ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 рокуСправа № 912/2909/16
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Шевчук О.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/2909/16

за позовом Дочірнього підприємства "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз", м. Кропивницький

до Відділу освіти Новомиргородської районної державної адміністрації, Кіровоградська область, м. Новомиргород

про стягнення 723095,57 грн

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність від 14.06.2016;

від відповідача - юрисконсульт ОСОБА_2, довіреність № 1298 від 21.09.2016.

Дочірнє підприємство "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" звернулося до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Відділу освіти Новомиргородської районної державної адміністрації заборгованості за спожитий природний газ в сумі 723095,57 грн.

Ухвалою від 02.08.2016 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та порушив провадження у справі, справу призначив до розгляду в судовому засіданні на 22.09.2016, від сторін витребував докази необхідні для розгляду справи по суті докази.

В судовому засіданні 22.09.2016 господарський суд оголосив перерву до 29.09.2016 в порядку визначеному статтею 77 Господарського процесуального кодексу України.

Присутній у судовому засіданні 29.09.2016 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполіг на задоволенні позову.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що останній позов визнає в повному обсязі.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Дочірнім підприємством "Центргаз" відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" (надалі - ДП "Центргаз" ВАТ "Кіровоградгаз", Постачальник) та Відділом освіти Новомиргородської районної державної адміністрації (надалі - Відділ освіти Новомиргородської РДА, ОСОБА_3) укладено договір на постачання природного газу від 20.10.2015 № ПГ-07/1837-2015 (надалі - Договір, а.с. 11-24).

За умовами Договору сторонами визначено, що Постачальник постачає у 2015 році природний газ ОСОБА_3 в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб ОСОБА_3, а ОСОБА_3 оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Згідно з пунктом 3.1 Договору договірні обсяги постачання газу ОСОБА_3 наводяться у додатку 2 "Договірні обсяги постачання природного газу на 2015 рік" до Договору.

Відповідно до пункту 3.6 Договору послуги з постачання газу підтверджуються підписаними Постачальником та ОСОБА_3 приймання-передачі газу, що оформлюється на підставі акта про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, складеного ОСОБА_3 та газорозподільним підприємством відповідно до пункту 2.5 розділу ІІ Договору.

Постачальник до п'ятого числа місяця, наступного за звітним місяцем, надсилає ОСОБА_3 два примірники акта приймання-передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником Постачальника (пункт 3.7 Договору).

У відповідності до пункту 3.8 Договору ОСОБА_3 протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником ОСОБА_3 та скріплений печаткою ОСОБА_3, або надати у письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу. У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу розбіжності підлягають регулюванню відповідно до Договору або в судовому порядку.

Згідно з пункту 3.9 Договору акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків ОСОБА_3 з Постачальником.

Умовами пункту 4.1 Договору сторонами погоджено, що розрахунки за реалізований ОСОБА_3 газ здійснюються за цінами та тарифами, що встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

У відповідності до пункту 4.6 Договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється ОСОБА_3 на умовах щомісячної 100% передоплати договірного обсягу постачання газу, визначеного в додатку 2 до Договору, не пізніше ніж за три робочих дні до початку розрахункового періоду.

Згідно з пунктом 4.7 Договору оплата вартості послуг з постачання газу (ціни на природний газ, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та податку на додану вартість) за Договором здійснюється ОСОБА_3 виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника, з якого у встановленому законодавством порядку здійснюється розподіл грошових коштів між суб'єктами ринку природного газу, у тому числі і на поточний рахунок Газорозподільного/Газотранспортного підприємства за договором на розподіл/транспортування природного газу.

У відповідності до пункту 10.1 Договору сторонами узгоджено, що Договір набирає чинності з дати його підписання і укладається на строк до 31.12.2015.

09.11.2015 сторони підписали Додаткову угоду № 2 до Договору, відповідно до якої сторони серед іншого дійшли згоди змінити пункт 4.2. Договору виклавши його в редакції: "У випадках передбачених законодавством, до ціни на природний газ додаються:

- збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності (тимчасово до 01.01.2016);

- тариф на транспортування газу магістральними трубопроводами;

- тариф на транспортування газу розподільчими трубопроводами;

- тариф на постачання газу за регульованим тарифом;

- податок на додану вартість.

Ціна за 1000,00 куб.м газу складає 8820,00 грн, в тому числі 1470,00 грн ПДВ. "

01.01.2016 сторонами підписано Додаткову угоду № 3/1 до Договору, якою окрім іншого, змінено:

- пункт 4.2. Договору виклавши його в редакції: "Ціна газу за 1000 куб. м природного газу складає 8112,00 грн, в тому числі 1352,00 грн ПДВ;

- абзац четвертий пункту 4.5. Договору виклавши його в редакції: "Загальна сума цього Договору на 2016 рік складає 209589,86 грн в тому числі ПДВ";

- пункт 10.1. Договору виклавши перше речення першого абзацу цього пункту у такій редакції: "Цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє в частині постачання природного газу - в обсязі, що не перевищує загальну суму цього договору на 2016 рік, визначену в четвертому абзаці пункту 4.5. даного Договору, а в частині розрахунків до повного їх здійснення".

Крім цього, вищевказаною додатковою угодою сторони визначили обсяг постачання природного газу в січні 2016 року у розмірі 23,762 тис. куб.м.

Договірні обсяги постачання природного газу на період з лютого по квітень 2016 сторонами не погоджено.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання умов Договору Постачальником поставлено ОСОБА_3 природний газ у період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року, а ОСОБА_3 частково сплачено його вартість, що підтверджується наданими до матеріалів справи копіями платіжних доручень №3067 від 20.11.2015; №3249 від 27.11.2015; № 3620 від 29.12.2015; №172 від 09.02.2016 (а.с.58-61, оплата за природний газ, поставлений в період з жовтня 2015 року по лютий 2016 року).

Водночас, отриманий природний газ в період з лютого по квітень 2016 року відповідачем не оплочено, що стало підставою для звернення з даним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з Актами про надані послуги з розподілу природного газу у лютому - березні 2016 року Постачальником поставлено ОСОБА_3:

- 48375н. куб.м на загальну суму 32380,30 грн у лютому 2016 року;

- 40764 н.куб.м на загальну суму 27285,79 грн у березні 2016 року.

Всього протягом лютого - березня 2016 року позивачем поставлено відповідачеві 89,139 тис. куб.м природного газу на загальну суму 723095,57 грн, що визнається відповідачем.

Позивач у зв'язку з несплатою відповідачем отриманого природного газу на загальну суму 723095,57 грн звернувся до Відділу освіти РДА з вимогою від 19.05.2016 № 539 (а.с. 30-31) про сплату заборгованості у сумі 1318321,68 грн.

У відповідь на вказану вимогу відповідачем направлено позивачеві гарантійний лист від 01.06.2016 № 01-18/239, за змістом якого існуючу заборгованість у сумі 1318321,68 грн відповідач визнає та вказує про неможливість її погасити, оскільки фінансується виключно з бюджету України.

Водночас, відповідачем у гарантійному листі вказано, що заборгованість у сумі 1318321,68 грн буде погашена за наявності бюджетного фінансування та підстав для проведення оплати.

Окрім того, заборгованість у сумі 1318321,68 грн відповідачем визнано шляхом підписання акта звірки взаємних розрахунків станом на 01.06.2016 (а.с. 28).

При розгляді спору господарським судом враховується таке.

Згідно з частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, є господарським зобов'язанням.

У відповідності до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Із матеріалів справи вбачається, що фактичний обсяг поставленого позивачем природного газу значно перевищив плановий обсяг природного газу, заявлений останнім, а вартість поставленого позивачем природного газу перевищує загальну суму Договору.

Натомість позивач не скористався своїм правом на припинення газопостачання на об'єкти відповідача, виходячи з того, що природний газ поставлявся для забезпечення діяльності шкіл та інших навчальних закладів.

Таким чином, після закінчення терміну дії Договору відповідач продовжував фактично отримувати від позивача послуги з газопостачання.

Господарський суд враховує, що основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги "

Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачами, виконавцями або виробниками послуг.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Пунктом 1 частини 1 статті 20 цього Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити послуги з газопостачання виникає на підставі закону з узгоджених дій Постачальника і ОСОБА_3 послуг.

Відповідно до положень статей 193 Господарського кодексу України та 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання, відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно із частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, є грошовим зобов'язанням.

Відповідно до статті 218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків встановлених законом.

Недійсність Договору на постачання природного газу у зв'язку з недодержанням юридичними особами письмової форми законом не встановлена, а тому виниклі між сторонами зобов'язання є дійсними і їх виконання повинне здійснюватися у відповідності до норм цивільного законодавства.

За частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Станом на дату розгляду спору відповідачем позов визнається в повному обсязі, однак до господарського суду доказів сплати заборгованості за спожитий природний газ не подано.

Відповідно до частини 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

За таких обставин, враховуючи відсутність оплати заборгованості, а також визнання відповідачем наявної заборгованості, господарський суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального України витрати по сплаті судового збору в сумі 10846,43 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 78, 82, 84, 85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відділу освіти Новомиргородської районної державної адміністрації (Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. Соборності, 112, ідентифікаційний код 02144105) на користь Дочірнього підприємства "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" (м. Кропивницький, вул. Арсенія Тарковоського, 67, ідентифікаційний код 31146068) - 723095,57 грн боргу, а також 10846,43 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 29.09.2016.

Суддя О.Б. Шевчук