ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2016 р.Справа № 915/529/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Лавриненко Л.В.

суддів: Пироговського В.Т., Філінюка І.Г.

при секретарі судового засідання Мельник Ю.М.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Первомайський спеціалізований карєр» с. Мигія, Первомайський район, Миколаївської області

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.06.2016 р.

у справі № 915/529/16

за позовом Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно -

рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій

м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

до відповідача ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю Первомайський

спеціалізований карєр с. Мигія, Первомайського району, Миколаївської

області

про стягнення заборгованості в сумі 43 886,53 грн.

Представники сторін в судове засідання не зявились, про день час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 25.07.2016 р. прийнята до провадження та призначена до розгляду апеляційна скарга ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю Первомайський спеціалізований карєр с. Мигія, Первомайського району Миколаївської області.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Первомайський спеціалізований карєр» с. Мигія, Первомайського району, Миколаївської області на електрону скриньку Одеського апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у звязку з зайнятістю представника у іншому судовому засіданні.

Враховуючи той факт, що ст. 102 Господарського процесуального кодексу України встановлені стислі строки розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду та відсутністю учасників процесу, які про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, Одеський апеляційний господарський суд позбавлений можливості скористатися правом наданим ст. 69 ГПК України та продовжити строк розгляду справи за клопотанням сторони, для відкладення розгляду апеляційної скарги на іншу дату та повторного виклику сторін, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо розгляду справи по суті за відсутністю представників сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційна скарга розглянута в межах строку, вставленого частиною 1 ст. 102 ГПК України.

В травні 2016 р. Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій м. Кривий Ріг звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Первомайський спеціалізований карєр» с. Мигія, Первомайський район, Миколаївської області про стягнення заборгованості в сумі 43 886,53 грн., з яких:

- 37 433,96 грн. - основний борг;

- 871,42 грн. - інфляційних втрат;

- 5213,89 грн. - пені;

- 367,26 грн. - 3 % річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе за договором на постійне та обовязкове аварійно рятувальне обслуговування від 14.11.2013 р. № 254/01, зобовязань в частині сплати за аварійно рятувальне обслуговування, в результаті чого у останнього виникла основна заборгованість, на яку було нараховано пеню, інфляційні втрати та 3 % річних.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 30.05.2016 р. позов Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій м. Кривий Ріг задоволено у повному обсязі.

Наведене рішення обґрунтовано тим, що заборгованість за аварійно рятувальне обслуговування у заявленому розмірі підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростована.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Первомайський спеціалізований карєр» с. Мигія, Первомайський район, Миколаївської області звернулось з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить суд оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування заявлених вимог, відповідач посилається на неповне зясування обставин справи та порушення місцевим господарським судом норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне

Як вбачається з матеріалів справи, 14.11.2013 р. між ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Первомайський спеціалізований карєр» с. Мигія, Первомайський район, Миколаївської області та Державним воєнізованим гірничорятувальним (аварійно рятувальним) загоном Державної служби України з надзвичайних ситуацій м. Кривий Ріг укладений договір № 254/01 на постійне та обовязкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами обєктів та окремих територій.

З урахуванням протоколу розбіжностей до договору від 14.11.2013 р. № 254/01, Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій м. Кривий Ріг організовує цілодобове функціонування своїх структурних підрозділів у режимі постійної готовності для виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайних ситуацій або загрози її виникнення, забезпечує роботи та заходи, спрямовані на запобігання та профілактику виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, у кількості 0,0396 оперативної одиниці згідно з нормативом виїзду на обєкти замовника, що встановлений планом локалізації та ліквідації аварій.

Виконавець здійснює постійне та обовязкове обслуговування обєктів замовника (відповідач по справі).

Обєкти замовника, які підлягають постійному та обовязковому аварійно-рятувальному обслуговуванню, визначені в додатку № 1, який узгоджується обома сторонами.

Відповідно до п. 3.12 договору замовник зобовязаний оплачувати, відповідно до умов договору, постійне та обовязкове аварійно-рятувальне обслуговування.

Згідно з п. 4.1 договору, з урахуванням протоколу розбіжностей до нього, вартість функціонування структурних підрозділів виконавця у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації або загрози її виникнення у кількості 0,0396 оперативної одиниці складає з 01.01.2014 року 4987,88 грн. щомісячно.

Ця вартість узгоджена сторонами та визначена розрахунком (калькуляцією), які додаються і виконані згідно з вимогами законодавства України.

За приписами п. 4.3 наведеного договору, перерахування коштів проводиться щомісячно в термін до 10 числа місяця, що слідує за звітним, згідно з наданими виконавцем рахунками та підписаними сторонами актами виконання умов договору. Акти виконання умов договору повинні бути підписані впродовж 5 календарних днів з моменту надання їх замовнику.

Пунктом 4.5 договору визначено, що оплата за виконані аварійно-рятувальні роботи проводиться за фактичними витратами на їх виконання додатково до фінансування загону на постійне та обовязкове аварійно-рятувальне обслуговування (п.4.1), на підставі наданих підтверджувальних документів, узгоджених замовником.

Сторонами договору від 14.11.2013 р. № 254/01 у п. 6.1 встановлено, що договір вступає в дію з 01 січня 2014 року та укладається на невизначений термін відповідно до вимог наказу МНС України «Про порядок обслуговування обєктів та окремих територій державними аварійно-рятувальними службами» від 17.11.2003 року №440.

29.10.2014 р. між ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Первомайський спеціалізований карєр» с. Мигія, Первомайський район, Миколаївської області та Державним воєнізованим гірничорятувальним (аварійно рятувальним) загоном Державної служби України з надзвичайних ситуацій м. Кривий Ріг укладено додаткову угоду № 01/242/01 до договору від 14.11.2013 р. № 254/01.

Згідно з умовами додаткової угоди, абзац 1 пункту 4.1 договору від 14.11.2013 р. № 254/01 викладено у наступній редакції: «Вартість функціонування структурних підрозділів виконавця у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації або загрози її виникнення у кількості 0,0396- х оперативних одиниць складає з 01.01.2015 року помісячно по 5 837,49 грн.». Відповідно до п. 3 додаткової угоди, остання вступає в дію з 01.01.2015 р. і є невідємною частиною договору від 14.11.2013 р. № 254/01.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору № 254/01 Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій м. Кривий Ріг оформлював та направляв відповідачу акти з рахунками на оплату послуг у період з жовтня 2015 р. по лютий 2016 р. на загальну суму 40862,43 грн., що підтверджується рахунками: № 451-ф (за серпень 2015 року), № 475 ф (за вересень 2015 року), № 517 ф (за жовтень 2015 року), № 577 ф (за листопад 2015 року), № 654 ф (за грудень 2015 року), № 94 ф (за січень 2016 року), № 95 ф (за лютий 2016 року), а також актами виконання умов договору від 14.11.2013 р. № 254/01 та додаткової угоди від 29.10.2014 р. № 01/242/01:

- від 31.08.2015 р. № 451- ф на суму 5837,49 грн.,

- від 30.09.2015 р. № 475 ф на суму 5837,49 грн.,

- від 30.10.2015 р. № 517 ф на суму 5837,49 грн.,

- від 30.11.2015 р. № 577 ф на суму 5837,49 грн.,

- від 31.12.2015 р. № 654 ф на суму 5837,49 грн.,

- від 22.02.2016 р. № 94 ф на суму 5837,49 грн.,

- від 29.02.2016 р. № 95 - ф на суму 5837,49 грн.

Як встановлено місцевим господарським судом, що в акті від 22.02.2016 р. № 94 ф міститься помилка по датам, оскільки цей акт відноситься до подій січня 2016 р. (відповідно до рахунку № 94-ф), а не лютого 2016 р.

На підтвердження факту направлення позивачем ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Первомайський спеціалізований карєр» с. Мигія, Первомайський район, Миколаївської області наведених вище актів з рахунками на оплату послуг підтверджується наявними в матеріалах справи копіями повідомлень про вручення поштових відправлень (по кожному акту та рахунку).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 наведеного Кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з позовної заяви та з додаткових поясненнях до неї, ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Первомайський спеціалізований карєр» с. Мигія, Первомайський район, Миколаївської області оплати по вищенаведеним рахункам та актам не здійснювало, доказів неналежного виконання Державним воєнізованим гірничорятувальним (аварійно рятувальний) загоном Державної служби України з надзвичайних ситуацій м. Кривий Ріг умов договору не представило.

Разом з тим, Державним воєнізованим гірничорятувальним (аварійно рятувальний) загоном Державної служби України з надзвичайних ситуацій м. Кривий Ріг у письмових поясненнях зазначено, що 21.01.2016 р. за платіжним дорученням № 147 (по іншій судовій справі) ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Первомайський спеціалізований карєр» с. Мигія, Первомайський район, Миколаївської області перераховано на розрахунковий рахунок позивача 38454,01 грн.

В результаті наявної заборгованості відповідача, Державним воєнізованим гірничорятувальним (аварійно рятувальний) загоном Державної служби України з надзвичайних ситуацій м. Кривий Ріг розподілено отримані кошти, а залишок коштів в сумі 3428,47 грн. зараховано в рахунок погашення боргу за рахунком від 31.08.2015 р. № 451-ф (по спірним відносинам).

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново - господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами статей 6, 627, 628 та 638 Цивільного кодексу України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Порушенням зобов'язання, згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення взятих на себе зобовязань, ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Первомайський спеціалізований карєр» с. Мигія, Первомайський район, Миколаївської області не сплачувало своєчасно та у повному обсязі вартість послуг з аварійно рятувального обслуговування, у зв'язку з чим станом на 20.04.2016 р. виникла заборгованість у розмірі 37 433,96 грн.

Враховуючи те, що факт наявності заборгованості за аварійно рятувальне обслуговування підтверджується матеріалами справи та відповідачем жодним чином не спростована, суд апеляційної інстанції погоджується з місцевим господарським судом щодо задоволення вимог позивача в цій частині.

Статтею 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно з ст. 549 наведеного Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Можливість стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ передбачена п. 5.3 договору від 14.11.2013 р. № 254/01.

Частиною 2 статті 625 цього Кодексу встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає висновок місцевого господарського суду про стягнення з боржника пені, 3 % річних та інфляційних втрат таким, що не суперечить вимогам ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Таким чином, підстави для скасування рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.06.2016 р. по справі № 915/529/16, у суду апеляційної інстанції відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 85, 91, 93, 101-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.06.2016 р. по справі № 915/529/16 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Первомайський спеціалізований карєр» с. Мигія, Первомайський район, Миколаївської області без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 26.09.2016 р.

Головуючий суддя Л.В. Лавриненко

Судді В.Т. Пироговський

ОСОБА_2