ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 вересня 2016 року Справа № 910/22155/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малетича М.М.,

суддів: Борденюк Є.М.,

Кривди Д.С.,

розглянувши касаційну скаргу Державної фінансової інспекції України на постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2016 року у справі № 910/22155/15 господарського суду міста Києва за позовом Державної фінансової інспекції України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Айкюжн", третя особа: Міністерство екології та природних ресурсів України про стягнення 187 475,38 грн. -

В с т а н о в и в :

Подана Державною фінансовою інспекцією України (далі - ДФІ України, Заявник) касаційна скарга не може бути розглянута Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

При цьому, частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання позовної заяви), було встановлено розміри ставок судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру (2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат), з позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати.

З 01.09.2015 року набрав чинності Закон України №484-VІІІ від 22.05.2015 р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір", зокрема, в частині розміру ставок судового збору та пільг щодо сплати судового збору.

Так, статтю 5 вказаного Закону України викладено в новій редакції, відповідно до якої органи ДФС не мають пільг на сплату судового збору при здійсненні представницьких функцій.

Згідно з пп.5 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції зі змінами, внесеними Законом України № 484-VIII від 22.05.2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", які набрали чинності 01.09.2015р.), при поданні до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Звертаючись з касаційною скаргою Заявником не додано доказів сплати судового збору. Водночас, Заявник просить суд відстрочити сплату судового збору, з посиланням на те, що Державна фінансова інспекція України не має змоги вчасно сплатити судовий збір у зв'язку із реорганізацією в Державну аудиторську службу України,.

Статтею 8 ЗУ "Про судовий збір", передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто, вказаною статтею Закону передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Крім того, колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що Прикінцевими положеннями Закону України № 484-VІІІ від 22.05.2015 р., саме на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

При цьому, статтею 129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та з відсутністю відповідних коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Пунктом 4 частини 1 статті 1113 ГПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання Заявника про відстрочення сплати судового збору. З урахуванням приписів п. 4, ч. 1 ст. 1113 ГПК України, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що подана ДФІ України касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Керуючись ст. 86, п. 4 ч. 3 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволенні клопотання Державній фінансовій інспекції України про відстрочення сплати судового збору при поданні касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2016 року у справі № 910/22155/15.

2. Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції України на постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2016 року у справі № 910/22155/15 господарського суду міста Києва повернути без розгляду.

Головуючий - суддя Малетич М.М.

Судді Борденюк Є.М.

Кривда Д.С.