номер провадження справи 35/73/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.09.2016 Справа № 908/2390/16

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Осоцькому Д.І.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 19.09.2016р.;

Від відповідача: ОСОБА_2, юрисконсульт, довіреність № 699 від 14.03.2016р.; ОСОБА_3, довіреність № 2525 від 26.09.2016р.; ОСОБА_4, директор.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ЮТАС», м. Київ

до Комунальної установи Бердянської міської ради «Бердянське територіальне медичне обєднання», Запорізька область, м. Бердянськ

про визнання недійсним рішення тендерного комітету про відхилення тендерної пропозиції від 19.08.2016р. № 92

ВСТАНОВИВ:

12.09.2016р. до господарського суду Запорізької області звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ЮТАС» з позовом до Комунальної установи Бердянської міської ради «Бердянське територіальне медичне обєднання» про визнання недійсним рішення тендерного комітету про відхилення тендерної пропозиції від 19.08.2016р. № 92.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.09.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 35/73/16 та призначено розгляд справи на 27.09.2016р. о 10 год. 30 хв.

26.09.2016р. на адресу господарського суду Запорізької області від позивача надійшла заява про забезпечення позову від 23.09.2016р. відповідно до якої позивач зазначає, що на даний час, не зважаючи на даний судовий спір, між відповідачем та учасником тендерних торгів укладено договір № 2343 від 09.09.2016р. на закупку визначних у тендері товарів.

Позивач вважає, що рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/2390/16 не буде виконано без вжиття заходів до забезпечення позову, тобто існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а для їх відновлення необхідно бути докласти значних зусиль та витрат.

Враховуючи зазначене позивач просить суд вжити заходів по забезпеченню позову та заборонити відповідачу замовляти постачання апаратів штучної вентиляції легенів (товар), приймати апарати штучної вентиляції легенів та розраховуватися за товар.

В судовому засіданні 27.09.2016р. представник позивача підтримав заяву про забезпечення позову від 23.09.2016р.

Представники відповідача у судовому засіданні 27.09.2016р. заперечили проти заяви про забезпечення позову, оскільки дана заява є безпідставною та необґрунтованою.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача, суд вважає, що заява від 23.09.2016р. про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 67 ГПК України, позов забезпечується:

накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу;

забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Перелік заходів до забезпечення позову, встановлений статтею 67 ГПК України, є вичерпним.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно пункту 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В пункті 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. також розяснено, що питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

За приписами абзаців 2,3,4 пункту 3 згаданої постанови пленуму Вищого господарського суду України, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

У листі № 5-05/759 від 30.12.2008р. Вищий господарський суд України зазначив, що заява про вжиття заходів до забезпечення позову повинна бути обґрунтована з поданням належних і допустимих доказів, що підтверджують можливість виникнення в подальшому ускладнень у виконанні судового рішення.

Господарський суд повинен оцінити, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, повязаний з предметом позову, співрозмірний позовній вимозі і яким чином цей захід забезпечуватиме фактичну реалізацію мети його вжиття.

Тому відповідна ухвала господарського суду в обовязковому порядку повинна містити дані, на підставі яких можна зробити висновок про те, що невжиття того чи іншого заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду.

Заявник (позивач) має довести наявність тих обставин, на підставі яких він просить вжити заходів до забезпечення позову. Такі докази у матеріалах справи відсутні і не подані до господарського суду разом з позовною заявою.

Позивачем не надано жодного доказу в підтвердження наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування такого виду забезпечення позову, як забороною відповідачеві вчиняти певні дії. Крім того позивачем не наведено жодних обєктивних доводів того, яким чином невжиття такого заходу забезпечення позову, як заборона відповідачеві вчиняти певні дії може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У своїй заяві про забезпечення позову від 23.09.2016р. позивачем наведено лише свої припущення, що невжиття заходів для забезпечення позову у випадку задоволення позовних вимог може утруднити виконання судового рішення які не може бути підставою для задоволення даної заяви.

Оскільки підстави для забезпечення позову станом на час розгляду цієї заяви позивача відсутні, в задоволенні заяви слід відмовити з покладенням судових витрат в цій частині на позивача.

Керуючись ст. 38, 65-67, 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ЮТАС» від 23.09.2016р. про забезпечення позову відмовити повністю.

Суддя О.А.Топчій