ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

14.09.2016р. Справа №37/266

за заявою від 26.08.2016р. №140-9/12-986 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Райффайзен ОСОБА_2, м.Київ

про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказів до виконання та видачу дублікатів

наказів суду по справі

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Райффайзен ОСОБА_2, м.Київ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Донецьк-Агропродукт, м.Донецьк

про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № L2048-03/08 від 18.02.2009р. в

розмірі 231121,13грн

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3-по дов.

від відповідача: не зявився

В засіданні суду брали участь:

Рішенням господарського суду Донецької області від 09.03.2011р. по справі №37/266 позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Райффайзен ОСОБА_2, м.Київ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Донецьк-Агропродукт, м.Донецьк задоволено частково:

- стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Донецьк-Агропродукт, м.Донецьк на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Райффайзен ОСОБА_2, м.Київ заборгованість за договором фінансового лізингу №L2048-03/08 від 18.02.2009р. у розмірі 228285,53 грн.;

- стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Донецьк-Агропродукт, м.Донецьк на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Райффайзен ОСОБА_2, м.Київ відшкодування витрат по сплаті державного мита у сумі 2282,85 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 233,1 грн.

05.03.2012р. господарським судом Донецької області видано накази на примусове виконання рішення суду від 09.03.2011р. по справі №37/266.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 05.07.2016р. відновлено частково матеріали справи №37/266.

02.09.2016р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Райффайзен ОСОБА_2, м.Київ звернулось до господарського суду Донецької області з заявою від 26.08.2016р. №140-9/12-986 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказів суду по справі №37/266 до виконання та видачу їх дублікатів.

Розглянувши вказану вище заяву, заслухавши пояснення позивача, господарським судом встановлено наступне:

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст.116 ГПК України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

Як вказувалось вище, 05.03.2012р. господарським судом Донецької області видано накази на примусове виконання рішення суду від 09.03.2011р. по справі №37/266.

При цьому, строк предявлення вказаних наказів суду до виконання становив 1 (один) рік з наступного дня після набрання рішенням законної сили, тобто, до 26.05.2012р.

Відповідно до ст.119 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Відновлення пропущеного процесуального строку передбачено також і ст.53 Господарського процесуального кодексу України.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки. При цьому, відновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.

Копотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Як вказує позивач в заяві від 26.08.2016р. №140-9/12-986, накази суду по справі №37/266 були ним предявлені до виконання до Київського районного відділу Державної виконавчої служби м.Донецьк.

Виходячи зі змісту листа від 08.08.2016р. №14.50-30/528 Київського районного відділу Державної виконавчої служби м.Донецьк згідно з даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, виконавчі провадження з примусового виконання наказів господарського суду Донецької області від 05.03.2012р. по справі №37/266 відкриті 28.02.2014р. та станом на 08.08.2016р. перебувають у провадженні Київського районного відділу Державної виконавчої служби м.Донецьк.

Приписами ст.23 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що строки пред'явлення виконавчого документу до виконання перериваються, зокрема, пред'явленням виконавчого документу до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Таким чином, внаслідок предявлення позивачем наказів суду по справі №37/266 до виконання відповідний строк предявлення до виконання виконавчого документу перервався.

За таких обставин, приймаючи до уваги відсутність факту пропущення стягувачем строку, у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви від 26.08.2016р. №140-9/12-986 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Райффайзен ОСОБА_2, м.Київ в частині відновлення строку для предявлення наказів господарського суду Донецької області від 05.03.2012р. по справі №37/266 до виконання.

Згідно ст.120 Господарського процесуального кодексу України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

За змістом листа від 08.08.2016р. №14.50-30/528 Київського районного відділу Державної виконавчої служби м.Донецьк у звязку з проведенням АТО відділ було перенесено з непідконтрольної тимчасово України території. При цьому, виконавчі провадження разом з оригіналами наказів суду залишились за місцем попереднього знаходження відділу ДВС.

Згідно ст.129 Конституції України одним із засад судочинства є обов'язковість рішень суду. Статтею 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів визначено поняття обовязковість судових рішень, яке полягає в тому, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами на всій території України.

Суд вважає за необхідне застосувати до спірних відносин Рішення Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", згідно якого Європейський суд наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З огляду на викладене, а також, що відповідно положень Конституції України та Закону України Про судоустрій і статус суддів, Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" рішення господарського суду підлягають обов'язковому безумовному виконанню на території України та їх виконання здійснюється на підставі виданих господарськими судами наказами, за відсутності в матеріалах справи доказів, що свідчать про повне виконання рішення, суд приходить до висновку про необхідність видачі дублікатів наказів суду по справі №37/266, внаслідок чого заява від 26.08.2016р. №140-9/12-986 в цій частині підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 119, 120 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Заяву від 26.08.2016р. №140-9/12-986 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Райффайзен ОСОБА_2, м.Київ про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказів суду по справі №37/266 до виконання та видачу їх дублікатів задовольнити частково.

Видати стягувачу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Райффайзен ОСОБА_2, м.Київ дублікати наказів від 05.03.2012р. про примусове виконання рішення суду від 09.03.2011р. по справі №37/266.

В задоволенні решти заяви від 26.08.2016р. №140-9/12-986 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Райффайзен ОСОБА_2, м.Київ відмовити.

Суддя Г.В. Левшина