КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2016 р. Справа№ 910/32295/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Майданевича А.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від Позивача: Грибець В.А.

від Відповідача : Зайнудінов А.М.

від Третьої особи 1: Дяченко С.В.

від Третьої особи 2: Дяченко С.В.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Трипільської теплової електростанції Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2016 року у справі №910/32295/15 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Трипільської теплової електростанції Публічного акціонерного товариства "Центренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ізодром"

треті особи Державна фінансова інспекція України, Державна аудиторська служба України

про стягнення 188626,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Відповідача про стягнення збитків в розмірі завищеної вартості виконаних робіт в сумі 188626,62 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва №910/32295/15 від 16.02.2016р. в позові відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що укладаючи договір Позивач та Відповідач на власний розсуд погодили умови цього договору, зокрема його ціну. Матеріали справи свідчать, що сторони виконали взяті на себе зобов'язання за договором, будь-яких претензій з приводу якості, комплектності, строків виконання робіт або їх оплати не надходило. Під час розгляду справи господарським судом не було встановлено повний склад правопорушення, з яким законодавство пов'язує відшкодування збитків, зокрема, протиправної поведінки та вини Відповідача, а відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення виключає відповідальність Відповідача.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого суду та задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не дослідив усіх обставин справи, не надав належної оцінки доказам, а тому прийняв незаконне рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.03.2016р. апеляційну скаргу Позивача прийнято до провадження у складі колегії суддів головуючий суддя Шевченко Е.О., судді Мартюк А.І., Зубець Л.П. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.04.2016р. У судовому засіданні 18.04.2016р. оголошено перерву до 19.05.2016р.

04.04.2016р. Відповідач подав до суду письмові пояснення на апеляційну скаргу, в яких заперечив проти апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Розпорядженням №09-52/1589/16 від 19.05.2016р. призначено повторний авторозподіл справи №910/32295/15, відповідно до якого апеляційну скаргу Позивача по справі №910/32295/15 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Власов Ю.Л., суддів Станік С.Р. та Хрипун О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2016р. справу №910/32295/15 прийнято до свого провадження у визначеному складі суду, розгляд апеляційної скарги було призначено на 07.06.2016р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2016р. розгляд апеляційної скарги було відкладено на 21.06.2016р. та залучено до участі у справі на стороні Позивача третю особу без самостійних вимог на предмет позову Державну фінансову інспекцію України.

Розпорядженням №09-52/2410/16 від 21.06.2016р. призначено повторний авторозподіл справи №910/32295/15, відповідно до якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Власов Ю.Л., судді: Корсакова Г.В., Хрипун О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2016р. справу №910/32295/15 прийнято до свого провадження у визначеному складі суду, розгляд апеляційної скарги було призначено на 21.06.2016р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2016р. розгляд апеляційної скарги було відкладено на 16.08.2016р.

Розпорядженням від 15.08.2016р. призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Власова Ю.Л., суддів Агрикової А.Г., Майдоневича А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2016р. справу №910/32295/15 прийнято до свого провадження у визначеному складі суду, розгляд апеляційної скарги було призначено на 16.08.2016р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2016р. залучено до участі у справі на стороні Позивача третю особу без самостійних вимог на предмет спору - Державну аудиторську службу України.

В судовому засіданні 16.08.2016р. відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва до 06.09.2016р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

10.06.2014р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір №17/5/490 на закупівлю робіт з виготовлення (ремонту) обладнання, відповідно до якого Відповідач зобов'язувався у 2014р. виконати на свій ризик роботи, що зазначені у додатках до цього договору, а Позивач прийняти і оплатити роботи. Відповідно до п.3.1. договору ціна цього договору зазначена у додатку до договору.

Згідно з п.3.2 договору, безпосередній перелік, обсяг і вартість робіт обумовлюється сторонами в кошторисній документації (калькуляції), що є додатком до даного договору. Відповідно до п.3.3. договору кошторис (калькуляція), передбачений додатком до договору є твердим.

Згідно з п.4.4. договору відповідно до ч.3 ст.845 Цивільного кодексу України, сторони досягли домовленості про те, що якщо фактичні витрати Відповідача є меншими від тих, які передбачені кошторисом, виконані роботи оплачуються Відповідачем за фактичними витратами (тобто, заощадження залишаються у власності Позивача).

Згідно з п.5.4 договору здавання-приймання виконаних робіт за договором оформлюється шляхом підписання сторонами двостороннього акту прийому-передачі робіт протягом 5 робочих днів з моменту одержання Позивачем повідомлення Відповідача про готовність результатів робіт до приймання.

Відповідно до п.5.10. договору роботи за цим договором вважаються переданими Позивачу з дати підписання сторонами відповідного акту прийому-передачі робіт без зауважень.

Відповідно до договірної ціни (додаток №1 та №3 до договору) загальна вартість робіт становить 1999999,74 грн.

На виконання умов договору Відповідачем виконано роботи на загальну суму 1999999,74 грн., що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін актами приймання виконаних будівельних робіт (формою КБ-2в), а саме: №1 за серпень 2014р. на суму 18 425,96 грн.; №1-1 за серпень 2014р. на суму 562 157,10 грн.; №1 за грудень 2014р. на суму 84 155,44 грн.; №1-1 за грудень 2014р. на суму 1269975,72 грн.; №2-1 за грудень 2014р. на суму 17509,20 грн.; №1 за лютий 2015р. на суму 47776,32 грн.

Вказані акти підписані та скріплені печатками сторін, що свідчить про те, що Позивачем прийнято роботи без будь-яких зауважень.

На виконання умов договору Позивачем сплачено кошти на загальну суму 1952223,42 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, а саме: №t/3004 від 20.10.2014р. на суму 580583,06 грн.; №t/170 від 21.01.2015р. на суму 300000,00 грн.; №t/170 від 23.01.2015р. на суму 800000,00 грн.; №t/952 від 20.03.2015р. на суму 271640,36 грн..

Третьою особою 1 проведено позапланову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності Позивача за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. Крім іншого було перевірено і виконання договору №17/5/490 від 10.06.2014р. Третьою особою 1 була проведена зустрічна звірка документів по виконанню договору, що обліковуються Відповідачем.

Співставленням даних підсумкової відомості ресурсів з наданими до зустрічної звірки первинними та бухгалтерськими документами про ціни придбання будівельних матеріалів, встановлено, що внаслідок недотримання вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999р. №996, п.4.4 договору від 10.06.2014р. №17/5/490 до акту приймання виконаних будівельних робіт №1 за грудень 2014р. та актів змонтованого обладнання №1-1 за серпень 2014р. №1-1, 2-1 за грудень 2014р. безпідставно включено вартість будівельних матеріалів, устаткування по завищеним цінам, чим документально не підтверджено прямі витрати в розмірі 52247,90 гривень без ПДВ (62697,48 гривень з ПДВ).

Крім того, співставленням даних підсумкової відомості ресурсів з наявними первинними та бухгалтерськими документами щодо придбання та списання будівельних матеріалів, встановлено, що внаслідок недотримання вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999р. №996, п.4.4 договору від 10.06.2014р. №17/5/490 до актів приймання виконаних будівельних робіт № 1 за серпень, грудень 2014р. та актів змонтованого обладнання №1-1 за серпень 2014р. №1-1, 2-1 за грудень 2014р. при відсутності первинних та бухгалтерських документів безпідставно включено вартість будівельних матеріалів, устаткування, чим документально не підтверджено прямі витрати в розмірі 102878,97 гривень без ПДВ (109952,90 гривень з ПДВ).

Також, внаслідок недотримання вимог Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995р. №108/95, Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999р. №996 та при відсутності підтверджуючих бухгалтерських документів ТОВ "Ізодром", до акту приймання виконаних будівельних робіт №1 за грудень 2014р. по договору безпідставно включено витрати на заробітну плату робітників-будівельників/монтажників на загальну суму 2061,98 гривень без ПДВ.

Таким чином, Третьою особою 1 встановлено завищення вартість виконаних робіт на загальну суму 227668,78 грн.

Позивач звернувся до Відповідача з вимогою про повернення коштів вих. №05-5167 від 21.10.2015р. в якій вимагав повернути кошти в сумі 227667,80 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст.843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Відповідно до ст.844 Цивільного кодексу України кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1-3 ст.853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

Згідно з ст.226 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов'язаний відшкодувати на вимогу суб'єкту завдані збитки у добровільному порядку в повному обсязі.

Відповідно до ст.224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Отже, для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) порушення зобов'язання; 2) наявність збитків; 3) причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та збитками; 4) вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

При цьому під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Тобто, слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки.

Звертаючись з позовом до господарського суду міста Києва, Позивач зазначає, що протиправна поведінка Відповідача полягає в тому, що він не поставив до відома Позивача про дійсну вартість використаних ним матеріалів, устаткування та витрат при виконанні умов договору №17/5/490 від 10.06.2014р., поставив продукцію, частина якої не обліковується в бухгалтерському обліку Відповідача, завищив розмірі заробітної плати своїх працівників, внаслідок чого отримав від Позивача кошти по договору в більшому обсязі ніж фактично витрачений Відповідачем.

Разом із тим, як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем був укладений договір підряду, в якому сторони домовились про види, обсяги робіт та їх вартість. На виконання даного договору Відповідач виконав роботи за обсягами та вартістю передбаченими договором, а Позивач прийняв їх без зауважень та оплатив.

За таких обставин, у діях Відповідача та договірних відносинах Сторін відсутній вказаний вище склад господарського правопорушення для стягнення з Відповідача збитків, зокрема протиправна поведінка останнього та непередбачені договором втрати Позивача.

Апеляційний суд не може прийняти до уваги доводи Позивача з посиланням на ст.845 Цивільного кодексу України та п.4.4. укладеного сторонами Договору.

Згідно з ст.845 Цивільного кодексу України підрядник має право на ощадливе ведення робіт за умови забезпечення належної їх якості. Якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи. Сторони можуть домовитися про розподіл між ними заощадження, отриманого підрядником.

Відповідно до п.4.4. договору відповідно до ч.3 ст.845 Цивільного кодексу України, сторони досягли домовленості про те, що якщо фактичні витрати Відповідача є меншими від тих, які передбачені кошторисом, виконані роботи оплачуються Відповідачем за фактичними витратами (тобто, заощадження залишаються у власності Позивача).

З наведених норм та правоположень вбачається, що підрядник може робити заощадження при виконанні робіт, і сторони можуть домовитись про їх розподіл, в тому числі шляхом повернення цих заощаджень замовнику. В такому випадку після виконання робіт, у разі наявності заощаджень, замовник може зменшити передбачений договором розмір оплати цих робіт на суму заощаджень, або, у разі проведення повної оплати виконаних робіт, у підрядника виникає додатковий обов'язок сплатити замовнику отримані заощадження.

При цьому, сплачені замовником кошти за передбачені договором виконані роботи в розмірі заощаджень підрядника за своєю правовою природою не є збитками, а являються коштами, які підрядник зобов'язаний сплатити замовнику відповідно до ст.845 Цивільного кодексу України та п.4.4. укладеного сторонами Договору у разі дійсної наявності цих заощаджень.

Отже, спірні кошти не підлягають стягненню з Відповідача як збитки, тому апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про відмову у позові про стягнення збитків.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Трипільської теплової електростанції Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2016 року у справі №910/32295/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2016 року у справі №910/32295/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 19.09.2016р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді А.Г. Майданевич

О.В. Агрикова