РІШЕННЯ

21 вересня 2016 року Справа № 913/881/16

Провадження № 9/913/881/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства "Креміннатеплокомуненерго", м. Кремінна Луганської області

про стягнення 4 026 313 грн. 86 коп.

суддя Ворожцов А.Г.

секретар судового засідання Богуславська Є.В.,

у засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 14-137 від 13.05.2014,

від відповідача - представник не прибув,

в с т а н о в и в:

суть спору: позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь основний борг в сумі 3215089,56 грн., пеню в розмірі 301491,59 грн., 3% річних у сумі 110719,98 грн. та інфляційні нарахування в сумі 399012,73 грн., за неналежне виконання умов договору купівлі-продажу природного газу № 13/3531-БО-20 від 28.12.2012.

У судове засідання прибув повноважний представник позивача.

Відповідач, КП «Креміннатеплокомуненерго», явку свого представника в засідання суду не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся належним чином.

Письмовим відзивом № 525 від 30.08.2016 на позовну заяву, відповідач проти позову заперечив та повідомив про відсутність перед позивачем заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу № 13/3531-БО-20 від 28.12.2012, оскільки сума основного боргу в розмірі 3215089,56 грн. була погашена ще у грудні 2015 року, тобто до подачі позивачем позову до суду.

На підтвердження цього факту відповідач надав до матеріалів справи копії платіжних доручень № 6 від 16.12.2015 на суму 3215089,00 грн. та № 37 від 17.12.2015 на суму 01,26 грн. (а.с. 60, 61).

Оцінивши обставини справи, заслухавши присутнього у судовому засіданні представника позивача та доводи відповідача, судом встановлено наступне.

28 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 13/3531-БО-20 (далі - договір) (а.с. 9-17), згідно з умовами пункту 1.1 якого позивач (продавець) зобовязався передати у власність відповідачеві (покупцеві) протягом 2013 року природний газ, а останній, в свою чергу, зобовязався прийняти та оплатити природний газ на умовах даного договору.

Пунктом 2.1 договору сторони узгодили, що постачальник повинен передати відповідачеві у період з 01.01.2013 по 31.12.2013 природний газ в обсязі до 870,850 тис.куб.м.

Згідно з пунктом 5.1 договору ціна (граничний рівень ціни) на газ та послуги з його транспортування установлюються Національною комісією регулювання енергетики України (НКРЕ).

На виконання умов договору позивач протягом 2013 року поставив у власність відповідачу природний газ на загальну суму 4429111,56 грн., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу (а.с. 18-25).

Пунктом 6.1 договору встановлено, що оплата за газ здійснюється виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідач за отриманий природний газ своєчасно не розраховувався належним чином, борг станом на середину грудня 2015 року складав 3 215 089,56 грн.

Факт оплати відповідачем цієї суми у повному обсязі підтверджується відповідними розрахунковими документами, які додані відповідачем до матеріалів справи (а. с. 60, 61).

Пунктом 7.2 договору сторони передбачили відповідальність за невиконання відповідачем грошових зобовязань, а саме: крім суми заборгованості відповідач має сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем грошового зобовязання за договором позивачем за період з 14.02.2013 по 13.07.2014 було нараховано та заявлено до стягнення з відвідача пеню у розмірі 301 491,59 грн.

Крім того, на підставі приписів ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем за період з березня 2013 року по липень 2014 року нараховано та заявлено до стягнення з відповідача інфляційні нарахування в сумі 399012,73 грн. та 3 % річних за період з 14.02.2013 по 27.08.2014 в сумі 110 719,98 грн., згідно наданого розрахунку (а.с. 30-36).

Відповідно до п. 9.3 договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду за захистом своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у т.ч. щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (пять) років.

З викладених вище підстав позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом встановлено, що спір виник через неналежне виконання відповідачем грошового зобовязання за договором купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього грошову суму.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання не допускається, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт неналежного виконання відповідачем умов укладеного між сторонами у справі договору поставки природного газу. Обовязок з оплати отриманого природного газу відповідачем своєчасно виконаний не був.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність наданих позивачем розрахунків сум пені, інфляційних нарахувань та 3 % річних, суд дійшов висновку, що вони є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В свою чергу, у позивача не було підстав вимагати від відповідача сплати суми основного боргу в розмірі 3215089,56 грн., оскільки на час звернення з даним позовом до суду борг відповідачем було сплачено в повному обсязі, тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

З урахуванням викладеного вище позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та її обставинами частково, а тому підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 301491,59 грн., 3% річних у сумі 110719,98 грн. та інфляційних нарахувань в сумі 399012,73 грн., з віднесенням на відповідача витрат зі сплати судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 22, 44, 49, 75, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача, Комунального підприємства "Креміннатеплокомуненерго", 92900, Луганська область, м. Кремінна, пров. Гастелло, буд. 21, код 33587903, на користь позивача, Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, код 20077720, пеню в розмірі 301491,59 грн., 3% річних у сумі 110719,98 грн. та інфляційні нарахування в сумі 399012,73 грн., разом - 811 224,30 грн., крім того, витрати зі сплати судового збору в розмірі 12168,36 грн., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо не було подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.09.2016.

Суддя А.Г. Ворожцов