донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

28.09.2016 справа №905/2743/15 Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за довіреністю ОСОБА_5 за довіреністю
від відповідача:ОСОБА_6 за довіреністю
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче комерційне підприємство «Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів», м. Чернівці
на ухвалу господарського судуДонецької області
від26.07.2016 року
по справі№ 905/2743/15 (суддя Огороднік Д.М.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Виробниче комерційне підприємство «Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів», м. Чернівці
до відповідачаПублічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м. Краматорськ, Донецька область
простягнення 590 487,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробниче комерційне підприємство «Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів», м. Чернівці (далі «Позивач») звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м. Краматорськ, Донецька область (далі «Відповідач») суми заборгованості на загальну суму 590 487,00 грн., з яких 523 088,16 грн. основного боргу, 39 963,94 грн. пені, 27 434,00 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду Донецької області від 26.11.2015 року у справі № 905/2743/15 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче комерційне підприємство «Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів» задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м. Краматорськ, Донецька область () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче комерційне підприємство «Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів», м. Чернівці () суму основного боргу у розмірі 523 088,00 грн, 3% річних у розмірі 27 434,00 грн., судовий збір у розмірі 8 257,83 грн. В іншій частині позову відмовлено.

19.07.2016 року до господарського суду Донецької області звернулось Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь» із заявою № 17/715-1262 від 14.07.2016 року про відстрочку виконання рішення в порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу України строком на 3 роки.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.07.2016 року у справі № 905/2743/15 було відстрочено виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.11.2015 року у цій справі на 7 місяців до 26.02.2017 року.

Мотивуючи дану ухвалу, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність непереборних обставин, які перешкоджають виконанню рішення суду, у зв'язку з чим заява Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.11.2015 року у справі № 905/2743/15 у порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу України підлягає задоволенню частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 26.07.2016 року у справі № 905/2743/15 та відмовити Публічному акціонерному товариству «Енергомашспецсталь» у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.11.2015 року у справі № 905/2743/15.

В якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали скаржник зауважує, що судом першої інстанції взято до уваги лише фінансовий стан боржника, тоді як фінансовий стан позивача не враховано взагалі.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Представники Позивача в судовому засіданні підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі, просили скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 26.07.2016 року у справі № 905/2743/15 та відмовити Публічному акціонерному товариству «Енергомашспецсталь» у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.11.2015 року у справі № 905/2743/15.

Представник Відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу господарського суду Донецької області від 26.07.2016 року у справі № 905/2743/15 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до статей 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України фіксацію судового процесу було здійснено технічними засобами та складено протокол судового засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає ухвалу господарського суду винесену законною, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно з зазначеною нормою, надання заявникові відстрочки виконання рішення є правом господарського суду, при цьому, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Як вбачається з вищезазначеної норми, питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Як випливає з п. 7.1.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, відповідачем при зверненні до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду від 26.11.2015 року зазначено конкретні обставини, які ускладнюють та роблять неможливим його виконання.

В обґрунтування зазначеної заяви відповідач посилався на скрутне фінансове становище, недостатністю коштів на рахунках, існування великої дебіторської та кредиторської заборгованості, знаходження підприємства на території, яка безпосередньо межує з окупованою територією.

Крім того, заявник вказував на те, що він не ухиляється від погашення боргу, а сума, заявлена до стягнення за даним рішенням, є дуже великою і негайне виконання рішення суду неминуче призведе до неможливості виконання відповідачем всіх своїх зобовязань, у тому числі і у сфері оподаткування, у результаті чого під загрозою припинення може бути функціонування підприємства взагалі.

На підтвердження скрутного фінансового становища підприємства відповідачем до матеріалів справи надано повідомлення Краматорського міського відділу державної виконавчої служби, Баланси (Звіти про фінансовий стан) станом на 31.12.2015 року, на 31.03.2016 року, Звіти про фінансові результати за 2015 рік, за 1 квартал 2016 року, звіти про взаєморозрахунки з нерезидентами, довідки про заборгованість по заробітній платі, сертифікат № 3891 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), повідомлення Промінвестбанку, рішення господарського суду Запорізької області, Дніпропетровської області, постанову про відкриття виконавчого провадження № 47704063, наказ господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2015 року, рішення Арбітражного суду Оренбурзької області, постанову Вісімнадцятого арбітражного апеляційного суду, рішення міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, позовні заяви.

Крім того, відповідно до звіту про взаєморозрахунки з нерезидентами, станом на 31.03.2015 року дебіторська заборгованість Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» складає 187 251,50 грн., а кредиторська 1 039 204,90 грн..

Станом на 31.03.2016 року, відповідно до звіту про взаєморозрахунки з нерезидентами дебіторська заборгованість Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» складає 254 615,30 грн., а кредиторська 1 100 787,50 грн..

За приписами постанови Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Законодавець у будь-якому випадку повязує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з обєктивними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення

При цьому господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але, перш за все, повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

З матеріалів оскарження ухвали вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь», перебуваючи на території, яка практично межує з територією безпосереднього проведення АТО, відчуває додаткові труднощі та ризики ведення господарської діяльності. За останні два роки виконання деяких укладених контрактів стало неможливим внаслідок прийняття актів Правлінням Національного банку України. Крім того, відповідач зазначає, що на користь Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» до теперішнього часу не відшкодовано з державного бюджету кошти в загальній сумі 1528 138,00 грн..

Кабінет Міністрів України своїм розпорядженням від 02.12.2015 року № 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» (далі «Розпорядження») остаточно вирішив питання про перелік населених пунктів зони проведення антитерористичної операції. Так, відповідно до пп. 16 п. 1 Розпорядження м. Краматорськ (Краматорська міська рада) належить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася і здійснюється дотепер антитерористична операція.

Як свідчать матеріали оскарження ухвали, відповідачем надано Сертифікат Торгово-промислової палати України № 3891 від 03.04.2015 року про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), з якого слідує, що датою настання періоду дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є 24.02.2015 року, дату закінчення терміну дії яких на момент видачі даного сертифікату встановити неможливо, що є доказом наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення. Водночас, зазначений сертифікат оцінюється судом у сукупності з іншими доказами в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, суд, виходячи з інтересів обох сторін, враховуючи матеріали справи, заяву про надання відстрочки задовольнив частково.

При таких обставинах, задовольняючи частково заяву Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» про відстрочення виконання рішення суду по справі № 905/2743/15 від 26.11.2015 року, висновок суду постановлено з урахуванням інтересів обох сторін, їх фінансового стану, ступені виконання рішення та у сукупності з усіма наданими доказами.

Як зазначалося вище, надання відстрочки виконання рішення є правом суду, який на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе надання відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Апеляційний суд погоджується з висновками господарського суду, що відповідачем вжиті заходи для погашення заборгованості перед позивачем за рішенням суду у даній справі. Разом з тим, виходячи з матеріальних інтересів обох сторін, суд надав відстрочку виконання рішення суду на нетривалий строк, не зважаючи на те, що заявник просив надати її на 3 роки.

Апеляційна скарга також обґрунтована тим, що позивача не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, а тому він не мав можливості бути присутнім в судовому засіданні та був обмеженим в своїх процесуальних правах. Позивач вказує на те, що дізнався про існування ухвали господарського суду Донецької області від 21.07.2016 року, якою було призначено судове засідання з розгляду заяви № 17/715-1262 від 14.07.2016 року про відстрочку виконання рішення саме в день судового засідання 26.07.2016 року.

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, і встановлено нормою ч. 1 ст. 33 ГПК України. Розподіл тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частина 2 ст. 34 ГПК України містить відомий процесуальному праву принцип допустимості доказів (засобів доказування). Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Як вбачаться з матеріалів оскарження ухвали, виходячи з роздруківки відстеження пересилання поштових відправлень, по штрихкодовому ідентифікатору поштового відправлення місцевого господарського суду з ухвалою від 22.07.2016р. про повідомлення про дату та час розгляду заяви № 17/715-1262 від 14.07.2016 року 056, Позивач особисто отримав 25.07.2016 року, (а.с. 149).

Скаржник вищезазначених обставин належними доказами не спростував, що свідчить про безпідставність його твердження щодо несвоєчасного повідомлення про дату, місце та час розгляду справи судом.

Враховуючи скрутне фінансове становище Відповідача, скорочення обсягів виробництва, недоотримання доходів у запланованих обсягах та вжиття заходів для погашення заборгованості, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду щодо необхідності відстрочення виконання рішення суду від 26.11.2015 року у справі № 905/2743/15 на 7 місяців (до 26.02.2017 року).

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським судом допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК України як підстави для скасування спірної ухвали, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче комерційне підприємство «Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів», м. Чернівці залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 26.07.2016 року у справі № 905/2743/15 залишити без змін.

Головуючий суддя: В.М. Татенко

Судді: Т.М. Колядко

ОСОБА_3

Надруковано примірників:

1 позивачу;

1 відповідачу;

1 до справи;

1 ГСДО;

1 ДАГС.