ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2016 р. Справа № 911/2172/16

Суддя А.С. Грєхов розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська"

про стягнення 142 949,68 грн

Представники сторін:

Позивача: ОСОБА_1 - довіреність б/н від 30.05.2016 року;

Відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області з позовною заявою звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" (надалі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" (надалі відповідач) про стягнення 142 949,68 грн, з яких 114 969,45 грн основного боргу, 5 028,98 грн пені, 427,35 грн 3% річних, 40,81 грн інфляційних втрат, 22 483,15 грн штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобовязань щодо оплати послуг за Договором транспортно-експедиційного обслуговування №К08/2012-01 від 03.01.2012 (надалі Договір).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.07.2016 порушено провадження у справі №911/2172/16 та призначено її до розгляду на 28.07.2016 об 11:10 год.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.07.2016 на підставі ст.69 Господарського процесуального кодексу України строк вирішення спору у справі №911/2172/16 за клопотанням позивача продовжено по 24.09.2016, розгляд справи відкладено на 15.09.2016

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.09.2016 розгляд справи відкладено на 22.09.2016.

В судовому засіданні 22.09.2016 року позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, у судове засідання без поважних причин не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, відзив на позов не надав.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за відсутності відзиву на позовну заяву за наявними у ній матеріалами.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" (надалі - Виконавець) та закритим акціонерним товариством "Птахофабрика Київська", правонаступником якого є відповідач (надалі Замовник) укладено Договір транспортно-експедиційного обслуговування №К08/2012-01 від 03.01.2012 (надалі Договір).

Згідно з п.п.1.1., 1.2. Договору Виконавець зобовязується за плату, на користь та за рахунок Замовника надавати та організовувати транспортно-експедиційні послуги та надавати додаткові послуги, повязані з перевезенням вантажів по території України, а Замовник зобовязується здійснити оплату за вказані послуги. Обсяг та кількість перевезень, терміни їх виконання, маршрути, вартість послуг визначаються за угодою сторін в додаткових угодах або заявках, що є невідємною частиною цього договору (надалі Заявка).

Відповідно до п.2.1. Договору послуги надаються на підставі додаткової угоди (заявка-договір) в якій визначаються характеристики вантажу, інформацію про вантаж, його властивості, умови його перевезення, інструкції щодо кріплення та упакування, вантажовідправник, вантажоодержувач, адреса розвантаження, маршрут, тип і кількість автотранспортних засобів , вартість послуг, та ін. умови. Заявка-договір (далі заявка) є невідємною частиною цього Договору.

Як зазначається в п.2.7. Договору товарно-транспортна документація за цим Договором включає в себе такі документи: товарно-транспортна накладна (далі ТТН), яку виписує Замовник, а Виконавець надає бланк, видаткова накладна, яку виписує Замовник.

Пунктом 4.2. Договору сторони погодили, що рахунок на оплату виписується Виконавцем і надається Замовнику. Сторони підписують Акт виконаних робіт, який є невідємною частиною даного договору по факту надання транспортно-експедиційних послуг.

Відповідно до п.4.3. Договору оплата послуг здійснюється Замовником безготівково на поточний рахунок Виконавця. Оплата здійснюється протягом 7 (семи) банківських днів з дня отримання рахунку. Документи на оплату передаються та вручаються під підпис, або поштовим відправленням з описом та повідомленням про вручення. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок Виконавця.

Додатковою угодою №2 від 01.02.2012 (далі Угода) сторонами внесено зміни до Договору. Зокрема, згідно з п.4.4. Договору оплата послуг здійснюється Замовником безготівково на поточний рахунок Виконавця. Оплата здійснюється протягом 21 (двадцяти одного) календарних днів з дня отримання рахунку. Документи на оплату передаються та вручаються під підпис, або поштовим відправленням з описом та повідомленням про вручення. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок Виконавця.

На виконання умов Договору позивач надав, а відповідач прийняв послуги на загальну суму 114 969,45 грн за актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №103408 від 31.03.2016, №104022 від 18.04.2016, №104406 від 30.04.2016, №103497 від 30.04.2016, згідно з рахунками-фактурами №103408 від 31.03.2016 на суму 21 738,35 грн, №104022 від 18.04.2016 на суму 19 073,58 грн, №104406 від 30.04.2016 на суму 71 603,85 грн, №103497 від 30.04.2016 на суму 2 553,67 грн, копії яких містяться в матеріалах справи.

Однак в порушення своїх договірних зобовязань відповідач оплату послуг повністю не здійснив, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість, яка заявлена позивачем до стягнення в сумі 114 969,45 грн.

Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами для виникнення прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як зазначається в ч.1 ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки відповідач в обумовлений Договором строк свої грошові зобовязання перед позивачем в повному обсязі не виконав, суд вважає, що позивач правомірно звернувся до суду, а тому вимога про стягнення 114 969,45 грн підлягає задоволенню.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобовязань за Договором позивач заявляє до стягнення з відповідача 5 028,98 грн пені та 427,35 грн 3% річних за загальний період прострочки з 02.06.2016 по 07.07.2016, 40,81 грн інфляційних втрат за загальний період прострочки з червня 2016 року по липень 2016 року.

Як зазначено в ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

В ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України зазначається, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, як це передбачено ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України.

Згідно з п.5.3.6. Договору за прострочення термінів оплати послуг, Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення, а у випадку прострочення більше 30 календарних днів, додатково сплачує штраф у розмірі 20% від суми заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Матеріали справи містять докази направлення претензії № КІ 1605-348 від 24.05.2016 року, рахунків-фактури № від 31.03.2016 року, № НОМЕР_1 від 18.04.2016 року, № НОМЕР_2 від 30.04.2016 року, № від 30.04.2016 року, Актів № НОМЕР_3 від 31.03.2016 року, № НОМЕР_1 від 18.04.2016 року, № НОМЕР_2 від 30.04.2016 року, № від 30.04.2016 року та докази отримання відповідних документів відповідачем 14.06.2016.

Виходячи з вищезазначеного, умов Договору, зокрема з п.4.5. Договору щодо оплати товару протягом 21 (двадцяти одного) календарних днів від дати отримання рахунку Клієнтом, вимог ст. 530 Цивільного кодексу України, керуючись положеннями ст.253 Цивільного кодексу України, згідно з якою перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок, суд встановив, що останній день виконання відповідачем обовязку по оплаті послуг, отриманих за Договором, є 05.07.2016, а отже, прострочка відповідачем своїх договірних зобовязань розпочалась 06.07.2016.

Враховуючи умови Договору, встановлені судом суми заборгованості та періоди прострочки по оплаті отриманих послуг, заявлений позивачем та встановлений судом періоди нарахування пені, суд здійснив власний розрахунок, що наведений нижче:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
114969.4506.07.2016 - 07.07.2016216.5000 %0.090%*207,32
Оскільки, вірна сума пені, за розрахунком суду складає 207,32 грн, вимога позивача про стягнення з відповідача 5 028,98 грн пені підлягає частковому задоволенню в сумі 103,66 грн. В частині стягнення 4 821, 66 слід відмовити як безпідставно заявлених.

Враховуючи умови Договору, встановлені судом суми заборгованості та періоди прострочки по оплаті отриманих послуг, заявлений позивачем період нарахування 3% річних, суд здійснив власний розрахунок, що наведений нижче:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
114969.4506.07.2016 - 07.07.201623 %198.44
Оскільки, вірна сума 3% річних, за розрахунком суду складає 18,90 грн, вимога позивача про стягнення з відповідача 427,35 грн 3% річних підлягає частковому задоволенню в сумі 18,90 грн. В частині стягнення 408, 45 грн 3% річних слід відмовити як безпідставно заявлених.

Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у сумі 40, 81 грн., які нараховані за період червень, липень 2016 року.

З огляду на зазначений період, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат, оскільки відповідно до наказу Держкомстату від 27.07.2007, № 265 "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін", індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т. д.) індексів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 15.09.2010 р. у справі № 11/14-10, від 24.11.2010 р. у справі № 21/108-10, від 11.11.2015 р. у справі № 909/135/15.

У звязку з вищезазначеним розрахунком, суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача 40,81 грн інфляційних втрат.

Також позивач заявляє до стягнення з відповідача 22 483,15 грн штрафу. Враховуючи умови Договору, період прострочення оплати послуг, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 22 483,15 грн штрафу підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Втім, Відповідачем відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів, що спростовують наведені у позові обставини, зокрема, первинних документів в підтвердження часткового або повного погашення заборгованості, суду не подано.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 114 969,45 грн основного боргу, 207,32 грн пені, 18,90 грн 3% річних, 22 483,15 грн штрафу є правомірними, обґрунтованими, документально підтвердженими, відповідачем не запереченими і належним чином не спростованими, а отже, такими, що підлягають задоволенню. В решті позовних вимог суд відмовляє з огляду на їх безпідставність та недоведеність.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України відшкодування понесених позивачем витрат по сплаті судового збору покладається судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, статтями 2, 43, 33, 34, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" (07413, Київська обл., Броварський р-н, с. Пухівка, вул. Радгоспна, код 05513187) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" (02090, м. Київ, вул. Сосюри, буд. 6, код 32306522) 114 969,45 грн (сто чотирнадцять тисяч девятсот шістдесят девять гривень сорок пять копійок) основного боргу, 207,32 грн (дві сім гривень тридцять дві копійки) пені, 18,90 грн (вісімнадцять гривень дев'яносто копійок) 3% річних, 22 483,15 грн (двадцять дві тисячі чотириста вісімдесят три гривні п'ятнадцять копійок) штрафу та 2124, 61 грн (дві тисячі сто двадцять чотири гривні шістдесят одна коп.) витрат по сплаті судового збору.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27 вересня 2016 року

Суддя А.С. Грєхов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.