КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"20" вересня 2016 р. Справа №910/1904/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Гаврилюка О.М.

розглянувши апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 року.

у справі № 910/1904/15-г (суддя - Прокопенко Л.В.)

за позовом Комунальної установи "Центр фінансово-статистичного аналізу та матеріально-технічного забезпечення освітніх закладів" Полтавської обласної ради

до Антимонопольного комітету України

про визнання розпорядження недійсним (скасування) та зобов'язання прийняти рішення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 року у справі № 910/1904/15-г позов задоволено частково.

Визнано Розпорядження державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 13.11.2014 № 06/258-р недійсним.

Провадження у справі в частині вимоги про зобов'язання Антимонопольного комітету України прийняти рішення відповідно до подання № 8-01/2946/125-зв від 19.06.2014 припинено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням Господарського суду міста Києва, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 року у справі № 910/1904/15-г та прийняти нове рішення.

01.08.2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 року у справі №910/1904/15-г повернуто без розгляду на підставі пункту 3 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з неподанням доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі (а.с. 92-93).

30.08.2016 року Антимонопольний комітет України повторно звернувся з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 року у справі №910/1904/15-г.

Разом з апеляційною скаргою, апелянтом заявлено клопотання, в якому він просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарським судом міста Києва від 21.06.2016 року та прийняти апеляційну скаргу до розгляду.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 93 ГПК України: "Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу."

Повний текст рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/1904/15-г від 21.06.2016 року складено та підписано 29.06.2016 року.

11.07.2016 року Антимонопольний комітет України вперше звернувся з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 року у справі №910/1904/15-г, яку ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2016 року повернуто без розгляду на підставі пункту 3 статті 97 ГПК України у зв'язку з неподанням доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, яку отримано заявником 09.08.2016 року, про що свідчить роздруківка з інтернет сайту УДППЗ "Укрпошта про відстеження поштових відправлень №363 від 20.09.2016 року.

15.08.2016 року заявником, з метою усунення недоліків, зазначених в ухвалі Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2016 року у справі № 910/1904/15-г, було сплачено судовий збір у сумі 1 339,80 грн., про що свідчить платіжне доручення №843 від 15 серпня 2016 року, що наявне в додатку до апеляційної скарги.

30.08.2016 року Антимонопольний комітет України повторно звернувся з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 року у справі № 910/1904/15-г, про що свідчить відповідна відмітка «Укрпошта» на конверті.

Відповідно до ст. 53 ГПК України, за заявою сторони, прокурора чи зі своєї ініціативи суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Відповідно до положення п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", "Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах). При цьому своєчасне (у межах встановленого строку) подання первісної апеляційної скарги і невідкладне (одразу після одержання відповідної ухвали) усунення скаржником недоліків, які стали причиною повернення останньої, враховуються апеляційним господарським судом у вирішенні питання про відновлення строку подання апеляційної скарги разом з іншими обставинами, на які посилається скаржник у зазначеному клопотанні".

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду виходить з того, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Наведена норма пов'язує можливість відновлення процесуального строку з обов'язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з вимогами статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

За змістом ст. 53 ГПК України поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Як підставу, що стала причиною пропуску процесуального строку на подання апеляційної скарги у клопотанні про поновлення строку скаржником зазначено, що для усунення недоліків в первинній апеляційній скарзі йому потрібно додати платіжне доручення на суму 1 339, 80 грн. Жодних інших підстав що стала причиною пропуску процесуального строку у клопотанні заявником не наведено, доказів що свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку не додано.

Колегією суддів встановлено, що ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2016 року у справі № 910/1904/15-г заявником було отримано 09.08.2016 року, після чого, 30.08.2016 року Антимонопольний комітет України повторно звернувся з апеляційною скаргою, тобто через 21 день з дня отримання ухвали про повернення апеляційної скарги, проте у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження заявник не зазначає з яких підстав не мав можливості звернутись раніше.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що оплата державного мита була здійсненна 15.08.2016 року, після чого стало можливим повторне звернення з апеляційною скаргою до суду, однак скаржник звернувся з нею лише 30.08.2016 року.

З огляду на викладене, судова колегія відмовляє Антимонопольному комітету України у задоволенні клопотання про поновлення пропущений строк на апеляційне оскарження.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 ГПК України "Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку".

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення або таке клопотання відхилено.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про повернення апеляційної скарги Антимонопольного комітету України без розгляду на підставі п. 4, ч. 1 ст. 97 ГПК України, у зв'язку з пропуском строку вставного для подання апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 86, 93, п. 4 ч. 1, ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Відхилити клопотання Антимонопольного комітету України про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 року у справі №910/1904/15-г.

2. Апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 року у справі № 910/1904/15-г - повернути без розгляду.

3. Копію ухвали Київського апеляційного господарського суду надіслати учасникам провадження.

4. Справу № 910/1904/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Гаврилюк