ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.10.16 Справа № 904/6426/16

За позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК", м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, смт. Солоне, Дніпропетровська область

про стягнення боргу за договором оренди та комунальні послуги

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: Задорожний С.О. - представник за дов. №131- К-Н-О від 16.01.2015

від відповідача: не з'явились

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 69507, 31 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем умов договору суборенди частини приміщення № DNIS/L від 28.11.2014 в частині сплати орендних платежів та комунальних послуг.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2016 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 12.09.2016.

Ухвалою суду від 12.09.2016 розгляд справи відкладено на 03.10.2016

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позовну заяву та інші витребуванні судом документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до витягу з ЄДРПОУ станом на 02.08.2016 (арк. с. 26-27), оскільки поштовий конверт (арк. с. 30) з ухвалою суду, який направлявся на вищезазначену адресу відповідача, повернувся з поштовою відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні03.10.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2012 між Публічним акціонерним товариством "ПриватБанк" (далі - позивач, орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (далі - орендодавець) було укладено договір оренди приміщення (далі - договір оренди, арк. с. 9-10).

Відповідно до п. 1.1 договору оренди, в порядку та на умовах, визначених договором, орендодавець зобов'язується передати орендареві, а орендар зобов'язується прийняти у тимчасове користування (оренди) приміщення, визначене у договорі, за плату та на обумовлений строк для здійснення господарської діяльності.

Згідно з п. 1.2 договору оренди, приміщення, яке передається в оренду за договором (далі - приміщення), знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, має загальну площу 242, 20 кв. м, і належить орендодавцеві на підставі права власності.

У пункті 4.1 договору оренди сторони, зокрема, погодили, що орендар має право здавати приміщення або його частину у суборенду.

28.11.2014 між Публічним акціонерним товариством "ПриватБанк" (далі - позивач, орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - відповідач, суборендар) було укладено договір суборенди частини приміщення № DNIS/L (далі - договір, арк. с. 11-13).

Відповідно до п. 1.1 договору, в порядку та на умовах, визначених договором, орендар зобов'язується передати суборендарю, а суборендар зобов'язується прийняти у тимчасове користування (суборенду) приміщення, визначене у договорі, за плату та на обумовлений строк для здійснення господарської діяльності.

Згідно з п. 1.2 договору, приміщення, яке передається в суборенду за договором (далі - приміщення), знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, має загальну площу 40 кв. м, і знаходиться у орендаря на підставі договору оренди № б/н від 01.07.2012.

Пунктом 1.4 договору сторони погодили, що приміщення надається суборендареві для використання його у діяльності суборендаря з метою розташування перукарні та магазину кави.

Приміщення передається орендарем і приймається суборендарем в оренду на умовах сплати останнім плати за користування приміщенням шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок, зазначений орендарем (п. 2.1 договору).

Суборенда плата підлягає сплаті до 20 числа поточного місяця за наступний місяць оренди (розрахунковий), із розрахунку150 грн. 30 1 кв. м, в т.ч. ПДВ 25 грн., а за всю орендовану площу 6000 грн., в т.ч. ПДВ - 1000 грн., за перший місяць оренди та починає нараховуватись з моменту підписання акту здачі-приймання приміщення. Розмір суборендної плати за кожний наступний місць підлягає індексації з коефіцієнтом рівним 1 (одиниці).

Пунктом 2.4 договору встановлено, що компенсація суборендарем орендарю плати за спожиті комунальні послуги та витрати на обслуговування приміщення входить до суборендної плати.

28.11.2014 орендар передав, а суборендар прийняв у користування приміщення загальною площею 40 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, про що сторонами було складено та підписано акт здачі-приймання приміщення (арк. с. 14).

01.06.2016 сторонами було підписано додаткову угоду до договору, якою викладено підпункт 2.2.1 пункту 2.2 договору у наступній редакції: Починаючи з 1 червня на підставі акту звірки взаємних розрахунків, який є невід'ємною частиною цієї додаткової угоди, суборендар зобов'язується виплатити заборгованість, що утворилась з оплати оренди за станом на 06.06.2016 в графіку виплат в наступному розмірі: червень - 16813, 88 грн., липень - 16813, 88 грн., серпень - 16813, 88 грн. Всього до 31 серпня 2016 року повинна бути сплачена заборгованість в розмірі 50441, 64 грн.

Також, даною додатковою угодою сторони виклали п. 7.1 договору у наступній редакції: Цей договір укладається на строк з 28 листопада 2014 року по 31 серпня 2016 року (арк.с. 15).

Відповідач умов додаткової угоди від 01.06.2016 та п. 2.2 договору не виконав, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем станом на 12.07.2016 у розмірі 69507, 31 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України (далі ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). Об'єктом оренди можуть бути, зокрема, інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з приписами ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На час розгляду спору у господарському суді відповідачем не заперечено факт суборенди приміщення та не надано доказів повної сплати суборендних платежів на суму 69507, 31 грн., а відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягає задоволенню у повному обсязі у розмірі 69507, 31 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 1378 грн.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного "ПриватБанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50; ідентифікаційний код 14360570) основний борг у розмірі 69507, 31 грн. та 1378 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 05.10.2016

Суддя В.І. Ярошенко