ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2016 р. Справа № 922/1789/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Коваленко М.Ю.

розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс, 03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23, ;

до відповідача 1 Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області, 64200, Харківська обл., м. Балаклія, площа Ростовцева, 1, ;

відповідача 2 Головне Управління Державної казначейської служби України в Харківській області, 61000, м. Харків, вул. Бакуліна, 18, ;

про стягнення 37 790,77 грн.

за участю представників сторін:

позивача не зявився;

відповідача 1 ОСОБА_1 (наказ № 1361/12 від 29.04.2016 р.);

відповідача 2 не зявився;

У звязку з неявкою представника позивача у приміщення господарського суду м. Києва з метою його участі у судовому засідання в режимі відеоконференції та за відсутності клопотання сторін технічна фіксація судового процесу у судовому засідання 19.09.2016 року не здійснювалась.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області про стягнення 3% річних у розмірі 8462,60 грн. та інфляційних втрат у розмірі 29328,17 грн. в рахунок відшкодування підтвердженої шкоди (втрат).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тривалим, безпідставним та незаконним невиконанням відповідачем наказу господарського суду Харківської області у справі № 21/303-08 від 13 березня 2009 року та недотриманням і порушенням останнім положень ЗУ Про виконавче провадження. В якості правових підстав позивач посилається на статті 1, 2, 11, 27, 30, 87 ЗУ Про виконавче провадження, статті 8, 9, 19, 56 КУ, статті 11, 625, 1166, 1173, 1174, 1192 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.06.2016 р. за вищевказаним позовом було порушено провадження у справі № 922/1789/16, розгляд якої призначено у судовому засіданні.

Розгляд справи неодноразово відкладався в порядку ст. 77 ГПК України, у звязку з неявкою у судове засідання представника Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області та з метою витребування у сторін додаткових доказів по справі.

Судові засідання проводились в режимі відеоконференції в порядку ст. 74-1 ГПК України. Запис відеоконференції здійснювався на диск № DVDХ-00211.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.08.2016 року в порядку ст. 24 ГПК України до участі у справі як іншого відповідача-2 було залучено Головне Управління Державної казначейської служби України в Харківській області. Цією ж ухвалою розгляд справи було відкладено на 07.09.2016 року о 15:00.

У судовому засіданні 07.09.216 р. були надані до суду: представником позивача - додаткові пояснення по справі, а представником відповідача 1 - відзив на позов та копію виконавчого провадження № 24171353 та копію постанови від 19.06.2009 року про відкриття виконавчого провадження.

Відповідач 2 явку свого повноважного представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином; у наданій на адресу суду заяві (вх. 36838) просить суд проводити слухання справи без участі представника відповідача 2, оскільки позовні вимоги ТОВ "Ніко-Тайс" не зачіпають права та законні інтереси Головного управління, а в разі їх задоволення вплинуть лише на обовязок Головного управління виконати судове рішення у відповідності до розділу "Безспірне списання коштів з рахунків боржника" Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного бюджету та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 р. № 845.

В порядку ст. 77 ГПК в судовому засіданні 07.09.2016р. оголошено перерву до 12:30 19.09.2016 року з метою ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, наданого суду безпосередньо у судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.09.2016 року було задоволено усне клопотання представника позивача про його участь у судовому засіданні 19.09.2016 року в режимі відеоконференції в порядку ст. 74-1 ГПК України, проведення якої було доручено господарському суду м. Києва.

Представник позивача 19.09.2016 року о 12:30 не зявився у приміщення господарському суду м. Києва з метою участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції. У попередніх судових засіданнях підтримував позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та додатково наданих у письмових поясненнях.

Відповідач 2 в судове засідання явку свого повноважного представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма, передана останньому засобами звязку 13.09.2016р., зареєстрована під №708.

Суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представідача відповідача 1 у судовому засіданні заперечував проти вимог позивача, вказуючи, що твердження позивача про понесені збитки у звязку із неналежним та несвоєчасним виконанням рішення суду у справі № 21/303/08 від 24.02.2009 року є хибними, оскільки в ході примусового виконання рішення державним виконавцем було встановлено, що підприємство фактично не здійснює господарську діяльність з 2009 року, будь-які керівні органи відсутні; вжитими державним виконавцем заходами майно боржника не виявлено; з 2010 року ТОВ "Балаклія-Агроінвест" нових рахунків не відкривало, будь-яке майно не реєструвалось, про що свідчать дані з бази ДПС, реєстру речових прав та НАІС ДАІ; згідно повідомлення Балаклійського відділення Ізюмського МДПІ ТОВ "Балаклія-Агроінвест" останній раз надавало звітність та сплачувало податки у 2009 році.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача 1, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши документи додані до позовної заяви та додатково надані до матеріалів справи сторонами, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.02.2009 р. по справі № 21/303-08 позові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Аргосинтез" було задоволено частково та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Балаклія-Агроінвест" (Харківська область, Балаклійський р-н. смт.Савинці, вул.Північна, 2 А, кв. 2) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Аргосинтез" 249 426,23грн. основного боргу, інфляційні витрати в сумі 15 963,26 грн., 3% річних в сумі 3362,12грн., витрати на державне мито в сумі 2687,51грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118 грн.; в іншій частині позову було відмовлено.

13.03.2009 р. на виконання рішення господарського суду Харківської області від 24.02.2009 р., яке набрало законної сили 13.03.2009 р., було видано відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.04.2013 року у справі № 21/303-08 було задоволено заяву ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" про заміну стягувача у виконавчому провадженні № 24171353 при примусовому виконанні наказу господарського суду Харківської області від 13.03.2009 р. та замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні - ТОВ "Корпорація Агросинтез" на її правонаступника ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" (ідент код 38039872), у звязку з чим постановою державного виконавця від 18.05.2013 р. стягувача у виконавчому провадженні також було замінено з ТОВ "Корпорація Агросинтез" на ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС".

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Балаклійського районного управління юстиції від 30.05.2013 року наказ у справі № 21/303-08, виданий 13.03.2009 року в порядку п. 2 ч.1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження" було повернуто стягувачу.

Судом встановлено, що наказ господарського суду Харківської області по справі №21/303-08 від 13.03.2009 року пред'являвся на виконання до відділу ДВС Балаклійського РУЮ неодноразово.

Зокрема, постановою державного виконавця ВДВС Балаклійського РУЮ Харківської області від 12.05.2015 року відкрито виконавче провадження № 47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі № 21/303-08 від 13.03.2009 року.

Даною постановою боржнику вказано про необхідність добровільно виконати рішення суду у строк до 19.05.2015 року та зазначено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк, виконання його буде здійснено примусово зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Таким чином, шестимісячний термін щодо примусового виконання ВДВС Балаклійського РУЮ Харківської області наказу господарського суду Харківської області від 13.03.2009 року по справі № 21/303-08 сплив 12 листопада 2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 січня 2016 року по справі № 21/303-08, скаргу ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" на бездіяльність ВДВС Балаклійського РУЮ Харківської області у виконавчому провадженні № 47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 13.03.2009 року задоволено та визнано бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області при примусовому виконанні наказу Господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13 березня 2009 року незаконною. Судом при розгляді цієї скарги було встановлено, що за період із травня 2015 року по листопад 2015 року, тобто у час, визначений ч.2 ст.30 Закону України "Про виконавче провадження" для вчинення виконавцем дій по виконанню рішення суду, згідно з роздруківкою із офіційного сайту Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень наказ господарського суду Харківської області від 13.03.2009 року у справі № 21/303-08 не виконаний. Інформації щодо жодних виконавчих дій, окрім винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, на офіційному сайті не міститься.

Постановою відділу державної виконавчої служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області від 12.02.2016 було повернуто наказ господарського суду Харківської області у справі №21/303-0, виданий 13.03.2009 стягувачеві на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 березня 2016 року по справі № 21/303-08, скаргу ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" на дії та бездіяльність ВДВС Балаклійського РУЮ Харківської області у виконавчому провадженні №47472178 при примусовому виконанні наказу господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13.03.2009 визнано незаконними, а саме визнано незаконними дії Відділу державної виконавчої служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області щодо винесення постанови від 12.02.2016 про повернення наказу господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13.03.2009 стягувачеві на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження"; визнано недійсною постанову відділу державної виконавчої служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області від 12.02.2016 ВП№47472178 про повернення наказу господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13.03.2009 стягувачеві на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження".

Згодом, ухвалою господарського суду Харківської області від 24 травня 2016 р. по справі № 21/303-08 було задоволено скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області задовольнити, якою визнано бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, яка полягає у невідновленні виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13.03.2009 незаконною та зобов'язано Відділ державної виконавчої служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області відновити виконавче провадження щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13.03.2009. Судом при розгляді цієї скарги було встановлено, що не пізніше 25.03.2016 виконавче провадження №47472178 повинно було бути відновлено з винесенням відповідної постанови, яка мала бути направлена суду та сторонам виконавчого провадження, проте відділом ДВС не було відновлено виконавче провадження, що підтверджується наданою стягувачем інформацією з офіційного сайту Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень про перелік вчинених ВДВС виконавчих дій у виконавчому провадженні №47472178 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 13.03.2009 №21/303-08.

Отож, як підтверджено в порядку статті 35 ГПК України, виконавчі дії не були проведені Відділом державної виконавчої служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області в строк, належним, повним та належним чином.

Таким чином, в порядку статті 35 ГПК України, бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області у виконавчому провадженні № 47472178 при примусовому виконанні наказу господарського суду харківської області від 13 березня 2009 року по справі № 21/303-08 ухвалами господарського суду Харківської області від 12.01.2016 р., від 15.03.2016 р. та 24.05.2016 року під час розгляду скарг на дії та бездіяльність відділу державної виконавчої служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, підтверджена належним чином.

На час розгляду цієї справи наказ господарського суду Київської області від 13 березня 2009 року по справі № 21/303-08 не виконано.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що підставою звернення ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" до суду для захисту свого порушеного права на вільне володіння своїм майном (в тому числі власними грошовими коштами) та примусового стягнення нарахованих грошових сум за порушення грошового зобов'язання слугувало несвоєчасне виконання ВДВС Балаклійського районного управління юстиції Харківської області покладених на відділ обов'язків за законом та невиконання рішення суду, яке набрало законної сили.

ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС", з посиланням на приписи ст..ст.22, 625, 1166, 1173, 1174, 1192 ЦК України зазначає, що предметом позовних вимог у даній справі є стягнення інфляційних втрат та 3% річних як збитків (втрат) позивача через тривале, безпідставне та незаконне невиконанням наказу господарського суду Харківської області від 13 березня 2009 року по справі №21/303-08, у зв'язку із недотриманням та порушенням відповідачем норм та положень Закону України "Про виконавче провадження", і позивач є належним і законним кредитором відповідача щодо отримання та нарахування заявлених до стягнення коштів, та вважає, що є всі необхідні умови відповідальності відповідача щодо відшкодування шкоди (збитків).

За твердженнями позивача, незаконна бездіяльності відділу державної виконавчої служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області стала причиною не погашення заборгованості згідно наказу господарського суду Харківської області від 13.03.2009 у справі № 21/303-08, при майновій можливості у божника виконати рішення за рахунок наявного у останнього майна, таким чином позивач є законним та належним кредитором відповідача щодо отримання сум 3% річних у розмірі 8 462,60 грн. та інфляційних втрат у розмірі 29 328,17 грн., нарахованих на суму 271557,12 грн. за період з 20.05.2015 року по 02.06.2016 р. на підставі ст. 625 ЦК України, які позивач просить стягнути з відповідача, що і є причиною виникнення спору.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного.

Право кредитора вимагати у боржника за прострочення грошового зобов'язання сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних передбачено ст. 625 ЦК України.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України (ст. 509 Цивільного кодексу України).

Правовідносини між позивачем до Відділу державної виконавчої служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області виникли у зв'язку здійсненням останнім своїх повноважень щодо виконання рішення судів, стягувачем за якими є позивач.

Отже, дані правовідносини не є зобов'язальними правовідносинами у розумінні ст. 509 ЦК України. Таким чином, до їх регулювання не підлягають застосуванню приписи ст. 625 ЦК України.

Також суд враховує правову позицію Верховного суду України, викладену в Постанові від 20.01.2016р. у справі №6-2759цс15:

Відповідно до статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобовязання» книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види зобовязань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобовязань.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід зясувати: чи існує зобовязання між сторонами, чи це зобовязання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобовязання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті.

Передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.

Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли у звязку з виконанням судового рішення, то до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України).

Також відсутні правові підстави для стягнення заявленої суми як шкоди.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Дане правило застосовується і до відшкодування позадоговірної майнової шкоди, визначеної статтею 1166 Цивільного кодексу України.

У відповідності до частини 3 статті 11 Закону України "Про державну виконавчу службу" передбачено, що шкода, заподіяна державним виконавцем юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

За приписами частини 2 статті 87 Закону України "Про виконавче провадження" збитки, завдані державним виконавцем юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (стаття 1173 Цивільного кодексу України).

Таким чином, на відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальна норма статті 1173 Цивільного кодексу України допускає можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державних органів.

За таких обставин, необхідною підставою для притягнення органу державної влади (у даному випадку органу державної виконавчої служби) до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього державного органу, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Причому, неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки органу державної виконавчої служби та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Суд погоджуються з твердженнями позивача щодо бездіяльності, порушення норм ЗУ "Про виконавче провадження" та винної поведінки Відділу державної виконавчої служби Балаклійського районного управління юстиції Харківської області під час вчинення дій у виконавчому провадженні № 47472178 при примусовому виконанні наказу господарського суду Харківської області у справі № 21/303-08 від 13.03.2009 року у період з 20.05.2015 року по 02.06.2016 р., що зокрема встановлено ухвалами господарського суду Харківської області від 12.01.2016 р., від 15.03.2016 р. та від 24.05.2016 р., винесеними за результатами розгляду скарг ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" на бездіяльність ВДВС Балаклійського районного управління юстиції Харківської області.

Разом з тим, сам по собі факт не вчинення дій щодо рішення суду не є безумовною обставиною для висновку про наявність безпосереднього причинного зв'язку між невиконанням судового рішення, яке набрало законної сили, та заподіяною шкодою.

Як вже зазначалось, саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки органу державної виконавчої служби та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою, між тим, докази, які позивач надав до суду, жодним чином не доводять обставин можливого виконання судового рішення у період з 20.05.2015 року по 02.06.2016 р. за рахунок майна боржника та того, що у разі належного виконання державним виконавцем покладених на нього обов'язків, рішення могло бути виконане.

Зокрема, судом встановлено, що у серпні 2014 року в рамках справи № 21/303-08 було розглянуто скаргу ТОВ "НІКО-ТАЙС", в якій скаржник просить суд визнати дії ВДВС Балаклійського РУЮ Харківської області під час виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13 березня 2009 року, котрі виразились у винесені постанови ВДВС Балаклійського РУЮ Харківської області від 28 квітня 2014 року про повернення наказу Господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13 березня 2009 року стягувачеві на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", протиправними, передчасними та незаконними; визнати недійсною та скасувати Постанову ВДВС Балаклійського РУЮ Харківської області від 28 квітня 2014 року про повернення наказу Господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13 березня 2009 року стягувачеві на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження"; визнати бездіяльність ВДВС Балаклійського РУЮ Харківської області під час виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №21/303-08 від 13 березня 2009 року протиправною та незаконною.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.08.2014 року у справі № 21/303-08 було відмовлено ТОВ "НІКО-ТАЙС" у задоволенні скарги. Під час розгляду даної скарги судом не виявлено порушень в діях державного виконавця та встановлено, що за результатами вжитих державним виконавцем заходів, майно та кошти на яке можливо звернути стягнення належне боржнику (ТОВ Балаклія - Агроінвест) не виявлено.

Станом на серпень 2014 року рішення суду у справі № 21/303-08 не було виконане з обєктивних причин, а саме відсутності майна та коштів належних боржнику на яке можливо звернути стягнення, а жодного доказу на підтвердження факту здійснення боржником підприємницької діяльності та наявності будь-якого майна протягом 2015 -2016 років позивачем не надано, тобто, позивач не довів, чи могло бути судове рішення у справі № 21/303-08 фактично виконане у період за який нараховуються збитки, зокрема, чи мав боржник майно, достатнє для виконання судового рішення в порядку та у спосіб, зазначений в ньому, чи не було це майно обтяжене іншими зобов'язаннями, які перешкоджали б виконанню рішення, чи були заявлені в цей час вимоги інших стягувачів на майно боржника тощо.

Таким чином, позивачем у встановленому порядку не було доведено наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку між неотриманням позивачем грошових коштів в сумі 271557,12 грн. на виконання рішення суду та бездіяльністю ВДВС Балаклійського РУЮ Харківської області, виключає можливість застосування до відповідача такого виду відповідальність як відшкодування майнової шкоди.

Таким чином, позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 27.09.2016 р.

Суддя ОСОБА_2