ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2016 р. Справа № 922/1192/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

1-го відповідача - Селіванова О.А. - на підставі довіреності від 18.12.2015р. №ББУ/ПУ254/Т/15;

2-го відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровська область, (вх.№1929 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 22.06.2016р. у справі №922/1192/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Водомер", м. Харків,

до 1-го відповідача: Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровська область,

до 2-го відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Люботин, Харківська область,

про стягнення 223 877,07грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.06.2016р. у справі №922/1192/16 (суддя Суслова В.В.) задоволено частково позовні вимоги до першого відповідача - ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля"; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Водомер":

- за договором № 50-ПУ-ШУП від 17.02.2015р. - 3 851,67 грн. інфляційних та 2 000,04грн. 3% річних;

- за договором 38-ПУ-ЦП від 06.05.2015р. - 269,74 грн. інфляційних та 120,68 грн. 3% річних;

- за договором № 156-ПУ-ПТП від 22.06.2015р. - 493,88 грн. інфляційних та 200,76 грн. 3% річних;

- за договором № 1386-ПУ-УМТС від 29.07.2015 року - 170 757,46грн. основного боргу, 5 505,00 грн. інфляційних, 2 091,19 грн. 3% річних та 30 634,85 пені та 3 238,88 грн. судового збору .

Ухвалено припинити провадження у справі в частині стягнення 7 956,00 грн. заборгованості за договором №156-ПУ-ПТП від 22.06.2015р.; відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 6 383,93грн.; відмовлено повністю в задоволенні позовних вимог до другого відповідача - ФОП ОСОБА_2; відхилено клопотання ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" про відстрочку виконання рішення суду.

Рішення суду з посиланням на положення статей 33,34, пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, статей 526, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України мотивовано тим, що відповідачем ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" було порушено строки оплати за вищевказаними договорами; проте, оскільки ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" було здійснено оплату основної заборгованості у розмірі 6 383,93 грн. за договором від 06.05.2015р. № 38-ПУ-ЦП 24.03.2016р. (тобто, до подання позовної заяви 13.04.2016.) судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні позовних вимог в цій частині. Крім того, оскільки ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" було сплачено ТОВ "НВП "Водомер" суму основної заборгованості за договором від 22.06.2015р. №156-ПУ-ПТП у розмірі 7 956,00 грн. саме в процесі розгляду справи, а отже предмет спору припинив існування господарським судом першої інстанції було припиненено провадження у справі цій частині позовних вимог на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 22.06.2016р. у справі №922/1192/16 за позовом ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Водомер" до ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", ФОП ОСОБА_2 про стягнення з ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" за договором підряду від 17.02.2015р. №50-ПУ-ШУП інфляційні в сумі 3 851,67грн. та 3% річних у сумі 2 000,04грн.; за договором від 06.05.2015р. №38-ПУ-ЦП інфляційні у сумі 269,74грн. та 3% річних у сумі 120,68 грн.; за договором від 22.06.2015р. №156-ПУ-ПТП інфляційні у сумі 493,88 грн., 3% річних у сумі 200,76 грн.; за договором від 29.07.2015р. №1386-ПУ-УМТС борг 170 757,46грн., інфляційні у сумі 5 505,00грн., 3% річних у сумі 2 091,19грн., пені у сумі 30 634,85 грн. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що господарським судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення необґрунтовано було відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" про зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної справи №922/1680/16 за позовом ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" до ТОВ "Водомер" про внесення змін до договору від 29.07.2015р. №1368-ПУ-УМТС. Крім того, зазначає, що відповідно до умов договору від 29.07.2015р. №1368-ПУ-УМТС, а саме пункту 6.4, сплата робіт здійснюється замовником щомісячно шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника на протязі 5 робочих днів з 60 календарного дня з моменту підписання акту приймання виконаних робіт (КБ-2в), довідки про вартість виконаних робіт (КБ-3) та виставлення рахунку підрядником замовнику до оплати, проте, позивачем до позовної заяви доказів виставлення рахунку на оплату та довідки про вартість виконаних робіт надано не було , а тому можна вважати, що момент здійснення оплати для відповідача не настав. Також, апелянт зазначає, що судом першої інстанції було неправомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог до другого відповідача ФОП ОСОБА_2 за договором від 29.07.2015р. №1386-ПУ-УМТС, з посиланням на пункти 2.3, 7.4 договору поруки від 29.07.2015р. №1386-ПУ-УМТС, оскільки строк дій поруки не припинився. Крім того, апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні клопотання про відстрочку виконання рішення.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.07.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 29.08.2016р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 29.08.2016р. відкладено розгляд справи на 19.09.2016р.; зобов'язано апелянта та позивача завчасно надати письмові пояснення щодо наявності договору №1386-ПУ-УМТС від 29.07.2015р. укладеного між ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" та ТОВ "НВП "Водомер", у разі наявності надати належним чином засвідчену копію до справи; зобов'язано ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Водомер" завчасно надати письмові пояснення щодо строку оплати визначеного пунктом 6.4 договору від 29.07.2015р. №1368-ПУ-УМТС. Крім того, у судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 29.08.2016р. представник позивача пояснив, що між ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" та ТОВ "НВП "Водомер" було укладено договір від 29.07.2015р. за №1368-ПУ-УМТС, а в позовній заяві та оскаржуваному рішенні було допущено описку в номері договору, а саме замість №1386-ПУ-УМТС, має бути №1368-ПУ-УМТС. Представник апелянта щодо зазначеної описки у договорі від 29.07.2015р. пояснив, що йому необхідно підготуватись для надання пояснень з приводу даного питання.

19.09.2016р. позивачем на виконання вимог ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 29.08.2016р. подано до апеляційного господарського суду письмові пояснення (вх.№9263), в яких зазначає, що 29.07.2015р. між ТОВ "НВП "Водомер" та ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" було укладено договір №1368-ПУ-УМТС, а не №1386-ПУ-УМТС, як вказано в оскаржуваному рішенні, вважає, що господарським судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення було допущено описку у номері договору. Щодо строку оплати визначеного пунктом 6.4. договору №1368-ПУ-УМТС зазначає, що перебіг строку виконання зобов'язання боржника по оплаті боргу розпочався з 31.08.2016., оскільки на дату прийняття рішення судом першої інстанції минуло більше ніж шість місяців, договір поруки від 29.07.2015р. №1386-ПУ-УМТС є припиненим. Також, позивач просить рішення господарського суду Харківської області від 22.06.2016р. у справі 922/1192/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" - без задоволення та просить розглядати справу без участі його представника у зв'язку з його участю в іншому судовому засіданні.

19.09.2016р. апелянтом на виконання вимог ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 29.08.2016р. подано до апеляційного господарського суду письмові пояснення (вх.№9474) в яких зазначає, що договору від 29.07.2015р. за №1386-ПУ-УМТС не існує , 29.07.2015р. між ТОВ "НВП "Водомер" та ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" було укладено договір №1368-ПУ-УМТС.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 19.09.2016р. представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення господарського суду Харківської області від 22.06.2016р. у справі №922/1192/16 за позовом ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Водомер" до ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", ФОП ОСОБА_2 про стягнення з ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" за договором підряду від 17.02.2015р. №50-ПУ-ШУП інфляційні в сумі 3 851,67грн. та 3% річних у сумі 2 000,04грн.; за договором від 06.05.2015р. №38-ПУ-ЦП інфляційні у сумі 269,74грн. та 3% річних у сумі 120,68 грн.; за договором від 22.06.2015р. №156-ПУ-ПТП інфляційні у сумі 493,88 грн., 3% річних у сумі 200,76 грн.; за договором від 29.07.2015р. №1386-ПУ-УМТС борг 170 757,46грн., інфляційні у сумі 5 505,00грн., 3% річних у сумі 2 091,19грн., пені у сумі 30 634,85 грн. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судове засіданні Харківського апеляційного господарського суду 19.09.2016р. представник 2-го відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (т.1 а.с. 221).

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, зважаючи на те, що сторони були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи (т.1 а.с.221), а також на те, що нез'явлення у судове засідання апеляційної інстанції представників сторін не тягне за собою перенесення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.02.2015р. між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Водомер" (підрядник) було укладено договір №50-ПУ-ШУП (надалі - договір №1) (т.1 а.с. 16-20).

Відповідно до пункту 1.1. договору №1, замовник доручає, а підрядник приймає на себе наступні обов'язки: проведення технічного обслуговування, пусконалагоджувальних робіт та забезпечення метрологічної повірки в органах УкрЦСМа комплексів витратомірних ІРКА в кількості 12-и комплексів на об'єктах ПСП "Шахтоуправління Павлоградське".

Виконання робіт повинно здійснюватись згідно до календарного плану, який є невід'ємною частиною дійсного договору (пункт 1.2. договору №1).

Пунктом 2.1. договору №1 сторони погодили, що строк дії договору встановлюється з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2015р., але у будь-якому разі до повного виконання прийнятих обов'язків сторонами.

Відповідно до пункту 4.1. договору №1, сума договору погоджується сторонами в договірній ціні на роботи, яка є невід'ємною частиною даного договору (додаток №2) та складає 76 606,97грн. в т.ч. ПДВ 20% - 12 767,83грн. Сума договору є остаточною та перегляду не підлягає.

Пунктом 4.2. договору №1 передбачено, що оплата за виконані роботи підрядником здійснюється шляхом перерахування грошових коштів замовником протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту підписання Акту виконаних робіт на підставі виставленого рахунку-фактури.

Відповідно до пункту 5.1 договору №1, після виконання робіт, передбачених даним договором, підрядник надає замовнику наступні документи: акт виконаних робіт; рахунок-фактуру.

Замовник на протязі 5 днів з дня отримання акту виконаних робіт зобов'язаний направити підряднику підписаний акт виконаних робіт або вмотивовану відмову від прийому (пункт 5.5 договору №1).

Згідно матеріалів справи, ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Водомер" виконало, а ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" прийняло роботи, які були обумовлені договором №1, що підтверджується актом надання послуг №44 від 11.03.2015р., який підписано та скріплено печатками сторін. Відповідач 1 претензій по об'єму, якості та строкам виконаних робіт (надання послуг) не мав. Загальна вартість робіт, згідно до вказаного акту становила 76 606,97грн. в т.ч. ПДВ. (т.1 а.с.22).

Отже, у відповідності до пункту 4.2 договору №1, ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" повинно було здійснити оплату за виконані роботи до 12.05.2015р. (протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт).

Проте, як зазначає позивач, ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" було прострочено виконання зобов'язання в частині повної та вчасної оплати за договором №1, здійснивши часткову оплату, в рахунок погашення заборгованості в розмірі 20 000,00грн. в т.ч. ПДВ., та 31.03.2016р. ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" було проведено з позивачем повний розрахунок по договору, сплативши на користь позивача суму в розмірі 56 606,97грн. в т.ч. ПДВ., що останнім не заперечується.

В забезпечення виконання договору від 17.02.2015р. №50-ПУ-ШУП, 17.02.2015р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Водомер" (кредитор) було укладено договір поруки (надалі - договір поруки №1) (т.1 а.с. 37- 39).

Відповідно до пункту 1.1 договору поруки №1, поручитель поручився перед кредитором за виконання зобов'язань ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" (надалі - боржник), які виникли у боржника на підставі договору від 17.02.2015р. за №50-ПУ-ШУП (основний договір).

Підставою зобов'язання, забезпеченого порукою за даним договором є основний договір (пункт 2.1 договору поруки №1).

Пунктом 2.2 договору поруки №1 визначено, що предметом основного договору є виконання робіт по технічному обслуговуванню, пусконалагоджувальних робіт та забезпечення метрологічної повірки в органах УкрЦСМа комплексів витратомірних ІРКА в кількості 12-и комплексів на об'єктах ПСП "Шахтоуправління Павлоградське".

Відповідно до пункту 2.3 договору поруки №1, строк виконання зобов'язання поручителя, яке забезпечене договором, становить 180 (сто вісімдесят) календарних днів, від дня настання строку виконання зобов'язань боржника за основними договорами.

Згідно пункту 2.4 договору поруки №1, у випадку порушення боржником умов основного договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором.

Згідно пункту 3.1. договору поруки №1, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником обов'язку за основним договором відносно поставки товару в повному об'ємі, на суму у розмірі 76 606,97грн.

Пунктом 7.4. договору поруки №1 сторони погодили, що договір припиняється, якщо кредитор протягом 6 (шести місяців) від дня настання строку виконання зобов'язання кредитора за основним договором не пред'явить вимоги до поручителя.

06.05.2015р. між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Водомер" (підрядник) було укладено договір №38-ПУ-ЦП (надалі - договір №2) (т. 1 а.с.23-25).

Відповідно до пункту 1.1. договору №2, замовник доручає, а підрядник приймає на себе наступні обов'язки: проведення технічного обслуговування, пусконалагоджувальних робіт та забезпечення метрологічної повірки в органах УкрЦСМа одного Комплексу витратомірного ІРКА на об'єкті Філіалу "ЦОФ Павлоградська" ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".

Виконання робіт повинно здійснюватись згідно до календарного плану, який є невід'ємною частиною дійсного договору (пункт 1.2. договору №2).

Відповідно до пункту 4.1. договору №2, сума договору погоджується сторонами в договірній ціні, яка є невід'ємною частиною даного договору (додаток №2) та складає 6 383,93грн. в т.ч. ПДВ 20% - 1 063,93грн. Сума договору є остаточною та перегляду не підлягає.

Пунктом 4.2. договору №2 передбачено, що оплата за виконані роботи підрядником здійснюється шляхом перерахування грошових коштів замовником протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт на підставі виставленого рахунку-фактури.

Відповідно до пункту 5.5 договору №2, після виконання робіт, передбачених даним договором, підрядник надає замовнику наступні документи: акт виконаних робіт; рахунок-фактуру.

Замовник на протязі 5 днів з дня отримання акту виконаних робіт зобов'язаний направити підряднику підписаний акт виконаних робіт або вмотивовану відмову від прийому (пункт 5.5 договору №2).

Згідно матеріалів справи, ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Водомер" виконало, а ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" прийняло роботи, які були обумовлені договором №2, що підтверджується актом надання послуг №122 від 15.06.2015р., який підписано та скріплено печатками сторін. Відповідач 1 претензій по об'єму, якості та строкам виконаних робіт (надання послуг) не мав. Загальна вартість робіт, згідно до вказаного акту становила 6 383,93 грн. в т.ч. ПДВ. (т.1 а.с.26).

Отже, у відповідності до пункту 4.2 договору №2, ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" повинно було здійснити оплату за виконані роботи до 16.08.2015р. (протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт).

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції, ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" було прострочено виконання зобов'язання в частині повної та вчасної оплати за договором №2, та здійснено оплату у повному обсязі у розмірі 6 383,93грн. 24.03.2016р. (тобто, до подання позовної заяви 13.04.2016р.).

В забезпечення виконання зобов'язань за договором від 06.05.2015р. №38-ПУ-ЦП, 06.05.2015р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Водомер" (кредитор) було укладено договір поруки (надалі - договір поруки №2) (т.1 а.с.40- 42).

Відповідно до пункту 1.1 договору поруки №2, поручитель поручився перед кредитором за виконання зобов'язань ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" ( надалі - боржник), які виникли у боржника на підставі договору від 06.05.2015р. за №38- ПУ-ЦП (основний договір).

Підставою зобов'язання, забезпеченого порукою за даним договором є основний договір (пункт 2.1 договору поруки №2).

Пунктом 2.2 договору поруки №2 визначено, що предметом основного договору є виконання робіт по технічного обслуговування, пусконалагоджувальних робіт та забезпечення метрологічної повірки в органах УкрЦСМа одного Комплексу витратомірного ІРКА на об'єкті Філіалу "ЦОФ Павлоградська" ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".

Відповідно до пункту 2.3 договору поруки №2, строк виконання зобов'язання поручителя, яке забезпечене договором, становить 180 (сто вісімдесят) календарних днів, від дня настання строку виконання зобов'язань боржника за основними договорами.

Згідно пункту 2.4 договору поруки №2, у випадку порушення боржником умов основного договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором.

Згідно пункту 3.1. договору поруки №2, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником обов'язку за основним договором відносно поставки товару в повному об'ємі, на суму у розмірі 6 383,93грн.

Пунктом 7.4. договору поруки №2 сторони погодили, що договір припиняється, якщо кредитор протягом 6 (шести місяців) від дня настання строку виконання зобов'язання кредитора за основним договором не пред'явить вимоги до поручителя.

22.06.2015р. між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Водомер" (підрядник) було укладено договір №156-ПУ-ПТП (надалі - договір №3) (т.1 а.с.27-28).

Відповідно до пункту 1.1. договору №3, замовник доручає, а підрядник приймає на себе наступні обов'язки: забезпечення метрологічної повірки в органах УкрДержстандарту (далі - роботи) трьох Комплексів вимірювальних ВОДОМЕР-Е (далі обладнання) та ремонт одного вимірювального комплексу ВОДОМЕР-Е з заміною перетворювача первинного акустичного АП-13 встановлених на Філії "Вантажно-Транспортного підприємства "Павлоградвантажтранс" ПАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля".

Сума договору складає 23 934,00 грн. в т.ч. ПДВ 20% - 3 989,00грн. (пункт 1.2. договору №3).

Відповідно до пункту 3.2. договору №3, після виконання робіт, передбачених даним договором, підрядник надає замовнику наступні документи: паспорт на обладнання; акт виконаних робіт; рахунок-фактуру.

Замовник на протязі 5 днів з дня отримання акту виконаних робіт зобов'язаний направити підряднику підписаний акт виконаних робіт або вмотивовану відмову від прийому (пункт 3.4 договору №3).

Пунктом 4.1. договору №3 передбачено, що оплата за виконані роботи підрядником здійснюється шляхом перерахування грошових коштів замовником протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт на підставі виставленого рахунку-фактури.

Згідно матеріалів справи, ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Водомер" виконало, а ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" прийняло роботи, які були обумовлені договором №3, що підтверджується актом надання послуг №178 від 30.07.2015р., який підписано та скріплено печатками сторін. Відповідач 1 претензій по об'єму, якості та строкам виконаних робіт (надання послуг) не мав. Загальна вартість робіт, згідно до вказаного акту становила 15 978,00 грн. в т.ч. ПДВ грн. (т.1 а.с.29).

Отже, у відповідності до пункту 4.1 договору №3, ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" повинно було здійснити оплату за виконані роботи до 30.09.2015р. (протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт).

Крім того, 29.09.2015р. сторонами було підписано акт надання послуг за № 238 (т.1 а.с. 29 на звороті), відповідно до якого, ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Водомер" виконало, а ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" прийняло роботи, які були обумовлені договором №3. Акт підписано та скріплено печатками сторін. Відповідач претензій по об'єму, якості та строкам виконаних робіт (надання послуг) також не мав. Загальна вартість робіт, згідно до вказаного акту становила 7 956,00 грн. в т.ч. ПДВ.

Відповідно до пункту 4.1 договору №3, ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" повинно було здійснити оплату за виконані роботи до 29.11.2015р. (протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт).

Проте, ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" було прострочено виконання зобов'язання в частині повної та вчасної оплати за договором №3, здійснивши часткову оплату 29.02.2016р., в рахунок погашення заборгованості в розмірі 15 978,00грн.

Решта коштів по акту надання послуг від 29.09.2015р. №238 у розмірі 7 956,00 грн. залишились неоплаченими, що ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" не спростовується.

В забезпечення виконання зобов'язань за договором від 22.06.2015р. №156-ПУ-ПТП, 22.06.2015р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Водомер" (кредитор) було укладено договір поруки (надалі - договір поруки №3) (т.1 а.с.43-45).

Відповідно до пункту 1.1 договору поруки №3, поручитель поручився перед кредитором за виконання зобов'язань ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" ( надалі - боржник), які виникли у боржника на підставі договору від 22.06.2015р. за №156- ПУ-ПТП (основний договір).

Підставою зобов'язання, забезпеченого порукою за даним договором є основний договір (пункт 2.1 договору поруки №3).

Пунктом 2.2 договору поруки №3 визначено, що предметом основного договору є виконання робіт по забезпеченню метрологічної повірки в органах УкрДержстандарту (далі - роботи) трьох Комплексів вимірювальних ВОДОМЕР-Е (далі обладнання) та ремонт одного вимірювального комплексу ВОДОМЕР-Е з заміною перетворювача первинного акустичного АП-13 встановлених на Філії "Вантажно-Транспортного підприємства "Павлоградвантажтранс" ПАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля".

Відповідно до пункту 2.3 договору поруки №3, строк виконання зобов'язання поручителя, яке забезпечене договором, становить 180 (сто вісімдесят) календарних днів, від дня настання строку виконання зобов'язань боржника за основними договорами.

Згідно пункту 2.4 договору поруки №3, у випадку порушення боржником умов основного договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором.

Згідно пункту 3.1. договору поруки №3, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником обов'язку за основним договором відносно поставки товару в повному об'ємі, на суму у розмірі 23 934.00грн.

Пунктом 7.4. договору поруки №3 сторони погодили, що договір припиняється, якщо кредитор протягом 6 (шести місяців) від дня настання строку виконання зобов'язання кредитора за основним договором не пред'явить вимоги до поручителя.

Крім того, позивач зазначає, що 29.07.2015р. між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Водомер" було укладено договір №1386-ПУ-УМТС , однак до матеріалів справи такий договір не надав.

Як вказує позивач у позовній заяві, в забезпечення виконання договору від 29.07.2015р. №1386-ПУ-УМТС, 29.07.2015р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Водомер" (кредитор) було укладено договір поруки (надалі - договір поруки №4) (т.1 а.с.46-48).

Відповідно до пункту 1.1 договору поруки №4, поручитель поручився перед кредитором за виконання зобов'язань ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" ( надалі - боржник), які виникли у боржника на підставі договору від 29.07.2015р. за №1386-ПУ-УМТС.

Підставою зобов'язання, забезпеченого порукою за даним договором є основний договір (пункт 2.1 договору поруки №4).

Пунктом 2.2 договору поруки №4 визначено, що предметом основного договору є виконання робіт по будівництву автоматизованої системи моніторингу скидання шахтної води із ставку-накопичувача в балку Косьмина. в р. Самара для філіалу "Прувокс" ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".

Відповідно до пункту 2.3 договору поруки №3, строк виконання зобов'язання поручителя, яке забезпечене договором, становить 180 (сто вісімдесят) календарних днів, від дня настання строку виконання зобов'язань боржника за основними договорами.

Згідно пункту 2.4 договору поруки №4, у випадку порушення боржником умов Основного договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором.

Згідно пункту 3.1. договору поруки №4, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником обов'язку за основним договором відносно поставки товару в повному об'ємі, на суму у розмірі 170 757,46грн.

Пунктом 7.4. договору поруки №4 сторони погодили, що договір припиняється, якщо кредитор протягом 6 (шести місяців) від дня настання строку виконання зобов'язання кредитора за основним договором не пред'явить вимоги до поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з порушенням строків оплати за вищевказаними договорами, 13.04.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Водомер" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою (т.1 а.с.4-55) про солідарне стягнення з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 :

- суми боргу за договором від 17.02.2015р. № 50-ПУ-ШУП у розмірі 5 851,71 грн., з яких: 3 851,67 грн. інфляційних та 2 000,04 грн. 3% річних;

- суми боргу за договором від 06.05.2015р. №38-ПУ-ЦП у розмірі 6 774,35 грн., з яких: 6 383,93 грн. основного боргу, 269,74 грн. інфляційних та 120,68 грн. 3%річних;

- суми боргу за договором від 22.06.2015 року № 156-ПУ-ПТП у розмірі 8 650,64грн., з яких 7 956,00грн. основного боргу, 493,88 грн. інфляційних та 200,76 грн. 3% річних;

- суми боргу за договором від 29.07.2015р. № 1386-ПУ-УМТС у розмірі 208 988,50 грн., з яких 170 757,46грн. основного боргу, 5 505,00 грн. інфляційних, 2 091,19 грн. 3% річних та пеню у розмірі 30 634,85;

- судові витрати розподілити відповідно до вимог законодавства.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.06.2016р. у справі №922/1192/16 задоволено частково позовні вимоги до першого відповідача - ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля"; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Водомер":

- за договором № 50-ПУ-ШУП від 17.02.2015р. - 3 851,67 грн. інфляційних та 2 000,04грн. 3% річних;

- за договором 38-ПУ-ЦП від 06.05.2015р. - 269,74 грн. інфляційних та 120,68 грн. 3% річних;

- за договором № 156-ПУ-ПТП від 22.06.2015р. - 493,88 грн. інфляційних та 200,76 грн. 3% річних;

- за договором № 1386-ПУ-УМТС від 29.07.2015 року - 170 757,46грн. основного боргу, 5 505,00 грн. інфляційних, 2 091,19 грн. 3% річних та 30 634,85 пені та 3 238,88 грн. судового збору .

Ухвалено припинити провадження у справі в частині стягнення 7 956,00 грн. заборгованості за договором №156-ПУ-ПТП від 22.06.2015р.; відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 6 383,93грн.; відмовлено повністю в задоволенні позовних вимог до другого відповідача - ФОП ОСОБА_2; відхилено клопотання ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" про відстрочку виконання рішення суду.

Досліджуючи матеріали справи у їх сукупності, та надаючи оцінку правомірності винесення оскаржуваного рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частинами 1, 3 статті 843 Цивільного кодексу України передбачено, що договір підряду визначає ціну роботи (яка включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу) або способи її визначення.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором (стаття 854 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 849 Цивільного кодексу України, замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України, частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції, ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" було прострочено виконання зобов'язання в частині повної та вчасної оплати за договором №2, проте, з матеріалів справи вбачається, що 24.03.2016р. (тобто, до подання позовної заяви 13.04.2016.) ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" було перераховано ТОВ "НВП "Водомер" 6 383,93 грн. основної заборгованості за договором від 06.05.2015р. № 38-ПУ-ЦП (що підтверджується оригіналом платіжного доручення від 24.03.2016р. № на суму 6 383,93грн. (т.1 а.с.135).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 6 383,93 грн. за договором від 06.05.2015р. № 38-ПУ-ЦП (договір №2).

Крім того, відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У пункті 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказано, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 14.07.2016р. ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" було перераховано ТОВ "НВП "Водомер" 7 956,00грн. основної заборгованості за договором від 22.06.2015р. №156-ПУ-ПТП (що підтверджується оригіналом платіжного доручення від 14.04.2016р. № на суму 7 956,00грн. (т.1 а.с.136).

З огляду на те, що ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" було сплачено ТОВ "НВП "Водомер" суму основної заборгованості за договором від 22.06.2015р. №156-ПУ-ПТП (договір №3) саме в процесі розгляду справи, а отже предмет спору припинив існування, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для припинення провадження у справі в цій частині позовних вимог на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", інфляційних у розмірі 3 851,67 грн. та 2 000,04грн. 3% річних за договором від 17.02.2015р. № 50-ПУ-ШУП (договір №1), 269,74грн. інфляційних та 120,68грн. 3%річних за договором від 06.05.2015р. №38-ПУ-ЦП (договір №2); 493,88грн. інфляційних та 200,76грн. 3% річних за договором від 22.06.2015р. №156-ПУ-ПТП (договір №3), колегія суддів зазначає наступне.

Згідно вимог статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, як встановлено в пункті 1.3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", з урахуванням приписів статті 549, частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, місцевим господарським судом правомірно застосовано приписи статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, сплата яких передбачена вказаною статтею, не є штрафною санкцією, а виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів в наслідок інфляційних процесів за весь час прострочення по їх сплаті.

Досліджуючи наданий позивачем розрахунок, та з урахуванням приписів законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про стягнення з ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь ТОВ "НВП "Водомер" інфляційних у розмірі 3 851,67 грн. за період з 12.05.2015р. по 29.02.2016р. та 3% річних у розмірі 2 000,04грн. за період з 12.05.2015р. по 29.02.2016р. та з 29.02.2016р. по 31.03.2016р. за договором від 17.02.2015р. № 50-ПУ-ШУП (договір №1); інфляційних у розмірі 269,74грн. за період з 16.08.2015р. по 24.03.2016р. та 120,68грн. 3% річних за період з 16.08.2015р. по 24.03.2016р. за договором від 06.05.2015р. №38-ПУ-ЦП (договір №2); інфляційних у розмірі 493,88грн. за період з 30.09.2015р. по 29.01.2016р. та з 29.11.2015р. по 29.01.2016р. та 3% річних у розмірі за період з 30.09.2015р. по 29.01.2016р. та з 29.11.2015р. по 29.01.2016р. за договором від 22.06.2015р. №156-ПУ-ПТП (договір №3),

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Водомер" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (т. 1 а.с.4-55) про солідарне стягнення, зокрема за договором від 29.07.2015р. №1386-ПУ-УМТС у розмірі 170 757,46грн. основного боргу, 5 505,00грн. інфляційних, 2 091,19 грн. 3% річних та пені у розмірі 30 634,85грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.06.2016р. у справі №922/1192/16 задоволено частково позовні вимоги до першого відповідача - ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля"; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Водомер" за договором №1386-ПУ-УМТС від 29.07.2015р основного боргу у розмірі 170 757,46грн., 5 505,00 грн. інфляційних, 2 091,19 грн. 3% річних та 30 634,85 пені.

З матеріалів справи, а саме з позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути солідарно з відповідачів 170 757,46грн. основного боргу, 5 505,00грн. інфляційних, 2 091,19 грн. 3% річних та пеню у розмірі 30 634,85грн. за договором від 29.07.2015р. за №1386-ПУ-УМТС.

В додатках до позовної заяви позивач вказує про надання до матеріалів справи належним чином засвідченої копії договору від 29.07.2015р. (без зазначення номеру).

Проте, при досліджені матеріалів доданих позивачем до позовної заяви, колегією суддів Харківського апеляційного господарського суду встановлено, що позивачем надано договір від 29.07.2015р. за №1368-ПУ-УМТС (тобто з іншим номером, ніж зазначено в позовній заяві).

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 29.08.2016р. представник позивача пояснив, що між ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" та ТОВ "НВП "Водомер" було укладено договір від 29.07.2015р. за №1368-ПУ-УМТС, а в позовній заяві та оскаржуваному рішенні було допущено описку в номері договору, а саме замість №1386-ПУ-УМТС, має бути №1368-ПУ-УМТС.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 29.08.2016р. було зобов'язано апелянта та позивача завчасно надати письмові пояснення щодо наявності договору №1386-ПУ-УМТС від 29.07.2015р. укладеного між ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" та ТОВ "НВП "Водомер", у разі наявності надати належним чином засвідчену копію до справи.

19.09.2016р. позивачем на виконання вимог ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 29.08.2016р. подано до апеляційного господарського суду письмові пояснення (вх.№9263), в яких було зазначено, що 29.07.2015р. між ТОВ "НВП "Водомер" та ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" було укладено договір №1368-ПУ-УМТС, а не №1386-ПУ-УМТС, як вказано в оскаржуваному рішенні, вважає, що господарським судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення було допущено описку у номері договору.

19.09.2016р. апелянтом на виконання вимог ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 29.08.2016р. подано до апеляційного господарського суду письмові пояснення (вх.№9474) в яких зазначає, що договору від 29.07.2015р. за №1386-ПУ-УМТС не існує , 29.07.2015р. між ТОВ "НВП "Водомер" та ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" було укладено договір №1368-ПУ-УМТС.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (надалі - Постанова), під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Як було зазначено вище, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просив стягнути солідарно з відповідачів 170 757,46грн. основного боргу, 5 505,00грн. інфляційних, 2 091,19 грн. 3% річних та пеню у розмірі 30 634,85грн. за договором від 29.07.2015р. №1386-ПУ-УМТС, проте такого договору не надав.

Відповідно до пункту 3.12. Постанови, право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 Господарського процесуального кодексу України з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 Господарського процесуального кодексу України названого Кодексу.

Проте, матеріали справи не містять доказів подання такої заяви позивачем до суду першої інстанції.

Отже, господарським судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, було розглянуто та задоволено вимогу позивача про стягнення з 1-го відповідача - ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" 170 757,46грн. основного боргу, 5 505,00грн. інфляційних, 2 091,19 грн. 3% річних та пені у розмірі 30 634,85грн. за договором, який відсутній у матеріалах справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що допущені місцевим господарським судом порушення матеріального права є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення в частині стягнення з 1-го відповідача - ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" суми основного боргу у розмірі 170 757,46грн., 5 505,00грн. інфляційних, 2 091,19 грн. 3% річних та пеню у розмірі 30 634,85грн. за договором від 29.07.2015р. №1386-ПУ-УМТС (оскільки вказаний договір відсутній у матеріалах справи) та прийняття рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений права звернутись до господарського суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором від 29.07.2015р. №1368-ПУ-УМТС в окремому позовному провадженні в передбаченому процесуальним законодавством порядку.

Колегія суддів також вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови в солідарному стягненні з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості за вищевказаними договорами з огляду на наступне.

Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до статті 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як було зазначено вище, в забезпечення виконання договорів від 17.02.2015р. №50-ПУ-ШУП (т.1 а.с.16-20), від 06.05.2015р. №38-ПУ-ЦП (т.1 а.с.23-25), від 22.06.2015р. №156-ПУ-ПТП (т.1 а.с.27-28), укладених між ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" та ТОВ "НВП "Водомер", між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Водомер" (кредитор) було укладено договори поруки від 17.02.2015р. (т.1 а.с.37-39), від 06.05.2015р. (т.1 а.с. 40- 42), від 22.06.2015р.(т.1 а.с.43-45) (надалі - договори поруки).

Відповідно до пунктів 2.3 договорів поруки, строки виконання зобов'язань поручителя, які забезпечені договорами, становить 180 (сто вісімдесят) календарних днів, від дня настання строку виконання зобов'язань боржника за основними договорами.

Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 Цивільного кодексу України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України).

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 Цивільного кодексу України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Як було зазначено вище, пунктом 7.4. договорів поруки сторони погодили, що договори припиняться, якщо кредитор протягом 6 (шести місяців) від дня настання строку виконання зобов'язання кредитора за основними договорами не пред'являть вимоги до поручителя.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України та умов вказаних договорів поруки, колегія суддів приходить до висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку виконання зобов'язань боржника за основними договорами.

Колегією суддів встановлено, що за договором від 17.02.2015р. №50-ПУ-ШУП (т.1 а.с.16-20), строк дій договору поруки від 17.02.2015р. (т.1 а.с.37-39) припинився 12.11.2015р., за договором від 06.05.2015р. №38-ПУ-ЦП (т.1 а.с.23-25), строк дії договору поруки від 06.05.2015р. (т.1 а.с. 40- 42) припинився 30.02.2016р.; за договором від 22.06.2015р. №156-ПУ-ПТП (т.1 а.с.27-28) за актом надання послуг від 30.07.2015р. №178 (т.1 а.с.29), строк дії договору поруки від 22.06.2015р. (т.1 а.с.43-45) припинився 30.03.2016р.

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів звернення ТОВ "НВП "Водомер" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з позовною заявою або з письмовою вимогою про виконання зобов'язання Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" у вставлені договорами поруки строки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані договори поруки є припиненими.

Щодо заявленого Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" клопотання про відстрочку виконання рішення суду на шість місяців (т.1 а.с.144-152), колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пункту 6 частини 1 статті 83, частини 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони у виняткових випадках, залежно від обставин справи, господарський суд може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до пункту 7.1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (надалі - Постанова), відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Пунктом 7.2. Постанови визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, відстрочка виконання судового рішення можлива лише у виняткових випадках, за наявності доказів, що встановлюють обставини, які ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення. Винятковість таких обставин встановлюється судом в кожному конкретному випадку.

Надання відстрочки виконання рішення є правом господарського суду. Закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки.

З аналізу процесуальних норм, які регулюють питання можливості надання відстрочки та розстрочки виконання рішення суду випливає, що законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочку виконання судового рішення в судовому порядку з об'єктивними, непереборними, тобто виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

В обґрунтування поданого клопотання про відстрочення виконання рішення суду, ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" посилалось на те, що у зв'язку із загостренням економічної ситуації на сході України, проведення АТО, підприємство об'єктивно не в змозі своєчасно перерахувати кошти ТОВ "НВП "Водомер", оскільки це може призвести до виникнення нових боргів, зокрема, щодо сплати податків, інших обов'язкових платежів, і в кінцевому результаті до можливого погіршення платоспроможності підприємства та нестабільного стану у містах Павлоград, Тернівка, Першотравенськ, так як ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" є містоутворюючим підприємством.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" не було надано належних та допустимих доказів у розумінні статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, в обґрунтування заявленого клопотання, зокрема не надано доказів, які б свідчили про

існування загрози банкрутства підприємства, несприятливих умов праці, а також відсутності майна, на яке можливо було б звернути стягнення, крім того, не надано доказів відсутності грошових коштів на рахунках ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", зокрема банківських довідок про відсутність необхідної суми коштів.

Відтак, висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду на шість місяців є обґрунтованим.

Крім того, судовою колегією не приймаються до уваги доводи апелянта щодо необґрунтованості відмови господарського суду першої інстанції у задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду пов'язаної справи №922/1680/16 за позовом ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" до ТОВ "Водомер" про внесення змін до договору від 29.07.2015р. №1386-ПУ-УМТС, оскільки при поданні вказаної заяви ним відповідачем не було належним чином обґрунтовано підстав для зупинення розгляду даної справи. Крім того, як було встановлено колегією суддів, у матеріалах справи взагалі відсутній договір від 29.07.2015р. №1386-ПУ-УМТС.

Оскільки місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Харківської області від 22.06.2016р. у справі №922/1992/16 підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 4 ч. 1 ст. 103, п. 3 ч. 1 ст. 104, ст.ст. 105, Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 22.06.2016р. у справі №922/1192/16 скасувати в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул.Леніна,76 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Водомер" (м. Харків, вул. Багратіона,6 ) за договором №1386-ПУ-УМТС від 29.07.2015р. основного боргу у розмірі 170 757,46грн., 5 505,00 грн. інфляційних, 2 091,19 грн. 3% річних та 30 634,85 пені та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення за договором №1386-ПУ-УМТС від 29.07.2015р. основного боргу у розмірі 170 757,46грн., 5 505,00 грн. інфляційних, 2 091,19 грн. 3% річних та 30 634,85 пені.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Леніна,76 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Водомер" (м. Харків, вул.Багратіона,6 ) судовий збір за подання позовної заяви в сумі 100,71грн.

В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 22.06.2016р. у справі №922/1192/16 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Водомер" (м. Харків, вул. Багратіона, 6 ) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул.Леніна,76 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 110, 81грн.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Повний текст постанови складено 26 вересня 2016р. (24, 25 вересня вихідні дні).

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Плахов О.В.

Суддя Шутенко І.А.