, номеру партії, року урожаю, тощо.

Кількість мішків згідно спірного Акту опису й арешту майна від 21.04.2016 року 2350 шт. співпадає з кількістю мішків зерна, належного позивачу і про факт накладення арешту саме на належне позивачу зерно свідчать пояснення відповідачів 1,3.

Відповідач 2, який є стягувачем за виконавчим провадженням ВП 50017525, також проти позову заперечував, наполягаючи на правомірності дій державного виконавця та задоволенні його грошових вимог саме за рахунок спірного майна зерна соняшнику посівного матеріалу в кількості 2350 мішків, яке, як встановлено судом, належить позивачу, не зважаючи на ту обставину, що за актом державного виконавця, на складі боржника залишилось іншого зерна соняшнику майже на 20000000 грн.

Однак, заперечення відповідача2 ґрунтуються на припущеннях, оскільки він є стягувачем грошових коштів і не має підстав претендувати на спірне майно та не є учасником правовідносин безпосередньо щодо прав на зерно соняшника. У звязку з чим, відповідач2 не може бути достовірно обізнаний з обставинами щодо прав інших осіб на описане та арештоване майно боржника, яке в даному випадку стосується стягувача лише як засіб задоволення його грошових вимог за рахунок реалізації майна боржника.

Оскільки відповідач2 є стягувачем лише грошових коштів з боржника і не має прав вимоги безпосередньо щодо належного боржнику індивідуально визначеного майна, питання щодо набуття позивачем у власність спірного майна (оскарження договору купівлі-продажу, правомірності діяльності боржника в галузі виробництва та реалізації посівного матеріалу) жодним чином не стосуються прав та обовязків відповідача 2.

Таким чином, Договір купівлі-продажу від 20.10.2015 року № 20/10, який виконаний сторонами в повному обсязі, не впливає на права та обовязки відповідача2. Крім того, питання щодо недійсності оспорюваного договору мають розглядатись по суті відповідних позовних вимог і з огляду на ст. 204 Цивільного кодексу України договір є правомірним якщо інше не встановлено судом.

Також, судом було відхилено клопотання відповідача2 про призначення експертизи давності первинних документів про придбання позивачем спірного майна, оскільки питання, безпосередньо повязані з правами на спірне майно не стосуються прав та обовязків відповідача2.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» господарським судам підвідомчі на загальних підставах справи зі спорів, пов'язані з визнанням права на майно, на яке накладено арешт, і про зняття з нього арешту та з розглядом позовів до юридичної особи, яка зобов'язана здійснити стягнення коштів з боржника у разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи (статті 60 і 87 Закону України «Про виконавче провадження»), - за умови, коли сторонами у судовому процесі є підприємства чи організації у розумінні статті 1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Таким чином, враховуючи, що судом в ході розгляду спору з'ясовано обставини щодо факту набуття права власності на спірне майно позивачем, існування такого права позивача як на момент складення Акту опису та арешту майна, так і на момент розгляду спору, з огляду на ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Як передбачено ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що за наслідками розгляду спору позовні вимоги задоволені в повному обсязі, і всі відповідачів винні у виникненні спору (відповідач 1 недобросовісно запропонував для реалізації майн, яке йому не належить, відповідач2 наполягав на реалізації спірного майна, заперечуючи право власності позивача, відповідач 3 наклав арешт на майно, не зясувавши всіх необхідних ознак майна) понесені позивачем витрати на сплату судового збору в сумі 19782 грн. (що складає 1,5 % від вартості спірного майна), покладаються на відповідачів порівну по 6595 грн.

Керуючись ст. ст. 33-34, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Самбор Агро» (09634, Київська обл., Рокитнянський р-н, с. Синява, вул. Шевченка, 3, код 39632402) право власності на зерно соняшника посівного матеріалу в кількості 2350 мішків сорту «Ягуар», що знаходиться за адресою: Київська обл., Рокитнянський район, с. Синява, вул. Жовтнева, 91-а.

3. Виключити з опису та арешту, накладеного Відділом державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції у межах виконавчого провадження (ВП 50017525) за Актом від 04.02.2016 року, зерно соняшника посівного матеріалу в кількості 2350 мішків сорт «Ягуар», що знаходиться за адресою: Київська обл., Рокитнянський район, с. Синява, вул. Жовтнева, 91-а, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Самбор Агро» (09634, Київська обл., Рокитнянський р-н, с. Синява, вул. Шевченка, 3, код 39632402).

4. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальнітю «Співдружність» (09600, Київська обл., Рокитнянський район, смт. Рокитне, вул Поповича, 41а, код 24886652) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Самбор Агро» (09634, Київська обл., Рокитнянський р-н, с. Синява, вул. Шевченка, 3, код 39632402) 6595 грн. витрат по сплаті судового збору.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспецінвест» (02002, м. Київ, вул. М.Раскової, 23, оф. 1109, код 36862239) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Самбор Агро» (09634, Київська обл., Рокитнянський р-н, с. Синява, вул. Шевченка, 3, код 39632402) 6595 грн. витрат по сплаті судового збору.

6. Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції (09600, Київська обл., Рокитнянський р-н, смт. Рокитне, вул. Першотравнева, 4, код 35013495) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Самбор Агро» (09634, Київська обл., Рокитнянський р-н, с. Синява, вул. Шевченка, 3, код 39632402) 6595 грн. витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 27.09.2016 р.

Суддя Т.П. Карпечкін