ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2016 р.Справа № 923/1435/15

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: В.В. Лашина

Суддів: О.Л. Воронюка

К.В. Богатиря

при секретарі Є.О. Бендерук

За участю представників сторін:

Від Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області - Єрашов І.Є.

Ліквідатор боржника - Акопян Г.Г.

Інші представники учасників процесу в судове засідання не з'явилися.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області

на ухвалу господарського суду Херсонської області

від 26.07.2016р.

у справі № 923/1435/15

За заявою Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області

до боржника фізичної особи ОСОБА_4

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

02 вересня 2015 року господарським судом Херсонської області за заявою Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області (у наступному за текстом - ДПІ у м. Херсоні) було ухвалено порушити провадження у справі про банкрутство фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4.) у порядку, передбаченому статтями 10, 11, 90, 91 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в подальшому - Закон про банкрутство); визнані вимоги ініціюючого кредитора в сумі 1 642 214,88 грн., з яких 982 532,08 грн. податкового боргу, 659 682,80 грн. штрафних санкцій.

Постановою господарського суду Херсонської області від 15 вересня 2015 року ФОП ОСОБА_4 визнаний банкрутом та відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначений арбітражний керуючий Акопян Г.Г. (свідоцтво № НОМЕР_1 від 17.07.2013 р.).

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 26 липня 2016 року (суддя Ситюк В.Г.) затверджено звіт ліквідатора банкрута, підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_4 припинено, провадження у справі про банкрутство зазначеної фізичної особи припинено. Також визначено, що вимоги кредиторів, за винятком вимог, передбачених абз. 3 ч. 3 ст. 92 Закону про банкрутство, вважаються погашеними.

Не погоджуючись із даним судовим рішенням, Херсонська ОДПІ ГУДФС у Херсонській області в апеляційній скарзі просить його скасувати, а справу передати на новий розгляд, посилаючись на порушення норм матеріального права, оскільки господарським судом не було застосовано приписи статті 92 Закону про банкрутство щодо заборони звільнення ФОП ОСОБА_4 від зобов'язань.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи, судова ко легія вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та не підлягаючою задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Аналогічні положення містяться у статті 9 Закону про банкрутство.

Положення про банкрутство фізичної особи визначені статтями 90-92 Закону про банкрутство.

Відповідно до ч. 2 ст. 90 спеціального Закону підставою для визнання фізичної особи банкрутом є його нездатність задовольнити вимоги кредиторів за грошовими зобов'язаннями та/або виконати обов'язок із сплати обов'язкових платежів.

Частиною 2 статті 91 названого Закону передбачено, що за заявою фізичної особи господарський суд може відкласти розгляд справи про банкрутство не більше ніж на два місяці для проведення фізичною особою розрахунків з кредиторами чи укладення мирової угоди.

При цьому, якщо у вказаний строк фізичною особою не подано доказів задоволення вимог кредиторів і в зазначений строк не укладено мирової угоди, господарський суд визнає фізичну особу банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру (ч. 4 ст. 91 Закону про банкрутство).

Згідно до ч. 1 ст. 92 Закону про банкрутство господарський суд розглядає вимоги, заявлені кредиторами або боржником, у строки, передбачені частиною восьмою статті 91 цього Закону. За наслідками розгляду зазначених вимог господарський суд виносить ухвалу про порядок і розмір задоволення вимог кредиторів. При цьому, позачергово відшкодовуються витрати, пов'язані з провадженням у справі про банкрутство фізичної особи і виконанням постанови господарського суду про визнання фізичної особи банкрутом (ч. 2 ст. 91 Закону про банкрутство).

Положеннями частини 3 статті 92 названого Закону після завершення розрахунків з кредиторами фізична особа, визнана банкрутом, звільняється від подальшого виконання грошових вимог кредиторів, що були заявлені після визнання фізичної особи банкрутом, за винятком вимог, передбачених абзацом третім частини третьої цієї статті.

У відповідності до частини 1 статті 41 Закону про банкрутство визначено, що ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Частиною 2 статті 41 названого Закону встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню, на строк не менше п'яти років з дати визнання особи банкрутом; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 42 Закону про банкрутство усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону про банкрутство після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств - копія розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; для емітентів цінних паперів - копія звіту про наслідки погашення цінних паперів, засвідчена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Звіт ліквідатора має бути схвалений комітетом кредиторів, власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) боржника (для державних підприємств або підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків).

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

За результатами ліквідаційної процедури, після продажу майна банкрута та задоволення вимог кредиторів, господарський суд виносить ухвалу про припинення підприємницької діяльності боржника (ч. 11 ст. 91 Закону про банкрутство).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Херсонської області від 04 лютого 2016 року затверджений реєстр вимог кредиторів ФОП ОСОБА_4, за яким вимоги ДПІ в сумі 982 532,08 грн. включені до другої черги, 659 682,80 грн. - 3 черги реєстру кредиторів.

19 листопада 2015 року відбулися збори кредиторів ФОП ОСОБА_4, на яких головою комітету кредиторів було обрано ДПІ у м. Херсоні.

В ході ліквідаційної процедури ліквідатором банкрута було направлено 22 запити до уповноважених державних органів й установ з метою отримання інформації щодо майнових активів банкрута.

За наданими відповідями, вбачається відсутність у банкрута зареєстрованих на праві власності активів, зареєстрованого автотранспорту, об'єктів промислової власності, земельних ділянок, сільськогосподарської техніки та спецтехніки, технологічних транспортних засобів, суден, повітряних суден, радіоелектронних засобів і пристроїв, а також, що банкрут володільцем акцій не зареєстрований тощо /а.с. 98-148/.

Рішенням комітету кредиторів від 13 червня 2016 року був схвалений звіт ліквідатора за результатами ліквідаційної процедури, фінансовий звіт, а також було вирішено звернутися до господарського суду із клопотанням про затвердження звіту ліквідатора та припинення провадження у справі про банкрутство.

При цьому, представником ДПІ було зазначено, що Херсонська ОДПІ ГУДФС у Херсонській області залишає за собою право щодо звернення до суду із заявою в порядку статті 92 Закону про банкрутство з питання заборони звільнення банкрута від зобов'язань.

Матеріалами справи не підтверджується оскарження будь-яких дій ліквідатора банкрута.

Виносячи оскаржуване судове рішення про затвердження звіту ліквідатора, місцевий господарський суд виходив з того, що в ході ліквідаційної процедури арбітражний керуючий належним чином виконувала свої обов'язки, визначені законом, активів, за рахунок яких можливе погашення вимог кредиторів, не виявлено, тоді як комітету том кредиторів прийняте відповідне рішення про схвалення звіту ліквідатора та про припинення провадження у справі.

Затверджуючи звіт арбітражного керуючого про нарахування та виплату основної грошової винагороди за підсумками ліквідаційної процедури ФОП ОСОБА_4 на загальну суму 23825,45 грн., господарський суд врахував доведеність цих вимог та обґрунтованість згідно до приписів статті 115 Закону про банкрутство. Також суд зазначив, що відповідне рішення розглядалося комітетом кредиторів банкрута та знайшло своє позитивне вирішення.

Аналізуючи матеріали справи, судова колегія вважає, що судом першої інстанції цілком вірно встановлені обставини справи в їх сукупності та ним дана належна юридична оцінка.

Посилання ДПІ у м. Херсоні на недотримання судом та ліквідатором приписів статті 92 Закону про банкрутство, колегія суддів вважає неспроможними.

Відповідно до ч. 4 ст. 92 спеціального Закону звільнення фізичної особи від зобов'язань, передбачених абзацами першим і другим частини третьої цієї статті, не допускається у разі, якщо судовим рішенням, що набрало законної сили, боржник притягнутий до кримінальної або адміністративної відповідальності за неправомірні дії, пов'язані з банкрутством, умисне або фіктивне банкрутство, якщо такі правопорушення вчинені у справі про банкрутство.

За приписами частини 5 зазначеної норми господарський суд за вмотивованим клопотанням будь-кого з учасників у справі про банкрутство, арбітражного керуючого або за власною ініціативою може не допустити звільнення фізичної особи від зобов'язань, якщо боржник: ухилявся від виконання зобов'язань щодо погашення боргів; вчинив дії щодо приховування майна; не надавав необхідну інформацію або надавав недостовірну інформацію господарському суду, який розглядає справу про банкрутство.

Таким чином, суд не допускає звільнення фізичної особи від зобов'язань за вмотивованим клопотанням учасників у справі про банкрутство із наведенням відповідних обставин, визначених частиною 5 статті 92 Закону про банкрутство, а також можливого існування обставин, передбачених ч. 4 ст. 92 спеціального Закону.

Водночас, матеріали справи не містять відповідного клопотання учасників процесу.

Не надано й Херсонською ОДПІ ГУДФС у Херсонській області відповідного обґрунтування та доказів наявності підстав, визначених законодавством, за умови яких можливе застосування приписів ч. 5 ст. 92 Закону про банкрутство.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Докази подаються сторонами.

До того ж, судова колегія відмічає, що до автоматичних наслідків визнання фізичної особи - підприємця банкрутом віднесено позбавлення такої особи на три роки права на здійснення реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності, на придбання майна або отримання грошових коштів у кредит, укладання договору поруки і передання майна в заставу (частини восьма статті 92 спеціального Закону) й винесення будь-якого додаткового процесуального документа з цього приводу не вимагається.

За таких обставин, судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала господарського суду Херсонської області відповідає обставинам справи та закону, а тому достатніх правових підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Херсонської області від 26.07.2016 р. по справі № 923/1435/15 - без змін.

Головуючий суддя В.В. Лашин

Суддя О.Л. Воронюк

Суддя К.В. Богатир