ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016 року Справа № 904/3579/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Вечірка І.О. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Науменка І.М.

Секретар: Петровська А.В.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 5/31 від 28.04.16;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 02.09.13;

від третьої особи: ОСОБА_3, довіреність № 16-11 від 05.01.16;

ОСОБА_4, довіреність № 16-52 від 28.09.16.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укргідроенерго"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2016 року

у справі № 904/3579/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргідроенерго", м. Вишгород Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Триос Груп", м. Дніпропетровськ

третя особа Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

про стягнення 279 607,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2016 року у справі № 904/3579/16 (суддя - Панна С.П.) відмовлено в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Укргідроенерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Триос Груп" про стягнення 279 607,90 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2016 року у даній справі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно утримувані грошові кошти в розмірі 279 607,90 грн. та витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 4 194,12 грн. і подання апеляційної скарги в розмірі 4 613,53 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- рішення суду першої інстанції прийняте без дослідження фактичних обставин справи, судом не було надано правову оцінку усім доказам та не враховано обставини, які мають суттєве значення для вирішення спору;

- включення до актів здачі-приймання наданих послуг непідтверджених витрат відповідача порушило вимоги статті 629 ЦК України та умови Договору від 12.03.2015 року № 14-2014/О. В зв'язку з чим, відповідач зайво отримав 279 607,90 грн.;

- оскільки відповідач безпідставно набув майно (грошові кошти) позивача, відповідач має повернути грошові кошти позивачу на підставі статті 1212 ЦК України.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.09.2016 року колегією суддів у складі головуючого судді Вечірка І.О., суддів Євстигнеєва О.С., Кузнецова В.О. апеляційну скаргу прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 29.09.2016 року.

Розпорядженням керівника апарату суду від 28.09.2016 року № 1362/16 призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі, у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Євстигнеєва О.С.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Вечірко І.О., судді Кузнецов В.О., Науменко І.М.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги.

Представники третьої особи в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, судова колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

28.04.2016 року Публічне акціонерне товариство "Укргідроенерго" звернулось в господарський суд Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Триос Груп" про стягнення 279 607,90 грн. (а. с. 3-90).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2016 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 30.05.2016 року (а. с. 1).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - Державну фінансову інспекцію в Дніпропетровській області (а. с. 125).

В судовому засіданні 30.05.2016 року оголошено перерву до 31.05.2016 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 року відкладено розгляд справи на 30.06.2016 року (а. с. 133-134).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2016 року продовжено строк вирішення спору строк на 15 днів (а. с. 189).

В судовому засіданні 30.06.2016 року оголошено перерву до 06.07.2016 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2016 року відкладено розгляду справи на 19.07.2016 року (а. с. 200-201).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2016 року розгляд справи відкладено на 20.07.2016 року (з урахуванням ухвали від 19.07.2016 року про виправлення описки - а. с. 207-208, 210).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2016 відмовлено в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Укргідроенерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Триос Груп" про стягнення 279 607,90 грн. (а. с. 219-221).

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість прийнятого місцевим господарським судом рішення від 20.07.2016 року, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Позовні вимоги ПАТ "Укргідроенерго" обґрунтовані завищенням відповідачем вартості виконаних робіт у сумі 279 607,90 грн. згідно акту Державної фінансової інспекції України № 05-21/10 від 09.02.2016 року.

Як вбачається із матеріалів справи, 12.03.2015 року між Публічним акціонерним товариством "Укргідроенерго" (надалі замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРИОС ГРУП" (надалі виконавець) було укладено Договір про надання послуг № 14-2014/О (надалі Договір), за умовами якого, за результатами проведеної процедури закупівлі (переговорна процедура закупівлі) у встановлені Договором строки, виконавець взяв на себе зобовязання надати послуги з виконання функцій оператора даних автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії замовника (ДК 016-2010:63.11.1 послуги щодо оброблення даних, розміщування інформації на веб-вузлах щодо програмного застосування та інші послуги щодо забезпечення інформаційно-технологічної інфраструктури), а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначені послуги.

Відповідно до п. 1.2. Договору склад, обсяги, обєми, види та ціна послуг визначаються за взаємною згодою Сторін та вказуються у: Технічному завданні на надання послуг з виконання функцій оператора даних АСКОЕ ПАТ "Укргідроенерго"; Протоколі узгодження договірної ціни; Положенні про Оператора даних автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії ПАТ "Укргідроенерго", що додаються до цього Договору і є його невідємною частиною.

Обсяг та якість послуг повинні відповідати вимогам: Положенню про Оператора даних автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії ПАТ "Укргідроенерго"; Порядку реєстрації автоматизованих систем комерційного обліку електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії України (Постанова НКРЕ № 2195 від 17.11.2011); Порядку перевірки даних, отриманих від автоматизованих систем комерційного обліку електричної енергії субєктів ОРЕ (Постанова НКРЕ № 2195 від 17.11.2011); Постанові НКРЕ № 506 від 24.04.2014 "Про внесення змін до постанови НКРЕ від 06 лютого 2014 року № 103"; Постанові НКРЕ № 103 від 06.02.2014 "Про особливості купівлі електричної енергії на власні потреби електростанцій ПАТ "Укргідроенерго".

В Розділі 2. Договору визначено ціну Договору та порядок розрахунків.

Відповідно до пункту 2.3. Договору ціна Договору є динамічною і становить: 3 075 789,46 грн., у тому числі ПДВ 20 % - 512 631, 58 грн.

Згідно з пунктом 2.3.1. Договору ціна послуг за один місяць становить 256 315,79 грн., у тому числі ПДВ 20 % - 42 719,30 грн.

Розрахунок за послуги проводиться щомісяця протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами ОСОБА_1 приймання-передачі послуг з надання підтверджуючих документів на підставі виставленого виконавцем рахунку (пункт 2.8. Договору).

Позивач на виконання умов Договору щомісяця здійснював оплату послуг відповідача у сумі 256 315,79 грн. (з ПДВ), що підтверджується реєстром платежів ТОВ "Триос Груп" за період з 12.03.2015 року по 23.05.2016 року та банківськими виписками (а. с. 149-150, 152, 154-156, 158-160, 162-164, 166-168, 170, 172-173, 175-178, 180-181, 183).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 173 ГК України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно із частинами 3, 5 статті 180 ГК України, при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Частиною 2 статті 189 ГК України встановлено, що ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях.

Відповідно до статті 190 ГК України вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни. Вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб'єкта господарювання.

Враховуючи вищевикладене, сторони при укладенні Договору №14-2014/О про надання послуг від 12.03.2015 року, керувались нормами Цивільного і Господарського кодексів України, тобто були вільні в погодженні умовами Договору ціни.

Водночас, в ході проведення планової ревізії фінансово-господарської діяльності ПАТ "Укргідроенерго" та його філій за період з 01.01.2014 року по 30.10.2015 року Державною фінансовою інспекцією України було встановлено, що за Договором від 12.03.2015 року № 14-2014/О на підставі ОСОБА_1 приймання-передачі ПАТ "Укргідроенерго" було прийнято надані ТОВ "Триос Груп" послуги на загальну суму 2 437 725,91 грн.

Проведеною зустрічною звіркою ТОВ "Триос Груп" шляхом співставлення фактичних витрат останнього (2 158 118,00 грн.) та вартістю наданих послуг ПАТ "Укргідроенерго" відповідно до Договору від 12.03.2015 року № 14-2014/О (2 437 725,91 грн.) було виявлено, що до ОСОБА_1 приймання наданих послуг за вказаним Договором ТОВ "Триос Груп" включено фактичні витрати, які не були підтверджені документально під час проведеної зустрічної звірки у ТОВ "ТРИОС-ГРУП", внаслідок чого встановлена розбіжність на загальну суму 279 607,90 грн., що призвело до завищення вартості робіт на вищезазначену грошову суму.

Матеріали справи свідчать, що 04.04.2016 року позивач направив відповідачу лист - претензію № 5-2/2132 від 01.04.2016 року, якою вимагав відкоригувати вартість послуг, наданих згідно ОСОБА_1 здачі-приймання наданих послуг, а також повернути безпідставно отримані грошові кошти в сумі 279 607,90 грн. (а. с. 70-72).

Частинами 1-3 статті 632 ЦК України встановлено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Як вбачається зі змісту спірного Договору та доданих до позовної заяви доказів, сторони після укладення Договору не погоджували зміну його ціни, про що свідчить відсутність будь-яких домовленостей сторін з цього приводу, оформлених належним чином (додаткові угоди, додаткові договори тощо).

Слід звернути увагу, що виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору та не можуть їх змінювати.

Стаття 1212 ЦК України визначає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Вони застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зі змісту зазначеної вище норми вбачається, що підставою виникнення зобов'язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: по-перше, набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння; по-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; по-третє, обов'язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків.

Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст.1213 ЦК України).

Верховний Суд України при здійсненні касаційного перегляду судових рішень у справах щодо застосування до спірних правовідносин вказаних норм, вказав на те, що зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна породжують такі юридичні факти: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали. Зазначені норми закону застосовуються лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень статей 1212, 1213 ЦК України (постанови від 22.06.2016 у справі № 6-1253цс16, від 25.02.2015 у справі № 910/1913/14, від 17.06.2014 у справі № 13/096-12 та ін.)

Оскільки між сторонами у справі було укладено договір про надання послуг № 14-2014/О від 12.03.2015 року, то правовідносини сторін регулюються нормами зобов'язального права, а договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень статті 1212 ЦК України. Крім того, кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, отримано останнім, як оплату наданих послуг, а тому не можуть бути витребувані відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставно отримані кошти.

Місцевий господарський суд також обґрунтовано звернув увагу на те, що наявність ОСОБА_1 Державної фінансової інспекції України не позбавляє позивача процесуального обов'язку доводити свої вимоги належними та допустимими доказами, відповідно до вимог статей 33, 34 ГПК України.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог є правомірним і відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, які викладені в оскаржуваному рішенні місцевого господарського суду.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини та їх правові наслідки відповідають дійсності та доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 49 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на позивача.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2016 року необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укргідроенерго" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2016 року у справі № 904/3579/16 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 04.10.2016 року.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.М. Науменко