ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.09.16р. Справа № 904/5822/16
За позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", м. Київ в особі Білгород- Дністровської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", м. Білгород-Дністровськ

до Приватного підприємства "Науково-виробниче підприємство "СПЕЦТЕХ КАПІТАЛ", м. Вільногірськ

про стягнення заборгованості

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 17.12.2015 року, представник;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 1284 від 02.08.2016 року, представник;

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Адміністрація морських портів України", м. Київ в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", м. Білгород-Дністровськ звернулось до господарського суду з позовом до Приватного підприємства "Науково-виробниче підприємство "СПЕЦТЕХ КАПІТАЛ", м. Вільногірськ про стягнення 2964грн. пені та 2730 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем строків поставки товару внаслідок чого позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеня та штраф.

Відповідач надав відзив на позов, в задоволенні позовних вимог просить відмовити з посилання на те, що позивачем не доведено факту направлення відповідачу замовлення на відповідну партію.

В судовому засіданні 29.08.2016 року оголошувалась перерви до 12.09.2016 року

Ухвалою господарського суду від 12.09.2016 року строк розгляду вирішення спору продовжено до 29.09.2016 року.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 27.09.2016року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.10.2015 року Державним підприємством "Адміністрація морських портів України", м. Київ в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (далі-позивач) та Приватним підприємством "Науково-виробниче підприємство "СПЕЦТЕХ КАПІТАЛ" (далі- відповідач) було укладено договір №64-В-БДФ-15 на закупівлю/поставку товарів (далі -договір).

Відповідно до п.1.1. договору, постачальник зобов'язується поставити у власність покупця товар: Лінеметальна установка, за кодом ДК 016:2010-28.99.3 "Машини і устаткування" спеціальної призначеності, н.в.і.у.", а замовник зобов'язується прийняти та оплатити товар.

Відповідно до п. 5.4.1. Договору, поставка товару здійснюється окремими партіями протягом 15 робочих днів з дати отримання Постачальником замовлення на відповідну партію товару.

Пунктом 5.4.3. договору передбачено, що замовлення на партію товару може надаватися засобами факсимільного зв'язку або електронною поштою з обов'язковим надісланням його оригіналу листом з повідомленням про вручення.

Тобто, направлення відповідного замовлення на поставку товару факсимільним зв'язком чи за допомогою електронної пошти не звільняє позивача від обов'язку направлення такого замовлення органами поштового зв'язку.

Відповідач заперечує факт отримання замовлення на отримання замовлення.

Відповідно до п. 5.4.9. договору, всі повідомлення, якими обмінюються Сторони, вважаються належним чином доставленими, якщо отримано відповідне документальне підтвердження за адресою покупця/постачальника, вказаною в розділі 14 цього Договору (цінний лист з описом вкладення). Будь-які повідомлення, які направляються факсом та/або електронною поштою Покупцем Постачальником (вказані в розділі 14 цього Договору), мають юридичну силу. Належним підтвердженням направлення документу та його отримання будь-якою із Сторін є звичайне технічне підтвердження відповідного обладнання Покупця чи Постачальника про відправлення документу: звіт факсимільного апарату, звіт серверу про відправлення електронного повідомлення тощо.

Таким чином, з урахуванням змісту п. 5.4.3 та 5.4.1 договору єдиним належним та допустимим доказом відправлення оригіналу замовлення на отримання товару має бути опис вкладення до цінного листа та поштовий чек відділу зв'язку.

Всупереч вимогам договору, позивачем не надано ні опису вкладення до цінного листа, ні звіту факсимільного апарату, звіту серверу про відправлення електронного повідомлення тощо, в той час як надана позивачем експрес-накладна №6031, не підтверджує факт відправлення замовлення на поставку товару, оскільки з останньої вбачається, що на адресу відповідачу було направлено документи, проте ідентифікувати, що саме було направлено відповідачу не можливо.

В той же час відповідач стверджує, що за експрес-накладною №6031 отримав примірник додаткової угоди до спірного договору.

Що стосується наданого позивачем гарантійного листа відповідача від 28.12.2015року, то слід зазначити, що його текстом відповідач не підтверджує факту та дати отримання замовлення на поставку товару і не вказує конкретної дати його зобов'язання щодо поставки товару.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Здійснивши оцінку наявних у справі доказів та встановлених судом обставин, з огляду на недоведеність направлення замовлення на поставку товару відповідачу, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача стосовно прострочення відповідачем виконання умов спірного договору стосовно поставки товару, у зв'язку з чим у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги необґрунтовані, не підтверджені належними доказами та є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 03.10.2016

Суддя ОСОБА_3