ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2016 р. Справа № 911/2016/16

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Колесника Р.М. за участю секретаря судового засідання Щотової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю Васильківський Міжрайагропостач, Київська обл., м. Васильків

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича фірма Васильків-Млин, Київська обл., м. Васильків

про розірвання договору оренди

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 31.03.2016;

ОСОБА_2, директор наказ №7-к від 14.01.2015

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю Васильківський Міжрайагропостач звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича фірма Васильків-Млин про розірвання договору оренди. Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням орендарем зобовязань за договором оренди нежитлового приміщення від 25.12.2015 за період користування приміщеннями.

14.07.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те що, з метою врегулювання договірних відносин та з врахуванням претензії позивача №2 від 13.06.2016 відповідачем було перераховано на розрахунковий рахунок позивача 323 481,60 гривень. Відповідач зазначає, що ним неодноразово ставилося питання про проведення звірки взаємних розрахунків з позивачем з метою зясування наявності чи відсутності заборгованості за використану електроенергію. Крім того, відповідач просить звернути увагу суду на те, що надані позивачем як докази понесеної майнової шкоди копії договорів №2, №3, №4 про фінансову допомогу на зворотній основі від 14.04.2016, укладених між фізичними особами та ТДВ «Васильківський Міжрайагропостач» не є належними доказами, оскільки у відповідності до ч.1 ст. 34 ГПК України не містять інформації щодо предмету доказування по даній справі, оскільки у відповідності до п. 1.3. даних договорів кошти мають бути використані з метою погашення позички в банку.

Представники позивача в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвала Господарського суду Київської області від 10.08.2016 направлялась позивачу з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену позивачем у позові, яка відповідає адресі, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до правої позиції, викладеної в п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Строк розгляду справи продовжувався. Розгляд справи відкладався.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю «Васильків-млин» (оренда) та товариством з додатковою відповідальністю «Васильківський міжрайагропостач» (орендодавець) було укладено договір оренди нежитлових приміщень.

Згідно п. 1.1. договору у порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобовязується передати орендарю, а орендар зобовязується прийняти у строкове платне користування нежитлові приміщення, зерносховище з оснащенням, згідно переліку, визначеного у п. 1.2., що розташовані за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Комінтерну, 75 та є власністю орендодавця.

Перелік та загальна площа нежитлових приміщень, переданих в користування орендарю, становить: 1.2.1. Ангар 1 525,5 м.кв.; 1.2.2. 1-й поверх АГК 255,8 кв.м.; 1.2.3. приміщення складу площею 209,0 м.кв. ; 1.2.4. приміщення складу площею 152 м.кв.; 1.2.5. приміщення складу 540 м.кв. ; 1.2.6. зерносховище з оснащенням, загальною ємкістю 1 500 м.кв.; 1.2.7. частина прохідної площею 5 м.кв. Обєкт електрифікований обладнаний водопостачанням та водовідведенням телефонною лінією. Стан обєкту, що орендується, на момент передачі в оренду відповідає вимогам орендаря та придатний для використання згідно мети діяльності орендаря (п.п. 1.2.-1.4. договору).

Відповідно до п. 4.7.1 договору Орендар зобовязується проводити компенсаційні виплати авансових платежів у рахунок відшкодування вартості спожитої електроенергії, які перераховуються орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця для подальшого перерахування електропостачальній організації у терміни до 13 числа поточного місяця. Розмір авансових платежів компенсаційних витрат визначаються із планового розрахунку споживання електроенергії на рік, що подавався постачальній організації. Під плановим розрахунком споживання електроенергії розуміється розрахунок, що подається орендодавцем енергопостачальній організації перед початком наступного року, на підставі розрахунку заяви орендаря.

Компенсація витрат орендодавцю, повязаних з витратами на електроенергію, водопостачання та водовідведення, телекомунікаційні послуги не входять до вартості оренди обєкту та сплачується орендарем орендодавцю окремо, згідно виставлених рахунків (даних лічильників), з урахуванням сплачених авансових платежів, протягом 2-х робочих днів після отримання рахунку (п. 4.7.2. договору).

Договір укладений на 1 календарний рік, з терміном дії з 01 січня 2016 по 31 грудня 2016 року, з можливістю пролонгації за окремою письмовою угодою сторін (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 5.3. договору строк оренди за договором може бути скорочений, а договір розірваний або припинений за: рішенням суду, письмовою домовленістю на це обох сторін, порушенням умов цього договору, банкрутства однієї з сторін, ліквідація орендодавця або орендаря, як юридичної особи.

Згідно з п 6.2.5 договору орендодавець має право вимагати розірвання договору, якщо: орендар використовує обєкт не за призначенням відповідно до мети, зазначеної в п. 2.1. договору; орендар не сплачує орендну плату протягом одного місяця; орендар не сплачує авансові компенсаційні платежі за електропостачання та газ протягом місяця.

Відповідно до п. 10.1. договору у випадку коли одна із сторін систематично порушує умови договору і свої зобовязання договір може бути розірваний за ініціативою однієї із сторін з обовязковим письмовим повідомленням про це другої сторони не менш, ніж за три місяці.

29.01.2016 ТДВ «Васильківський Міжрайагропостач» на адресу ТОВ ВФ «Васильків-Млин» направлено лист №4 з проханням привести всі орендовані обєкти до норм і правил пожежної безпеки у відповідності до Закону України «Про пожежну безпеку» в строк до 19.02.2016.

05.02.2016 ТДВ «Васильківський Міжрайагропостач» на адресу ТОВ ВФ «Васильків-Млин» направлено лист №6 про порушення вимог пропускного режиму вїзду та виїзду з території, належній ТДВ «Васильківський Міжрайагропостач».

12.02.2016 ТДВ «Васильківський Міжрайагропостач» на адресу ТОВ ВФ «Васильків-Млин» направлено вимогу №8 про демонтування належних ТОВ «Васильків-Млин» вагів, що встановлені на території, належній ТДВ «Васильківський Міжрайагропостач», у звязку з ненаданням останнім дозволу на їх встановлення.

18.02.2016 ТДВ «Васильківський Міжрайагропостач» на адресу ТОВ ВФ «Васильків-Млин» направлено лист №9 про порушення принципу добросусідських ділових відносин з користувачами виробничих приміщень, розміщених безпосередньо поряд з орендованими, зокрема порушення права користування загальним проїздом до виробничих приміщень.

24.02.2016 ТДВ «Васильківський Міжрайагропостач» на адресу ТОВ ВФ «Васильків-Млин» направлено лист №11 з вимогою привести всі орендовані обєкти до норм і правил пожежної безпеки у відповідності до Закону України «Про пожежну безпеку» в строк до 12 березня 2016 року.

29.02.2016 ТДВ «Васильківський Міжрайагропостач» на адресу ТОВ ВФ «Васильків-Млин» направлено лист №14 про порушення вимог п. 4.7.1 договору в частині зобовязання проводити компенсаційні виплати авансових платежів у рахунок відшкодування вартості спожитої електроенергії.

02.03.2016 ТДВ «Васильківський Міжрайагропостач» на адресу ТОВ ВФ «Васильків-Млин» направив вимогу про погашення заборгованості у формі компенсації послуг за опалення орендованих приміщень.

15.03.2016 ТДВ «Васильківський Міжрайагропостач» на адресу ТОВ ВФ «Васильків-Млин» направлено лист-попередження з вимого усунення грубих порушень договору оренди.

06.04.2016 ТДВ «Васильківський Міжрайагропостач» на адресу ТОВ ВФ «Васильків-Млин» лист-попередження з вимогою усунути грубі порушення договору оренди, що полягають в частині не здійснення компенсаційної виплати авансових платежів у рахунок відшкодування вартості спожитої електроенергії, які перераховуються ТОВ «Васильків-Млин» як орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця в особі ТДВ «Васильківський Міжрайагропостач».

ТДВ «Васильківський Міжрайагропостач» 27.05.2016 на адресу ТОВ ВФ «Васильків-Млин» направив претензію №1, у якій вимагав оплатити 365 312,80 гривень компенсаційних виплат авансових платежів у рахунок відшкодування вартості спожитої електроенергії, за квітень-червень 2016 року. До вказаної претензії було долучено розрахунок суми заборгованості по авансовим платежам.

10.05.2016 ТДВ «Васильківський Міжрайагропостач» на адресу ТОВ ВФ «Васильків-Млин» направило повідомлення про дострокове розірвання договору оренди нежитлових приміщень від 28.12.2015.

ТДВ «Васильківський Міжрайагропостач» 13.06.2016 на адресу ТОВ ВФ «Васильків-Млин» направив претензію №2, у якій вимагав оплатити 323 481,60 гривень компенсаційних виплат авансових платежів у рахунок відшкодування вартості спожитої електроенергії за липень 2016 року. До вказаної претензії було долучено копію рахунку на оплату №186 від 08.06.2016, копія листа-нагадування №37 від 08.06.2016.

Позивач зазначає, що:

- в порушення п. 4.7.1. договору відповідач не сплачує вчасно компенсаційні виплати авансових платежів у рахунок відшкодування вартості спожитої електроенергії, які перераховуються орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця для подальшого перерахування електропостачальній організації у термін до 13 числа поточного місяця;

- в порушення п. 7.1.2 договору відповідачем не приведено всі орендовані обєкти до норм і правил пожежної безпеки, у відповідності до ЗУ «Про пожежну безпеку»;

- відповідач порушує принцип добросусідських ділових відносин з користувачами виробничих приміщень;

- відповідачем без письмового дозволу орендодавця розміщено автомобільні ваги на території ТДВ «Васильківський Міжрайагропостач».

Отже, товариство з додатковою відповідальністю «Васильківський Міжрайагропостач» звернулося з позовом до господарського суду для захисту свого порушення права та просить суд достроково розірвати договір оренди нежитлових приміщень від 28.12.2015 укладений ТДВ «Васильківський Міжрайагропостач» та ТОВ ВФ «Васильків-Млин» через системні порушення відповідачем своїх зобовязань за договором.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди (найму).

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 Господарського кодексу України, договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно зі статтею 654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вже зазначалося, п.п. 5.3, 6.2.5, та 10.1. договору оренди визначено порядок та підстави розірвання договору, якими, серед іншого, є порушення умов договору та не сплата позивачу авансової компенсації платежів за електропостачання.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем зобовязань з внесення авансових компенсаційних платежів за електропостачання суд приходить до наступних висновків.

Дійсно п. 4.7.1. договору передбачено внесення таких платежів в термін до 13 числа поточного місяця.

Водночас, фактичні відносини, що склалися між сторонами свідчать про внесення відповідачем плати за використану електроенергію на підставі рахунків позивача.

При чому, відповідач проводив оплату виставлених позивачем рахунків у стислі строки відносно дати рахунку, а станом на момент звернення позивача до суду із розглядуваним позовом, жодної заборгованості із внесення плати за електроенергію у відповідача перед позивачем взагалі не було.

Згідно наданих сторонами відомостей щодо розрахунків відповідача за грошовими зобовязаннями, що виникають із договору оренди судом встановлено, що в перебігу строку дії договору прострочення відповідача за певними платежами якщо і мало місце, то воно тривало не значний час, що не могло поставити позивача у вкрай невигідне становище, порівняно із тим на яке він розраховував станом на час укладання договору.

При чому, з наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач сприяв зясуванню фактичної суми заборгованості ініціював проведення звірок розрахунків (лист №47 від 07.04.2016 на лист-попередження №26 від 06.04.2016).

Щодо доводів позивача про недотримання відповідачем вимог п. 7.1. договору, зокрема щодо забезпечення дотримання вимог Закону України «Про пожежну безпеку», норм і правил пожежної безпеки, суд приходить до висновків про недоведеність порушення відповідачем зазначених умов договору.

Так, в матеріалах справи наявний лист позивача № 11 від 24.02.2016 з вимогою привести всі орендовані обєкти до норм і правил пожежної безпеки у відповідності до Закону України «Про пожежну безпеку» в строк до 12 березня 2016 року.

Зазначений лист не містить конкретних вимог до відповідача із визначенням чіткого переліку дій, що має вчинити відповідач, отже вимога в цій частині є неконкретною, а акт від 11.05.2016, складений обєктовою комісією ДСНС України у Київській області, в якому здійснена оцінка загального стану обєкта оренди та фіксується готовність обєкта оренди до проведення навчання з питань цивільного захисту (копія акта наявна в матеріалах справи), спростовує доводи позивача щодо порушень відповідачем правил пожежної безпеки.

Решта доводів позивача, зокрема щодо завдання позивачу збитків, недотримання принципу добросусідських відносин, безпідставного встановлення автомобільних вагів, в судовому засіданні перевірені але належними та допустимими доказами позивачем не доведені та самі по собі не є достатніми для задоволення позову про дострокове розірвання договору оренди.

Відмовляючи у задоволенні позову суд також прийняв до уваги, що договір оренди про дострокове розірвання якого позивач звернувся до суду укладений на строк до 31.12.2016 та існування нагальної потреби у припиненні цих правовідносин в перебігу розгляду справи судом не встановлено.

Системний аналіз правовідносин, їх характеру дає суду підстави дійти висновку про погіршення взаємовідносин сторін, що сталося після укладання договору, в матеріалах справи наявна низка претензійних листів позивача та, вразливого типу, відповіді відповідача, сторони звинувачують одна одну у вчиненні неправомірних, недружніх вчинків, підгрунттям чого, що не заперечували сторони, є корпоративний конфлікт.

Суд має констатувати, що вирішення такого конфлікту через створення взаємних перешкод у здійсненні діяльності своєму контрагенту не є належним та розумним, про що суд неодноразово наголошував сторонам.

Але неприязні стосунки між засновниками, керівництвом чи працівниками сторін не можуть бути визначальними для вирішення спору про розірвання договору на користь позивача, принаймні, за обставин, що викладено в позовній заяві, адже вони є недостатніми для того, щоб розірвати договір, адже судом не встановлено, найголовніше, тих обставин, з якими договір та закон повязують можливість задоволення такого позову.

Судом встановлено, що відповідач, хоча і не в повній мірі, але здебільшого дотримується всіх передбачених договором і законодавством обовязків, оперативно реагує на всі претензії позивача та усуває виявлені недоліки, що підтверджується матеріалами справи, що в сукупності із іншими обставинами зумовлює висновки суду про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст..ст. ст.ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

У судовому засіданні 12.09.2016 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 19.09.2016.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Р.М. Колесник