ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.08.2016 Справа № 905/1962/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Кучерявої О.О.,

при секретарі судового засідання Соколовій С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Виробниче обєднання «Ковельсільмаш»

до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ»

про стягнення суми боргу у розмірі 6540грн., інфляційних втрат в розмірі 5616,58грн., 3% річних у розмірі 489,12грн., пені в розмірі 3409,76грн.,

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довір. №15-07 від 15.07.2016р.,

від відповідача: не зявився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Виробниче обєднання «Ковельсільмаш» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ» про стягнення 22111,48 грн., з яких 12596,02грн. основний борг, інфляційні втрати в розмірі 5616,58грн., 3% річних в розмірі 482,12грн., пеня в розмірі 3409,67грн.

Правовою підставою позову позивач під час розгляду справи вважає норми статей 526, 530, 625,Цивільного кодексу України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором поставки №ЦО-2014/198-КП від 22.05.2014. Зазначив, що позивачем на виконання договору поставлено відповідачеві продукцію на загальну суму 12596,02грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000873 від 04.11.2014 на суму 6056,02грн., податковою накладною №22 від 04.11.2014, матеріальною перепусткою №284 до накладної РН-0000873, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №НП/85-000934 від 10.11.2014, видатковою накладною №РН-0001048 від 09.12.2014 на суму 6540грн., податковою накладною від №17 від 09.12.2014, матеріальною перепусткою №339 до накладної №РН-0001048 від 09.12.2014, актом надання послуг №42416 від 31.12.2014. Відповідачем не сплачена вартість поставленого товару відповідно до договору.

Відповідно до п.6.6 договору та ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховані інфляційні втрати в розмірі 5616,58грн., 3% річних у розмірі 489,12грн., пеня в розмірі 3409,76грн.

09.08.2016 через канцелярію суду від представника позивача надійшли клопотання від 09.08.2016, яким останній надав додаткові документи по справі, які судом розглянуті та долучені до матеріалів справи та письмові пояснення, в яких зазначив, що підприємство не має можливості на даний час надати суду для огляду оригіналів правоустановчих документів, договори та інші документи оскільки триває проведення документальної планової виїзної перевірки правильності нарахування податків та зборів. В докази чого надав копію Наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області №773 від 07.07.2016. Пояснення та наказ судом розглянутий та долучений до матеріалів справи.

09.08.2016 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №801 від 05.08.2016, в якому останній зазначив, що у звязку з тим, що представником покупця не вказана дата приймання продукції, відповідач вважає, строк оплати продукції з боку відповідача не наступив, та як наслідок цього, вважає, що у відповідача відсутнє порушення зобовязання по оплаті за продукцію. З огляду на вищевикладене, просив суд відмовити у задоволені позовних вимог. Відзив та додані до нього документи судом розглянуті та долучені до матеріалів справи.

12.08.2016 через канцелярію суду позивачем надано письмові пояснення з додатковими документами, які судом розглянуті та долучені до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду від 10.08.2016 на підставі ст.69 ГПК України за клопотанням представника позивача строк розгляду справи було продовжено на 15 днів.

30.08.2016 представником позивача через канцелярію суду надано письмові пояснення з додатковими документами, в яких останній зазначив про часткове погашення відповідачем суми основного боргу в розмірі 6056,02грн., надав додаткові докази та пояснення щодо зміни назви позивача. Пояснення з додатковими документами судом розглянуті та долучені до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні надав заяву про зменшення суми позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 6540грн., інфляційні втрати в розмірі 5616,58грн., 3% річних у розмірі 489,12грн., пеню в розмірі 3409,76грн. Заява про зменшення позовних вимог прийнята судом.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки не відомі. Вимоги ухвал суду від 10.08.2016, від 23.08.2016 не виконав, податкову декларацію з податку на додану вартість за 2015 рік з усіма додатками та реєстром виданих та отриманих податкових накладних за звітний період не надав.

Представнику позивача у судовому засіданні розяснені права та обовязки, передбачені статтями 20, 22, 78 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявив, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2014 між Публічним акціонерним товариством «ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ» (покупець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «СІЛЬМАШ» (постачальник), укладено договір №ЦО-2014/198-КП (надалі по тексту договір) відповідно до якого в порядку та на умовах, передбачених існуючим договором, постачальник зобовязується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (далі - продукція) в асортименті, кількості, в строки, за ціною та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в договорі та специфікаціях, які є невід'ємними частинами до договору (п.1.1 договору).

Згідно із наявним в матеріалах справи статутом позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Виробниче обєднання «Ковельсільмаш» перейменовано з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «СІЛЬМАШ» та здійснює свою діяльність у відповідності з Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, законом України «Про господарські товариства», та іншими нормативними актами, що регламентують діяльність юридичних осіб (пункт 1 статуту).

Додатковою угодою від 27.08.2014 до договору сторони змінили преамбулу договору та виклали її в новій редакції, відповідно до якої найменування постачальника зазначено як ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Виробниче обєднання «Ковельсільмаш». Розділ 9 договору «Юридичні адреси та банківські реквізити» постачальника змінено та викладено в новій редакції. Інші умови договору №ЦО-2014/198-КП від 22.05.2014 не зачеплені вказаною Додатковою угодою, залишаються незмінними та сторони підтверджують за ними свої обовязки. Додаткова угода набирає законної сили з 01.08.2014 та є невідємною частиною договору №ЦО-2014/198-КП від 22.05.2014.

Покупець зобовязується прийняти та оплатити поставлену у його власність продукцію у відповідності до умов договору (п.1.2).

Згідно з п. 4.1. Договору, поставка продукції здійснюється партіями в асортименті , кількості, за цінами, з якісними характеристиками та строки, узгоджені сторонами в специфікаціях до договору.

Відповідно до п.4.2. Договору, умови поставки продукції -DDP, згідно "Інкотермс 2000". Місце пункту призначення зазначається сторонами у відповідних специфікаціях до договору. У випадках, коли сторони в специфікаціях обговорюють інші умови поставки, взаємовідносини сторін будуть регулюватися, затвердженими в торгових термінах "Інкотермс 2000", з урахуванням узгоджених сторонами поправок та умов поставок у відповідних специфікаціях.

Відповідно до п. 4.3. Договору, у доказ поставки постачальник зобовязаний надати покупцю наступні товарно-супровідні документи: рахунок-фактуру; податкову накладну; відповідно товарно-супровідні: видаткову накладну, товарно-транспортну накладну; сертифікат якості (у випадку, якщо даний документ передбачено до даного виду продукції) та/або паспорт або іншу технічну документацію, передбачену до даного виду продукції (необхідність надання обговорити у специфікації); сертифікат відповідності ( у випадку, якщо продукція підлягає обовязковій сертифікації (необхідність надання обговорити у специфікації); інструкції (керівництво по експлуатації (у випадку, якщо даний документ передбачений); технічну документацію, передбачену п.2.3. цього Договору.

У випадку поставлення продукції без товарно-супровідних документів, що спричинить неможливість приймання за кількістю та/або якістю та/або комплектності, покупець має право відмовитися від приймання партії, що поступила та на свій розсуд повернути продукцію постачальнику або прийняти її на зберігання. Постачальник зобовязаний відшкодувати видатки, повязані зі зберіганням партії продукції або продукції на протязі 5 (пяти) банківських днів, наступних за днем отримання рахунка.

Відповідно до п. 4.4. Договору, датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на відповідних товарно-супровідних документах, наданих постачальником про примання продукції.

Сума Договору визначається загальною сумою всіх специфікацій до цього Договору, але не повинна перевищувати 999000грн.(девятсот девяносто тисяч гривень), з урахуванням ПДВ. Ціна на поставлену постачальником продукцію встановлюється сторонами у відповідних специфікаціях до цього Договору (п. п.5.1, 5.2 договору).

Згідно із п.5.3. Договору, розрахунки за поставлену постачальником продукцію за цим Договором здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на 60 (шістдесятий) календарний день з моменту поставки відповідної партії продукції, якщо інші умови розрахунків, більш ніж 60 (шістдесят) днів, не передбачені у відповідних специфікаціях . У випадку якщо строк оплати припадає на вихідний/неплатіжний день, оплата здійснюється на наступний банківський день.

Згідно із п.8.1 договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами. Сторони дійшли згоди, що у випадку належного виконання обома сторонами своїх обовязків, строк дії договору до 31.12.2014 включно. У випадку невиконання (не належного виконання) сторонами (стороною) своїх обовязків по цьому договору, строк дії Договору продовжується до повного виконання сторонами всіх прийнятих на себе обовязків.

Так, відповідно до п.3 специфікацій від 15.07.2014 та від 11.11.2014 до договору умови поставки: DDР (Інкотермс 2000), Донецька область, м. Білицьке, вул. Червоноармійська, 1а, ПАТ "ДТЕК Октябрська ЦЗФ".

Відповідно до Специфікації від 15.07.2014 до договору, загальна сума товару становить 6056,02грн. з урахуванням ПДВ, строк поставки - до 15.08.2014.

Загальна сума по Специфікації від 11.11.2014 становить 6540,00грн. з урахуванням ПДВ, строк поставки до 15.12.2014.

У вищевказаних специфікаціях до договору зазначено, що розрахунок за поставлену продукцію здійснюється на 60 (шістдесятий) календарний день з моменту поставки відповідної партії продукції.

На виконання умов договору позивачем поставлений товар, що підтверджується видатковими накладними №РН-0000873 від 04.11.2014 на суму 6056,02грн. та №РН-0001048 від 09.12.2014 на суму 6540грн.

12.08.2016 представник позивача надав письмові пояснення, в яких зазначив, що згідно видаткової накладної №РН-0000873 від 04.11.2014 товар був завантажений на автомобіль НОМЕР_1 та вивезений з території підприємства, що підтверджується матеріальною перепусткою 284 від 04.11.2014, перевезення товару здійснено ТОВ «Нова пошта», товарно-супровідний документ-ЕН-9672 за маршрутом Ковель-Білецьке, надання послуг перевезення за вказаним маршрутом підтверджується ОСОБА_3 здачі-приймання робіт (надання послуг) №ПН/85-000934 від 10.11.2014.

Згідно видаткової накладної №РН-0001048 від 09.12.2014 товар був завантажений на автомобіль НОМЕР_2 та вивезений з території підприємства, що підтверджується матеріальною перепусткою 339 від 11.12.2014, перевезення товару здійснено ТОВ «Ін-Тайм», товарно-супровідний документ- за маршрутом Ковель-Білецьке, надання послуг перевезення за вказаним маршрутом підтверджується ОСОБА_3 надання послуг №42416 від 31.12.2014.

В матеріалах справи містяться матеріальна перепустка 284 від 04.11.2014, ОСОБА_3 здачі-приймання робіт (надання послуг) №ПН/85-000934 від 10.11.2014, матеріальна перепустка 339 від 11.12.2014, ОСОБА_3 надання послуг №42416 від 31.12.2014.

Позивачем в підтвердження надання послуг та виконання умов договору надані до матеріалів справи податкові накладні.

Окрім цього, факт поставки позивачем товару підтверджується наявним в матеріалах справи листом №4772/03-06-12-01-10 від 21.04.2016 Ковельської обєднаної державної інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про надання інформації щодо відображення в системі співставлення операцій ТОВ «Виробниче обєднання «Ковельсільмаш» із ПАТ «ДТЕК Октябрська ЦЗБ» за листопад-грудень 2014 та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» за лютий 2015 та жовтень 2014.

30.08.2016 представником позивача надано засвідчені заступником начальника Ковельської обєднаної державної інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області ОСОБА_3 копії інформації з системи співставлення операцій між ТОВ «Виробниче обєднання «Ковельсільмаш» та ПАТ «ДТЕК Октябрська ЦЗБ», з яких встановлено, що відповідачем в декларації з податку на додану вартість з розшифровкою податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за звітний період грудень 2014 включено податковий кредит на суму наданих позивачем послуг, а саме обсяг поставки 5046,68грн., ПДВ -1009,34грн. та 5450грн., ПДВ- 1090грн.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем частково сплачено суму боргу в розмірі 6056,02 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 04 серпня 2016 року №, з призначенням платежу: «оплата за винт натяжний згідно дог. №ЦО-2014/198-КП від 22.05.2014р., в т.ч. ПДВ 1009, 34 ((138729))».

Відповідно до Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, в даному випадку, податкова накладна є первинним обліковим документом в розумінні вищезазначеного Закону. Сплата податку на додану вартість покупцем (відповідачем) та внесення цієї суми як податкового кредиту за звітний період підтверджує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, а тому є підставою виникнення обовязку щодо здійснення розрахунків за отриману продукцію.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідач отримав продукцію, але у визначений у договорі строк за неї не сплатив, своїх договірних зобовязань перед позивачем не виконав, чим порушив умови договору.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

В матеріалах справи наявна претензія ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Виробниче обєднання «Ковельсільмаш» №50/01-160КСМ від 02.02.2016, в якій останній просив ПАТ "ДТЕК Октябрська ЦЗФ" сплатити суму боргу у розмірі 12596,02грн.

Матеріалами справи доведений факт отримання відповідачем продукції та не сплати відповідно до видаткової накладної у встановлені договором терміни. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 6540 грн. підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача втрат від інфляції у сумі 5616,58грн., пені у сумі 3409,76грн., 3% річних у розмірі 489,12грн. суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Також, згідно із статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» від 22 листопада 1996 року №543-96-ВР платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Як вбачається з пункту 6.6 договору, у випадку несвоєчасної сплати продукції, покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банка України за кожний день прострочення від вартості своєчасно несплаченої продукції.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно договору №ЦО-2014/198-КП від 22.05.2014 сторонами інших строків нарахування пені не встановлено.

Позивач на підставі п. 6.6. договору нарахував пеню за видатковою накладною №РН-0000873 від 04.11.2014 на суму 6056,02грн. за період з 06.01.2015 по 05.07.2015 у сумі 1546,68 грн.; за видатковою накладною №РН-0001048 від 09.12.2014 на суму 6540грн. за період з 10.02.2015 по 09.08.2015 у сумі 1863,08грн.

При перерахунку судом суми пені з урахуванням норм ст. 232 ГК України за видатковою накладною №РН-0000873 від 04.11.2014 становить 1546,69 грн.; за видатковою накладною №РН-0001048 від 09.12.2014 - 1863,09грн.

За розрахунком суду сума пені більша, тому стягненню підлягає сума заявлена позивачем в розмірі 3409,76 грн.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних за видатковою накладною №РН-0000873 від 04.11.2014 на суму 6056,02грн. за період з 06 січня 2015 року по 10 травня 2016 року сума 3% річних за розрахунком суду становить 244,40грн.; за видатковою накладною №РН-0001048 від 09.12.2014 на суму 6540грн. за період з 10 лютого 2015 року по 10 травня 2016 року сума 3% річних за розрахунком суду становить 245,12грн.

За розрахунком суду сума 3% більша, тому стягненню підлягає сума заявлена позивачем в розмірі 489,12 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних витрат суд визнає його не вірним. Оскільки індекс інфляції є помісячною величиною та не може бути застосований до періодів існування заборгованості, які є меншими за місяць.

Відповідно до абз.3 п.3.2. Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань №14 від 17.12.2013р. розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які мала місце дефляція.

З огляду на що, позивач мав нарахувати інфляційні витрати за видатковою накладною №РН-0000873 від 04.11.2014 на суму 6056,02грн. за період з 01.02.2015 по 30.04.2016 у сумі 2787,53грн.; за видатковою накладною №РН-0001048 від 09.12.2014 на суму 6540грн. за період з 01.03.2015 по 30.04.2016 у сумі 2529,61грн.

Таким чином, стягненню на користь позивача підлягає сума інфляційних у розмірі 5317,61грн.

У відповідності до статті 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про необхідність винесення ухвали про повернення судового збору в сумі 72грн. на підставі п.1 ч.1, ч.2 ст.7 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011р.

Керуючись ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Виробниче обєднання «Ковельсільмаш» до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ»

про стягнення суми боргу у розмірі 6540грн., інфляційних втрат в розмірі 5616,58грн., 3% річних у розмірі 489,12грн., пені в розмірі 3409,76грн. задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ" (85043 Донецька область, м. Добропілля, м. Білицьке, вул.Красноармійська, буд. 1а, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Виробниче обєднання «Ковельсільмаш» (45007, Волинська область, м. Ковель, вул. Варшавська, 1 , ) суму боргу у розмірі 6540грн., інфляційні втрати в розмірі 5317,61грн., 3% річних у розмірі 489,12грн., пені в розмірі 3409,76грн., судовий збір у розмірі 1352,37грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Винести ухвалу про повернення ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Виробниче обєднання «Ковельсільмаш» судового збору в сумі 72рн. у звязку з внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У судовому засіданні 30 серпня 2016 року проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 05 вересня 2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя О.О. Кучерява