РІШЕННЯ

27 вересня 2016 року Справа № 913/814/16

Провадження № 29/913/814/16

За позовом Suifenhe Xin-resistant Technology Development Co., Ltd, China, Suifenhe сity, Free trade zone

до Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 55000,01 доларів США (станом на 14.07.2016 згідно офіційного курсу НБУ 1 365 170 грн 92 коп.)

Суддя Смола С.В.

Секретар судового засідання Дмітрієва К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1 представник за довіреністю №3 від 22.02.2016;

ОСОБА_2 представник за довіреністю №3 від 22.02.2016;

від відповідача ОСОБА_3 представник за довіреністю №01-026-877 від 14.12.2015.

С У Т Ь С П О Р У:

Suifenhe Xin-resistant Technology Development Co., Ltd 14.07.2016 (згідно даних експрес-накладної, а.с.38) звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат про стягнення заборгованості за контрактом №АМК-652-2013-кпр від 29.03.2013 в сумі 55000 доларів США (1 365 170 грн 67 коп. станом на 14.07.2016), 3% річних у сумі 4195,33 доларів США (104133 грн 48 коп. станом на 14.07.2016).

Ухвалою господарського суду Луганської області (суддя Якушенко Р.Є.) від 18.07.2016 було порушено провадження у справі та її розгляд призначений на 04.08.2016.

Ухвалою господарського суду Луганської області (суддя Якушенко Р.Є.) від 04.08.2016 розгляд справи відкладено на 08.09.2016.

Позивач письмовими поясненнями б/н від 08.09.2016 зазначив, що перша партія по Доповненню №1 в кількості 10 тон доставлена на підприємство 27.05.2013 автомобілем НОМЕР_1; друга партія по Доповненню №2 в кількості 40,08 тон доставлена на підприємство 30.12.2013 залізницею, вагон №94742483; що випробування першої (дослідної) партії по поставці за Доповненням №1 від 29.03.2013 до контракту №АМК-652-2013-кпр від 29.03.2013 проводилися 18-20 червня 2013 року; випробування другої (дослідно-промислової) партії по поставці за доповненням №2 від 17.09.2013 проводилися 08-09 січня 2014 року.

Відповідач відзивом №026-48 вих./16 від 31.08.2016 зазначив, що позивачем в порушення приписів ст.ст.524, 533 Цивільного кодексу України позовні вимоги та ціну позову визначено в іноземній валюті; що документів, які б підтверджували проведення на комбінаті іспитів партії леточної маси, позивачем не надано і вони відсутні; що позивачем не доведено факту виникнення у відповідача зобовязань по оплаті леточної маси.

Ухвалою господарського суду Луганської області (суддя Якушенко Р.Є.) від 08.09.2016 було продовжено строк розгляду справи до 04.10.016; розгляд справи відкладено на 27.09.2016.

26.09.2016 на підставі розпорядження керівника апарату суду №285-р у звязку з відпусткою судді Якушенко Р.Є. відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду був проведений повторний автоматичний розподіл справи, що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 26.09.2016, справа передана на розгляд судді Смолі С.В.

Заявою про зменшення розміру позовних вимог б/н від 27.09.2016 позивач просив суд стягнути з відповідача кошти за поставлений товар в сумі 55000 доларів США, тобто фактично відмовився від вимоги про стягнення 3% річних у сумі 4195,33 доларів США.

Заявою б/н від 27.09.2016 позивач відмовився від раніше поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог та зменшив розмір заявлених до стягнення 3% річних до 0,01 доларів США.

Відповідно до приписів ст.22 Господарського процесуального кодексу України вказана заява приймається судом до розгляду і в подальшому справа розглядається з її урахуванням.

Доповненням до відзиву відповідач №026-48/3 від 26.09.2016 підтвердив поставку позивачем в травні та грудні 2013 року леточної маси на суму 55000 доларів США і зазначив, що випробування леточної маси, поставленої по додаткам №1 та №2, на підприємстві відповідача були проведені 22.06.2013 та 22.04.2014 відповідно.

Заявою №026-48/4 від 26.09.2016 відповідач просив розстрочити виконання рішення у справі на 5 місяців зі сплатою стягненої суми щомісячно рівними частками.

В судовому засіданні 27.09.2016 представник відповідача визнав позовні вимоги. Представники позивача погодилися на надання відповідачеві розстрочки.

У судовому засіданні 27.09.2016 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Між Suifenhe Xin-resistant Technology Development Co., Ltd (продавець, позивач) та Публічним акціонерним товариством Алчевський металургійний комбінат (покупець, відповідач) 29.03.2013 був укладений контракт №АМК-652-2013-кпр, за умовами якого продавець продає, а покупець купує на умовах поставки, узгоджену у відповідних додатках і/або доповненнях до цього контракту відповідно з правилами Інкотермс (редакція 2010) наступний товар: вогнетривка продукція. Конкретні строки і обєми будуть узгоджені сторонами у відповідних додатках і/або доповненнях до цього контракту (п.1.1 контракту).

Відповідно до п.2.1 контракту ціна на товар є величиною перемінною і узгоджується в кожному окремому додатку або доповненні до цього контракту і фіксується в доларах США.

Згідно з п.3.2 контракту датою поставки товару за цим контрактом вважається дата штампа на транспортній накладній, що свідчить про надходження товару в пункт призначення.

Умови оплати за цим контрактом оговорюються у відповідних додатках і/або доповненнях до нього (п.4.1 контракту).

Відповідно до п.4.4 контракту валютою платежу за цим контрактом є долари США.

В абз.1 п.7.3 контракту сторони передбачили, що правом, яке регулює цей контракт, є матеріальне право України.

Згідно з п.9.6 контракту він вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2013.

29.03.2013 між сторонами був підписаний додаток №1 (специфікація) до контракту, в якій сторони передбачили, що продавець зобовязується продати, а покупець купити товар: вогнетривкі матеріали відповідно до наступної специфікації: найменування леточна маса (Waterless taphole mass), марка - SN-KXPN, одиниця тонна, ціна 1100 доларів, кількість 10, вартість 11000 доларів (п.1 додатку №1).

Відповідно до п.2.1 додатку №1 ціни встановлені в доларах США і вказані на умовах DAP Алчевськ (Інкотермс 2010), в т.ч. вартість товару, тари, пакування, маркування, транспортування.

Строк поставки товару за цією специфікацією складає 90 календарних днів з дати її підписання уповноваженими представниками і скріплення печатками обох сторін (п.3.1 додатку №1 контракту).

Згідно з п.4.1 додатку №1 оплата 100% вартості кожної поставленої партії товару за цим додатком повинна бути здійснена протягом 30 календарних днів після проведення випробувань на комбінаті.

17.09.2013 між сторонами був підписаний додаток №2 до контракту, в якому сторони передбачили, що продавець зобовязується продати, а покупець купити товар: вогнетривкі матеріали відповідно до наступної специфікації: найменування леточна маса (Waterless taphole mass), марка - SN-KXPN2-1500, одиниця тонна, ціна 1100 доларів, кількість 40, вартість 44000 доларів (п.1 додатку №1).

Відповідно до п.2.1 додатку №2 ціни встановлені в доларах США і вказані на умовах DAP Алчевськ (Інкотермс 2010), в т.ч. вартість товару, тари, пакування, маркування, транспортування.

Строк поставки товару за цією специфікацією складає 90 календарних днів з дати її підписання уповноваженими представниками і скріплення печатками обох сторін (п.3.1 додатку №2 контракту).

Згідно з п.4.1 додатку №2 оплата 100% вартості кожної поставленої партії товару за цим додатком повинна бути здійснена протягом 30 календарних днів після проведення випробувань на комбінаті.

31.12.2013 між сторонами було підписано доповнення №1 до контракту №АМК-652-2013-кпр від 29.03.2013, яким сторони внесли зміни в п.9.6 контракту та виклали його в наступній редакції: Цей контракт вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2013, а в частині розрахунків до повного виконання зобовязань за контрактом.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно з ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) є, зокрема, договір.

Статтею 533 Цивільного кодексу України передбачено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Згідно зі ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами по справі договір контракт №АМК-652-2013-кпр від 29.03.2013 є договором поставки, до якого слід застосовувати відповідні положення Господарського та Цивільного кодексів України.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення передбачені і ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст.222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобовязання, у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто неналежне виконання.

Факт поставки позивачем товару відповідачеві за контрактом №АМК-652-2013-кпр від 29.03.2013 підтверджений матеріалами справи, в т.ч. коносаментами №BSSHA8776B (а.с.24) та №866205667 (а.с.25), залізничною накладною (а.с.59), листами перевізника (а.с.57, 58, 60) та визнається сторонами.

Приписами ст.530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п.4.1 додатків №1 від 29.03.2013 та №2 від 17.09.2013 оплата 100% вартості кожної поставленої партії товару повинна бути здійснена протягом 30 календарних днів після проведення випробувань на комбінаті.

Випробування були проведені у червні 2013 та січні 2014 року відповідно.

Крім того, позивач звертався до відповідача з претензією №1 від 24.02.2016.

Відповідач позов визнав повністю.

Відповідно до ч.5 ст.78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

З огляду на викладене, позовну вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за контрактом №АМК-652-2013-кпр від 29.03.2013 в сумі 55000 доларів США суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачена відповідальність за порушення грошового зобовязання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних за період з 21.07.2013 по 12.07.2016 в сумі 0,01 доларів США підлягає задоволенню повністю (з урахуванням заяви позивача про зменшення б/н від 27.09.2016).

З огляду на викладене позов підлягає задоволенню повністю (з урахуванням заяви позивача про зменшення б/н від 27.09.2016).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп.2.6 п.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України абзацом другим частини першої статті 6 Закону передбачено порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті. За змістом пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті) й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачується раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац другий частини першої статті 6 Закону).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

При зверненні з позовом до суду позивачем був сплачений судовий збір за квитанцією №56527948 від 12.07.2016 у розмірі 22066 грн 92 коп., в подальшому позивачем було зменшено розмір позовних вимог (заява про зменшення) на 4195,32 долари США (еквівалент 104262 грн 48 коп.). Таким чином, на даний час існує переплата судового збору в розмірі 1563 грн 94 коп., який у відповідності до приписів Закону України Про судовий збір може бути повернутий ухвалою господарського суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Судовий збір в сумі 20502 грн 98 коп. згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Відносно заяви відповідача №026-48/4 від 26.09.2016 про розстрочку виконання рішення у справі на 5 місяців зі сплатою стягненої суми щомісячно рівними частками, суд зазначає наступне.

В обґрунтування зазначеної заяви відповідач посилається на те, що виконання рішення суду шляхом єдиноразового платежу в теперішній час є неможливим, а у разі його примусового виконання може взагалі призвести до зупинки підприємства; що місцезнаходженням виробничих потужностей відповідача є м.Алчевськ Луганської області; що під час активної фази АТО внаслідок бойових дій було пошкоджено залізничні ділянки контактних мереж, а саме Ясинувата, станції Донецького вузла, Горлівка, Стаханов, Антрацит, Луганськ, Комунарськ, в результаті цього для відповідача стали неможливими залізничні перевезення по цим напрямкам; що 03.06.2016 ПАТ Укрзалізниця була введена конвенція №ЦЦО-12/131 на заборону прийому перевезення завантажених і порожніх вагонів з усіх країн СНД і Балтії у напрямі залізничних станцій Донецького та Луганського напрямів; що станом на 01.07.2016 дебіторська заборгованість іноземних підприємств перед відповідачем за відвантажену продукцію складає 10 592 528 тис. грн.; що також відповідач найближчим часом сподівається отримати кошти від контрагентів-нерезидентів зі сплати дебіторської заборгованості, яка є предметом розгляду Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у справі АС №112/2016 в сумі 23 733 921,34 доларів США та у справі АС №161к/2016 в сумі 2 135 876,22 доларів США; що за перше півріччя відповідач має збитки в сумі 3 119 656 тис. грн.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підпунктами 7.1.1 та 7.1.2 п.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2012 №9 передбачено, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо. Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Згідно з пп.7.2 п.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2012 №9 підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач повинен довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення у справі.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно з ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обовязковим.

Відповідно до звіту про фінансові результати роботи Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат за перше півріччя 2016 року відповідач має збитки на суму 3 119 656 тис. грн.

Господарський суд вважає, що вказані відповідачем обставини безпосередньо вплинули на господарську діяльність підприємства відповідача та його фінансовий стан.

З огляду на викладене, враховуючи згоду позивача на надання відповідачеві розстрочки виконання рішення у справі, суд прийшов до висновку про задоволення заяви Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат №026-48/4 від 26.09.2016 та розстрочення виконання рішення в частині стягнення заборгованості за поставлену продукцію в сумі 55000 доларів США, 3% річних у сумі 0,01 доларів США на 5 місяців зі сплатою боргу по 28.02.2017 включно.

Керуючись ст.ст.44, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Suifenhe Xin-resistant Technology Development Co., Ltd до Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, вул.Вілєсова, б.20А, м.Сєвєродонецьк Луганської області, ідентифікаційний код 05441447, на користь Suifenhe Xin-resistant Technology Development Co., Ltd, China, Suifenhecity, Freetradezone, Northtothemainroad, westtothethreebranch, building No.16 house 101, код 2614408Т, заборгованість за поставлену продукцію в сумі 55000 доларів США, 3% річних у сумі 0,01 доларів США, розстрочивши виконання наступним чином:

- 11000 доларів США - по 31.10.2016 включно;

- 11000 доларів США - по 30.11.2016 включно;

- 11000 доларів США - по 31.12.2016 включно;

- 11000 доларів США - по 31.01.2017 включно;

- 11000,01 доларів США - по 28.02.2017 включно,

про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, вул.Вілєсова, б.20А, м.Сєвєродонецьк Луганської області, ідентифікаційний код 05441447, на користь Suifenhe Xin-resistant Technology Development Co., Ltd, China, Suifenhecity, Freetradezone, Northtothemainroad, westtothethreebranch, building No.16 house 101, код 2614408Т, судовий збір у сумі 20502 грн 98 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.09.2016.

Суддя С.В. Смола