ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2016р. Справа№ 914/1432/16

Господарський суд Львівської області у складі головуючої судді Іванчук С.В., суддів Блавацької-Калінської О.М. та Коссака С.М., при секретарі Дубенюк Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Публічного акціонерного товариства Львівобленерго, м. Львів

до відповідача: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, місто Львів

про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №6 від 31.03.2016 року №1-02-88/2015

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник;

від відповідача: ОСОБА_2 представник.

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, за клопотанням присутніх представників сторін в судових засіданнях не проводилася технічна фіксація судового процесу.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Публічного акціонерного товариства Львівобленерго, м. Львів до Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, місто Львів про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №6 від 31.03.2016 року №1-02-88/2015.

У позовній заяві позивач зазначає, що повністю не погоджується з вищевказаним рішенням і вважає, що при його прийнятті відповідачем було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки, які викладені у рішенні, не відповідають матеріалам справи, відповідачем було порушено норми матеріального права, виходячи з такого.

В порядку ст. 277 Господарського кодексу України споживачі ПАТ «Львівобленерго», які набули права власності на електроенергію від енергопостачальника з електромереж позивача, мають право продажу (постачання) електроенергії, яка належить йому на праві приватної власності, вторинним споживачам (субабонентам), що приєднані до їхніх електромереж.

Позивач зазначає, що в межах розташування власних електромереж в межах Львівської області позивач зазнає конкуренції від інших енергопостачальників. А відтак, частка позивача на ринку з постачання електричної енергії на території Львівської області ніяк не може становити 100% в межах власних електромереж позивача. На підставі вищевикладеного, відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення не провів належного аналізу становища ПАТ «Львівобленерго» на ринку з постачання електричної енергії за регульованим тарифом у Львівській області в передбаченому Методикою порядку, відповідно, зробив необгрунтовані висновки щодо монопольного становища позивача на цьому ринку та частки позивача на цьому ринку.

Позивач зазначає, що згідно оскаржуваного рішення за спірний період позивач нібито постачав електроенергію за адресою: м. Львів, просп. Шевченка, 7 для потреб ТзОВ «АНС-ТРЕЙД» (ресторан «Мафія») без оформлення договірних відносин згідно вимог «Правил користування електричною енергією», що є зловживанням монопольним становищем. Однак, відповідачем при винесенні оскаржуваного рішення в цій частині не враховано, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» №575 від 16.10.1997 р. (із змінами та доповненнями) енергопостачальники - учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою її продажу споживачам. В точці продажу електроенергії енергопостачальником споживачу відбувається перехід власності на електроенергію від енергопостачальника до споживача. При цьому, такий перехід права власності від енергопостачальника до споживача відбувається не залежно від того, чи продаж (постачання) відбувається на підставі договору з енергопостачальником чи продаж (постачання) електроенергії здійснюється енергопостачальником без оформлення договору.

Позивач стверджує, що згідно із ст. 41 Конституції України, ст. 317 Цивільного кодексу України, абз. 3 ст. 277 Господарського кодексу України, «Правил користування електричною енергією», споживач, який набув права власності на електроенергію від енергопоетачальника в точці продажу електроенергії енергопостачальником споживачу, має право продажу (постачання) електроенергії, яка належить йому на праві приватної власності, вторинним споживачам (субабонентам), що приєднані до його електромереж.

За спірний період в точці продажу електроенергії, яка зазначена у договорі про постачання електричної енергії №52116 від 08.10.2012 р., позивач продав, а покупець - Об'єднання профспілок Львівщини, придбав електроенергію в кількості, визначеній в щомісячних двосторонніх Актах про використану електроенергію за спірний період. За спірний період в точці продажу електроенергії, яка зазначена у договорі про постачання електричної енергії №51069 від 02.12.2010 р., позивач продав, а покупець - Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 придбав електроенергію в кількості, визначеній в щомісячних Актах двосторонніх Актах про використану електроенергію за спірний період. В цих точках продажу електроенергії за цими договорами відбувся перехід права власності на електроенергію від позивача до цих споживачів в кількості, визначеній в щомісячних двосторонніх Актах про використану електроенергію за спірний період. Саме ці споживачі, а не позивач, протягом спірного періоду були власниками електроенергії, що протікала їхніми електромережами після точки продажу електроенергії позивачем цим споживачам.

Згідно рішення відповідача, за спірний період електроживлення ресторану «Мафія» (ТзОВ «АНС-ТРЕЙД») здійснювалося не з електромереж позивача, а з електромереж Об'єднання профспілок Львівщини та ФОП ОСОБА_3 В оскаржуваному рішенні відповідачем не доведено жодними доказами, що за спірний період для електроживлення цього ресторану позивач передавав у власність ТзОВ «АНС-ТРЕЙД» хоча б 1 кВт/год, що належав б ПАТ «Львівобленерго» на праві власності. Відповідачем не доведено, що за спірний період ТзОВ «АНС-ТРЕЙД» безобліково споживало електроенергію позивача в цьому приміщенні ресторану «Мафія». А відтак, за спірний період ТзОВ «АНС-ТРЕЙД» для потреб ресторану «Мафія» за адресою: м. Львів, просп. Шевченка, 7 використовувало електроенергію з електромереж цих споживачів, що належала Об'єднанню профспілок Львівщини та ФОП ОСОБА_3 на праві власності, за їх згодою.

При цьому, в оскаржуваному рішенні відповідачем не встановлено, що Об'єднання профспілок Львівщини та ФОП ОСОБА_3 заперечували, не давали згоду на приєднання електромереж ресторану «Мафія» до своїх електромереж, що вказує на те, що таке приєднання здійснене ТзОВ «АНС-ТРЕЙД» за згодою цих споживачів, не встановлено, що за спірний період позивач отримував від ТзОВ «АНС-ТРЕЙД» плату за електроенергію позивача, що була спожита в цьому ресторані, чи виставляв цьому суб'єкту господарювання рахунки за електроенергію позивача, спожиту в цьому приміщенні. Не доведено і відповідачем те, що цей суб'єкт господарювання має борг перед позивачем за електроенергію, спожиту в цьому приміщенні за спірний період чи має борг перед позивачем за безоблікове споживання електроенергії позивача в цьому ресторані. Позивач зазначає, що плату за таку електроенергію за спірний період від ТзОВ «АНС-ТРЕЙД» отримували Об'єднання профспілок Львівщини та ФОП Леб'як IX - власники електроенергії, проданої цьому суб'єкту господарювання.

Позивач стверджує, у нього не було і підстав для відключення електромереж ТзОВ «АНС-ТРЕЙД» від електромереж цих споживачів з підстави «самовільного підключення струмоприймачів» так як згідно цих Правил, енергопостачальник не наділений правом відключати електромережі споживачів від електромереж інших споживачів, енергопостачальників, а лише вправі відключати самовільно підключені струмоприймачі лише від своїх (власних) електромереж. Окрім того, таке підключення не було самовільним - воно здійснене за згодою цих споживачів, що виступали у даних правовідносинах енергопостачальниками, та ТзОВ «АНС-ТРЕЙД», таке підключення відповідало вимогам ст. 277 Господарського кодексу України.

Тому, в оскаржуваному рішенні відповідач безпідставно посилається на порушення позивачем п. 1.3., п. 7.6., підпунктів 15,16 п. 8.1. «Правил користування електричною енергією». Позивач стверджує, що оскільки ним не вчинялося порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке ставиться у вину позивача відтак рішення є незаконним та необґрунтованим, тому просить позов задоволити повністю.

Ухвалою суду від 30.05.2016р. порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 21.06.2016р. З метою повного і всестороннього зясування всіх обставин спору, для забезпечення принципу змагальності та надання можливості надати додаткові матеріали по справі та виконати вимоги ухвали суду, ухвалою суду від 21.06.2016р. розгляд справи відкладався на 12.07.2016р. В судових засіданнях 12.07.2016р. та 20.07.2016р. оголошувались перерви в судових засіданнях до 21.07.2016р.

Ухвалою суду від 21.07.2016р. призначено колегіальний розгляд справи. Ухвалою суду від 22.07.2016р. прийнято справу до розгляду колегіально у складі трьох суддів: головуючий суддя Іванчук С.В., суддя Блавацька-Калінська О.М., суддя Коссак С.М. та справу призначено до розгляду колегіально на 14.09.2016р. У звязку із перебуванням з 12.09.2016р. по 16.09.2016р. судді Іванчук С.В. на навчанні у Львівському регіональному відділенні Національної школи суддів України,згідно до наказу голови Господарського суду Львівської області ухвалою суду від 05.09.2016р. розгляд справи призначено на 20.09.2016р.

В судове засідання 20.09.2016р. представник позивача зявився, надав пояснення по суті спору та підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та додаткових поясненнях.

В судове засідання 20.09.2016р. відповідач явку повноважного представника забезпечив, який проти позову заперечив з підстав зазначених у відзиві вх.№29558/16 від 12.07.16р.та додаткових поясненнях.

У відзиві відповідач зазначає, що визнання ПАТ «Львівобленерго» таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом, на території Львівської області у часових межах 01.01.2015 - 31.03.2016 із часткою 100 %, у межах розташування електричних мереж, які знаходяться на балансі (у володінні, користуванні, оперативному управлінні тощо) ПАТ «Львівобленерго», визначено із дослідження усіх необхідних обставин, що також узгоджується із позицією визначеною у Постанові Вищого господарського суду України від 23.07.13р. по справі № 5015/5397/12. Відповідач зазначає, що рішення щодо визнання факту вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції прийняте органом Антимонопольного комітету України з врахуванням нижченаведених норм законодавства про захист економічної конкуренції, а саме: частина 3 статті 42 Конституції України встановлює, що: «не допускаються зловживання монопольним становищем на ринку...»; пункт 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачає, що: «Основним завданням Антимонопольного комітету (України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: ... здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах ... пріоритету прав споживачів, ..., виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної Конкуренції»; абзацом 2 статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначає, що: «... економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку»; частина 3 статті 4 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначає, що: «державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб'єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету (України»; частина 1 статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розглядає як порушення законодавства про захист економічної конкуренції „зловживання" монопольним (домінуючим) становищем на ринку у вигляді дій суб'єкта господарювання, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку. Частина 3 статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачає, що зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Відповідач звертає увагу, що згідно з підпунктами 15,16 пункту 8.1 ПКЕЕ постачальник: контролює додержання споживачами та субспоживачами вимог ПКЕЕ відповідно до умов укладених договорів; складає акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

Відповідач зазначає, що згідно з пунктом 1.3 ПКЕЕ постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом; пунктом 5.1 ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається. Між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма об'єктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. За взаємною згодою сторін можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожним об'єктом споживача; підпунктом 1 пункту 10.2 ПКЕЕ споживач електричної енергії зобов'язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору; частиною 2 статтею 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору електропостачання не допускається.

Враховуючи вищенаведені обставини, на підставі пунктів 1.4. 2.11 Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, що затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 13.06.1996 № 15/1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 08.08.1996 за № 433/1458, пунктів 1.3, 1.14, 5.1, 7.6, 8.1, 10.2, 54 Правил користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за № 417/1442, статей 1, 5, 7 Закону України «Про електроенергетику», Методики визначення монопольного (домінуючого) становища - суб'єктів господарювання на ринку, що затверджена розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 № 49-р, яке зареєстроване у Міністерстві юстиції України 01.04.2002 за № 317/6605, статей З, 7, 19 Закону України «Про Антимонопольного комітету України», статей 1, 4, 12, 13, 50, 51, 52, 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», підпункту 15.4 пункту 15 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

За умовами ст.33 ГПК України на сторони покладається обовязок доводити їх вимоги чи заперечення. Згідно вимог ст.ст.4-2, 4-3 ГПК України, сторони мають рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів, заявленні клопотань та здійсненні інших процесуальних прав.

Дослідивши подані суду документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд Львівської області,

в с т а н о в и в:

Рішенням адміністративної колегії від 31.03.2016 року №1-02-88/2015 визнано, публічне акціонерне товариство «Львівобленерго» (ідентифікаційний код: 00131587) з 01.01.2015 до 31.03.2016 займає монопольне (домінуюче) становище на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом, на території Львівської області із часткою 100 % у межах розташування електричних мереж, які знаходяться на балансі (у володінні, користуванні, оперативному управлінні тощо) публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» (ідентифікаційний код: 00131587) та те, що публічне акціонерне товариство «Львівобленерго» (ідентифікаційний код: 00131587) вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене частиною 1 статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з постачання електричної енергії за регульованим тарифом шляхом дії, що може призвести до ущемлення інтересів Заявників (застосування публічним акціонерним товариством «Львівобленерго» (ідентифікаційний код: 00131587) таких умов обороту товару, які не передбачені ПКЕЕ (бездоговірне постачання електричної енергії до нежитлових приміщень за адресою: пр. Шевченка, 7, м. Львів), яка була б неможливою за умов існування значної конкуренції на ринку послуг з постачання електричної енергії за регульованим тарифом. За порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане у пункті ІІ резолютивної частини рішення, накласти на публічне акціонерне товариство «Львівобленерго» (ідентифікаційний код: 00131587) штраф у розмірі 58 000 (пятдесят вісім тисяч) гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.04.2016р. позивач отримав рішення Антимонопольного комітету України від 31.03.2016 року №1-02-88/2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №012. Позовна заява, згідно печатки канцелярії господарського суду Львівської області надійшла 27.05.16р.

У рішенні від 31.03.2016 року №1-02-88/2015 по справі № 1-02-88/2015 Адміністративною колегією Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України встановлено такі обставини.

Відповідно до Закону України «Про Антимонопольний комітет України», статей 1, 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та Методики визначення монопольного (домінуючого) становища субєктів господарювання на ринку, що затверджена розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 № 49-р, яке зареєстроване у Міністерстві юстиції України 01.04.2002 за № 317/6605, Відділенням на підставі відповідного дослідження здійснено визначення становища ПАТ «Львівобленерго» на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом.

Сфера діяльності ПАТ «Львівобленерго» у вигляді передачі і розподілу електричної енергії за регульованим тарифом знаходиться у стані природної монополії, тому, ПАТ «Львівобленерго», відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про природні монополії» є субєктом природної монополії. Обєкти аналізу: субєкт господарювання (ПАТ «Львівобленерго»); товар (постачання електричної енергії за регульованим тарифом. Товарними межами ринку є постачання електричної енергії за регульованим тарифом до власних місцевих (локальних) електричних мереж ПАТ «Львівобленерго» розташованих у межах Львівської області. Територіальними (географічними) межами ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом є територія Львівської області, у межах розташування електричних мереж, які знаходяться на балансі (у володінні, користуванні, оперативному управлінні тощо) ПАТ «Львівобленерго».

Згідно з пунктом 1.4. Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, що затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 13.06.1996 № 15/1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 08.08.1996 за № 433/1458 (далі у рішенні - Умови) закріплена територія це територія адміністративно територіальної одиниці, де розташовані місцеві (локальні) електричні мережі, що перебувають у власності ліцензіата, та електричні мережі споживачів, які живляться від мереж ліцензіата або від приєднаних до мереж ліцензіата інших власників електричних мереж, які не мають ліцензії на постачання електричної енергії за регульованим тарифом. Часовими межами ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом визначено період: 01.01.2015 - 31.03.2016.

Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 10.08.2005 № 639 визначено, що територією здійснення ліцензованої діяльності для ПАТ «Львівобленерго» є Львівська область.

Розрахунок частки субєкта господарювання на ринку: частка ПАТ «Львівобленерго» на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом у межах розташування електричних мереж, які знаходяться на балансі (у володінні, користуванні, оперативному управлінні тощо) ПАТ «Львівобленерго», складає 100 %.

Враховуючи вищенаведене ПАТ «Львівобленерго» займає монопольне (домінуюче) становище на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом, на території Львівської області у часових межах 01.01.2015 31.03.2016 із часткою 100 %, у межах розташування електричних мереж, які знаходяться на балансі (у володінні, користуванні, оперативному управлінні тощо) ПАТ «Львівобленерго».

При цьому зазначено, що монопольне (домінуюче) становище на ринку не визначено як порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Взаємовідносини, що виникають у процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за № 417/1442 (далі у рішенні ПКЕЕ), дія яких поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення) . Пунктом 5.1 ПКЕЕ визначено, що договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обовязків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

У рішенні від 31.03.2016 року №1-02-88/2015 встановлено, що ПАТ «Львівобленерго» згідно з листом від 01.07.2015 № 134-458 повідомило результати розгляду звернення Заявника № ІЛ-3545844, щодо несанкціонованого підключення ресторану «Мафія» (адреса: м. Львів, пр. Шевченка, 7) до електричних мереж, а саме: « 19.06.2015 року працівниками Товариства було проведено обстеження розрахункових засобів обліку електричної енергії приміщення ресторану «Мафія». В ході проведеної перевірки фактів поза облікового споживання електричної енергії чи самовільного підключення до електромереж ПАТ «Львівобленерго» не виявлено». Заявники надіслали звернення від 08.09.2015 до Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у Львівській області щодо постачання електричної енергії до нежитлових приміщень (адреса: м. Львів, пр. Шевченка, 7) з порушенням ПКЕЕ. У межах розгляду звернення Заявників від 08.09.2015 державними інспекторами з енергетичного нагляду ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проведено захід з державного енергетичного нагляду на енергетичних обєктах нежитлових приміщень Заявників за адресою: пр. Шевченка, 7, м. Львів, у присутності уповноважених осіб Заявників, за результатами якого складено акт від 16.10.2015 № 03/23-49-708 здійснення заходу з державного енергетичного нагляду (контролю).

У даному акті від 16.10.2015 № 03/23-49-708 зафіксовано обставини: «Постачання електричної енергії в приміщеннях ФО «ОСОБА_6 Я.» та ФО «ОСОБА_7 М.» адресою: м. Львів, пр. Шевченка, 7 здійснюється на підставі договорів про постачання електричної енергії від 10.06.2011 р. №51237 (далі Договір , 1) та №51236 від 29.03.2011 р. (далі Договір, 2) відповідно, які укладені між ПАТ «Львівобленерго» «ФО «ОСОБА_6 Я.» та «ФО «ОСОБА_7 М.». Живлення нежитлових приміщень по пр..Шевченка,7 має здійснюватись згідно договірних умов,відповідно однолінійних схем електропостачання та актів балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін.

Електропостачання нежитлових приміщень по пр. Шевченка, 7 (в яких розташований ресторан «Мафія») припинено ФО «ОСОБА_6 Я.» та ФО «ОСОБА_7 М.» шляхом відключення в ВП автоматизованих вимикачів та живлячих кабельних ліній КЛ-0,4 кВ від ВП до розподільчих щитків нежитлових приміщень. Крім того виявлено, що при виході з ВП ФО «ОСОБА_6 Я.» живлячої кабельної ліній КЛ -0,4 до нежитлових приміщень ФО «ОСОБА_6 Я.» здійснено обрізку кабелю. Одночасно при огляді 15.10.2015 р. зафіксовано, що на електроустановки нежитлових приміщень ФО «ОСОБА_6 Я» та ФО «ОСОБА_7 М» (ТзОВ «АНС-Трейд» - ресторан «Мафія» пр. Шевченка, 7 було частково подана електроенергія. З цього виходить, що електроустановки ресторану «Мафія» пр. Шевченка, 7 (нежитлових приміщень ФО «ОСОБА_6 Я.» та ФО «ОСОБА_7 М.») заживленні з інших джерел електропостачання, які не передбачені Договорами.

У даному акті від 16.10.2015 № 03/23-49-708 зазначено, що станом на 15.10.2015 електропостачання нежитлових приміщень ФО «ОСОБА_6 Я.» та ФО «ОСОБА_7 М.» за адресою м. Львів пр. Шевченка, 7 (ТзОВ «АНС-ТРЕЙД» (ресторан «Мафія») від електромереж ФОП «ОСОБА_3 І.» здійснено без оформлення договірних відносин передбаченими Правилами користування електричною енергією».

За інформацією наданою ПАТ «Львівобленерго» (лист Голові Галицької районної адміністрації № 134-458 від 01.07.2015 р. ) електроустановки ТзОВ «АНС-Трейд» (ресторан «Мафія) за адресою м. Львів пр. Шевченка, 7 живляться електроенергією в ТзОВ «АНС-ТРЕЙД» від електромереж ФОП «ОСОБА_3 І.» за адресою м.Львів пр. Шевченка, 5.

Оскільки видимих ознак прокладання нових кабельних ліній від електромереж ОПЛ та ФОП «ОСОБА_3 І.» до розподільчих щитків ТзОВ «АНС-ТРЕЙД» (ресторан «Мафія») не виявлено то імовірне використання (шляхом кабельної перекомутації у вищевказаних пристроях) старих КЛ-0,4 кВ, які були прокладені до нежитлових приміщень ФО «ОСОБА_6 Я.» та ФО «ОСОБА_7 М.» і знаходяться на їх балансі.

За даних обставин вбачається, що станом на 15.10.2015 електропостачання нежитлових приміщень ФО «ОСОБА_6 Я.» та ФО «ОСОБА_7 М.» за адресою м. Львів пр. Шевченка, 7 (ТзОВ «АНС-ТРЕЙД» (ресторан «Мафія») від електромереж ФОП «ОСОБА_3 І.» здійснено без оформлення договірних відносин передбаченими Правилами користування електричною енергією».

У рішенні від 31.03.2016 року №1-02-88/2015 по справі № 1-02-88/2015 Адміністративною колегією також вказано, що заявники надали пояснення щодо акту від 16.10.2015 № 03/23-49-708 здійснення заходу з державного енергетичного нагляду (контролю), вказавши, що «Ми…не відключали електричне живлення наших н/ж приміщень, почергово спрацювали автомати захисту ВП. Посадовими особам ТзОВ «АНС-ТРЕЙД» було відмовлено у електроживленні через відсутність договірних відносин щодо оренди н/ж приміщень, що за адресою: м. Львів, просп. Шевченка, 7».

Підпунктами 15, 16 пункту 8.1 ПКЕЕ постачальник: контролює додержання споживачами та субспоживачами вимог ПКЕЕ відповідно до умов укладених договорів; складає акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

Застосування ПАТ «Львівобленерго» таких умов обороту товару, які не передбачені ПКЕЕ (зокрема, пунктом 1.3 ПКЕЕ: бездоговірне споживання електричної енергії) може вплинути на діяльність Заявників, для прикладу: затримки розвитку господарської діяльності, створення перешкод у провадження господарської діяльності, понесення додаткових фінансових витрат, що може негативно відобразитися на фінансовому становищі фізичних осіб - підприємців.

Відтак, враховуючи вищенаведені обставини, у рішенні від 31.03.2016 року №1-02-88/2015 по справі № 1-02-88/2015 Адміністративною колегією Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України встановлено, що ПАТ «Львівобленерго» вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене частиною 1 статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з постачання електричної енергії за регульованим тарифом шляхом дії, що може призвести до ущемлення інтересів Заявників (застосування ПАТ «Львівобленерго» таких умов обороту товару, які не передбачені ПКЕЕ (бездоговірне постачання електричної енергії до нежитлових приміщень за адресою: пр. Шевченка, 7, м. Львів), яка була б неможливою за умов існування значної конкуренції на ринку послуг з постачання електричної енергії за регульованим тарифом.

При прийнятті рішення в частині визначення розміру штрафу відповідачем були враховані такі обставини: згідно з податковою декларацією з податку на прибуток підприємства «дохід від будь - якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків)» (код рядка 01) ПАТ «Львівобленерго» за період 2015 склав 3 345 448 486 грн.; при визначенні розміру штрафу за порушення ПАТ «Львівобленерго» законодавства про захист економічної конкуренції у справі № 1-02-1/2016 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції враховано такі обставини: невизнання факту вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; надання усіх необхідних документів та пояснень; не створення перешкод у розслідуванні справи № 1-02-1/2016 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене пунктом 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» вчинено не вперше (для прикладу: рішення Антимонопольного комітету України від 02.09.2014 № 456-р, рішення Колегії від 31.03.2015 № 23 р/к, рішення Колегії від 31.03.2015 № 24 р/к, рішення Колегії від 26.06.2015 № 50 р/к).

Відносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями Господарського кодексу України, Закону України Про захист економічної конкуренції, Законом України Про Антимонопольний комітет України.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною третьою статті 42 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист конкуренції у підприємницькій діяльності. Не допускаються зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірне обмеження конкуренції та недобросовісна конкуренція. Види і межі монополії визначаються законом.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництвом визнається самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно зі статтею 7 Закону України Про засади внутрішньої і зовнішньої політики однією з основних засад внутрішньої політики в економічній сфері є розвиток конкуренції як основного чинника підвищення ефективності економіки, забезпечення дієвого регулювання діяльності природних монополій, недопущення проявів монополізму на державному та регіональному рівнях.

Частиною 1 статті 25 ГК України визначено, що держава підтримує конкуренцію як змагання між суб'єктами господарювання, що забезпечує завдяки їх власним досягненням здобуття ними певних економічних переваг, внаслідок чого споживачі та суб'єкти господарювання отримують можливість вибору необхідного товару і при цьому окремі суб'єкти господарювання не визначають умов реалізації товару на ринку.

Згідно із ч.ч.1, 6 ст.40 Господарського кодексу України державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом. Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України приймається від імені територіального відділення Антимонопольного комітету України (згідно з положеннями статей 1, 6, 121 Закону України Про Антимонопольний комітет України).

Згідно із ст.5 Закону України Про Антимонопольний комітет України Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України Про захист економічної конкуренції, Про захист від недобросовісної конкуренції, цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України Про Антимонопольний комітет України, розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п.4 ч.1,ч.2 ст.7 Закону України Про Антимонопольний комітет України, у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, зокрема, перевіряти суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. До повноважень саме Антимонопольного комітету України та його територіальних органів належать, зокрема: розгляд заяв і справ про надання дозволу, надання висновків, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, проведення досліджень за цими заявами і справами; прийняття передбачених законодавством про захист економічної конкуренції розпоряджень та рішень за заявами і справами про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, надання висновків, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, висновків щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно із ст.1 Закону України Про захист економічної конкуренції економічна конкуренція (конкуренція) це змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Частиною 1 статті 5 Закону України Про захист економічної конкуренції визначено, що узгодженими діями є укладення суб'єктами господарювання угод у будь - якій формі, прийняття об'єднаннями рішень у будь - якій формі, а також будь - яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб'єктів господарювання. Узгодженими діями є також створення суб'єкта господарювання, об'єднання, метою чи наслідком створення якого є координація конкурентної поведінки між суб'єктами господарювання, що створили зазначений суб'єкт господарювання, об'єднання, або між ними та новоствореним суб'єктом господарювання, або вступ до такого об'єднання. Особи, які чинять або мають намір чинити узгоджені дії, є учасниками узгоджених дій.

Згідно із ч.1 та п.4 ч.2 ст.6 Закону України Про захист економічної конкуренції антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції; зокрема, антиконкурентними узгодженими діями визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особи, які беруть (брали) участь у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, мають право оскаржувати рішення Антимонопольного комітету в порядку, визначеному законом.

Частиною 1 ст.48 Закону України Про захист економічної конкуренції визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладення штрафу тощо.

За приписами п.1 ст.50 Закону України Про захист економічної конкуренції антиконкурентні узгоджені дії є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно із ч.ч.2, 3 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ст.60 Закону України Про захист економічної конкуренції, заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України Про захист економічної конкуренції підставами для визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне зясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

У підпункті 15.5 п.15 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №15 Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства розяснено, що господарські суди у розгляді справ мають перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України відповідних правових норм, не перебираючи при цьому на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами згаданого Комітету.

Відповідно до Закону України «Про Антимонопольний комітет України», статей 1, 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та Методики визначення монопольного (домінуючого) становища субєктів господарювання на ринку, що затверджена розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 № 49-р, яке зареєстроване у Міністерстві юстиції України 01.04.2002 за № 317/6605, Відділенням на підставі відповідного дослідження здійснено визначення становища ПАТ «Львівобленерго» на ринку постачання електричної енергії за регульованим тарифом.

Згідно з пунктом 1.4. Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, що затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 13.06.1996 № 15/1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 08.08.1996 за № 433/1458 (далі у рішенні - Умови) закріплена територія це територія адміністративно територіальної одиниці, де розташовані місцеві (локальні) електричні мережі, що перебувають у власності ліцензіата, та електричні мережі споживачів, які живляться від мереж ліцензіата або від приєднаних до мереж ліцензіата інших власників електричних мереж, які не мають ліцензії на постачання електричної енергії за регульованим тарифом.

Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 10.08.2005 № 639 визначено, що територією здійснення ліцензованої діяльності для ПАТ «Львівобленерго» є Львівська область.

Взаємовідносини, що виникають у процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за № 417/1442 (далі у рішенні ПКЕЕ), дія яких поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення). Пунктом 1.3 ПКЕЕ постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. Пунктом 5.1 ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обовязків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається. Між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма обєктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. За взаємною згодою сторін можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожним обєктом споживача. Підпунктом 1 пункту 10.2 ПКЕЕ споживач електричної енергії зобовязаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору. В акті від 16.10.2015 № 03/23-49-708, який складено за результатами проведеного планового заходу з державного енергетичного нагляду на енергетичних обєктах нежитлових приміщень за адресою: пр. Шевченка, 7, м. Львів, зокрема встановлено, що «Постачання електричної енергії в приміщеннях ФО «ОСОБА_6 Я.» та ФО «ОСОБА_7 М.» адресою: м. Львів, пр. Шевченка, 7 здійснюється на підставі договорів про постачання електричної енергії від 10.06.2011 р. №51237 (далі Договір , 1) та №51236 від 29.03.2011 р. (далі Договір, 2) відповідно, які укладені між ПАТ «Львівобленерго» «ФО «ОСОБА_6 Я.» та «ФО «ОСОБА_7 М.». Живлення нежитлових приміщень по пр. Шевченка, 7 має здійснюватись згідно Договірних умов, відповідно однолінійних схем електропостачання (додаток №6) та Актів балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (додаток №11). При цьому зазначено, що електропостачання нежитлових приміщень по пр. Шевченка, 7 (в яких розташований ресторан «Мафія») припинено ФО «ОСОБА_6 Я.» та ФО «ОСОБА_7 М.» шляхом відключення в ВП автоматизованих вимикачів та живлячих кабельних ліній КЛ-0,4 кВ від ВП до розподільчих щитків нежитлових приміщень. Крім того виявлено, що при виході з ВП ФО «ОСОБА_6 Я.» живлячої кабельної ліній КЛ -0,4 до нежитлових приміщень ФО «ОСОБА_6 Я.» здійснено обрізку кабелю. Однак, зафіксовано, що при огляді 15.10.2015 р. на електроустановки нежитлових приміщень ФО «ОСОБА_6 Я» та ФО «ОСОБА_7 М» (ТзОВ «АНС-Трейд» - ресторан «Мафія» пр. Шевченка, 7) було частково подана електроенергія. З цього виходить, що електроустановки у нежитлових приміщеннях за адресою м.Львів, пр. Шевченка, 7 (нежитлових приміщень ФО «ОСОБА_6 Я.» та ФО «ОСОБА_7 М.») заживлені з інших джерел електропостачання, які не передбачені Договорами. Доказів в підтвердження наявності договірних відносин щодо електропостачання з іншими субєктами господарювання, зокрема із субспоживачами, за адресою м.Львів пр..Шевченка,7 не надано. Доказів внесення змін до договорів на електропостачання у нежитлові приміщення за адресою м.Львів пр. Шевченка,7, укладення додаткових угод щодо підставності підключення та електропостачання нежитлових приміщень по пр. Шевченка, 7 третіми особами поза межами чи в межах погоджених договірних відносин між ПАТ «Львівобленерго» та ФОП «ОСОБА_6 Я.» , ФОП «ОСОБА_7 М.» за адресою м.Львів, пр..Шевченка,7, відповідно до погоджених сторонами однолінійних схем електропостачання (додаток №6) та Актів балансової належності електромереж, суду не представлено.

За даних обставин, вбачається що живлення електроенергією нежитлових приміщень по пр. Шевченка, 7 м.Львів відбувалося поза межами погоджених сторонами лінійних схем Актів балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, що не відповідає встановленим, споживання електроенергії здійснювалося без оформлення у встановленому порядку договірних відносин сторін, щодо такого споживання.

Згідно з підпунктами 15, 16 пункту 8.1 ПКЕЕ постачальник: контролює додержання споживачами та субспоживачами вимог ПКЕЕ відповідно до умов укладених договорів; складає акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

Застосування ПАТ «Львівобленерго» таких умов обороту товару, які не передбачені ПКЕЕ (зокрема, пунктом 1.3 ПКЕЕ: бездоговірне споживання електричної енергії) може вплинути на діяльність Заявників, для прикладу: затримки розвитку господарської діяльності, створення перешкод у провадження господарської діяльності, понесення додаткових фінансових витрат, що може негативно відобразитися на фінансовому становищі фізичних осіб - підприємців.

Відтак, як вбачається із вищевикладеного, матеріалів справи, поданих доказів у їх сукупності, позивачем не доведено обставин, щодо неповного зясування обставин відповідачем, які мають значення для справи; щодо не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими у прийнятому та оскаржуваному рішенні; щодо невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; чи щодо порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновків про те, що Рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 31.03.2016 року №1-02-88/2015 є законним і обґрунтованим, прийнятим з повним дослідженням та належною правовою оцінкою усіх обставин справи, а відтак, у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції від 31.03.2016 року №1-02-88/2015 слід відмовити за безпідставністю.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України). Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Інших доводів, які б спростовували обставини, покладені в обґрунтування Рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 31.03.2016 року №1-02-88/2015 позивачем не наведено та доказів не подано.

Відтак, з огляду на вищенаведене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, спростованими, не підтвердженими належними доказами, тому задоволенню не підлягають.

Судовий збір необхідно покласти на позивача, відповідно до вимог ст.49 ГПК України

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 36, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені статтями 91-93 Господарського процесуального кодексу України.

повне рішення складено 23.09.2016р..

Суддя Іванчук С.В.

Суддя Блавацька-Калінська О.М.

Суддя Коссак С.М.