КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2016 р. Справа№ 910/29004/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Сітайло Л.Г.

Рябухи В.І.

при секретарі Матюхін І.В.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Новиков О.Є.

від третьої особи 1: не з'явився

від третьої особи 2: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Сервіс+"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 року

у справі № 910/29004/15 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Сервіс+"

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Укрсоцбанк"

третя особа 1 Нотаріус Київського міського нотаріального округу Сергеєв О.О.

третя особа 2 ОСОБА_4

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Сервіс+" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Укрсоцбанк" про визнання виконавчого напису № 1855, здійсненого 01.10.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09-52/2855/16 від 05.07.2016 р. справу № 910/29004/15, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Сервіс+" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 р., у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді - доповідача) Станіка С.Р. на лікарняному, відповідно до підпункту 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено до повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2016 р., справу № 910/29004/15 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Баранець О.М., судді: Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2016 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Сервіс+" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 р. у справі № 910/29004/15 прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження.

В судове засідання 06.09.2016 р. не з'явились представники третьої особи 1 та третьої особи 2. Розгляд справи було відкладено та продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

19.09.2016 р. представником відповідача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшло клопотання про залучення документів.

Розпорядженням начальника відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду № 09-52/4840/16 від 19.09.2016 р. справу № 910/29004/15, у зв'язку із перебуванням судді Пашкіної С.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25, 2.3.49 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено до повторного автоматизованого розподілу.

Згідно із протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.09.2016 р., справу № 910/29004/15 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя: Баранець О.М., судді: Рябуха В.І., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Сервіс+" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 року у справі № 910/29004/15 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя: Баранець О.М., судді: Рябуха В.І., Сітайло Л.Г.

В судове засідання 20.09.2016 року представники позивача, третьої особи 1, третьої особи 2 не з'явилися.

Колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представників позивача, третьої особи 1, третьої особи 2, враховуючи що останні належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалав даної справи, 11.06.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (далі - відповідач, кредитор) та ОСОБА_4 (далі - позичальник) укладено Договір кредиту № 839/3/27/38/7-240 (далі - кредитний договір), за умовами якого кредитор зобов'язався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 350000,00 доларів США, зі сплатою 12% річних та порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно з графіком, зафіксованим п. 1.1.1 кредитного договору. Кінцевий термін погашення - 10.06.2017 року.

Пунктом 7.3 кредитного договору визначено, що договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

11.06.2007 між сторонами укладено Додаткову угоду № 8, якою встановлено новий графік погашення кредиту та графік погашення відстрочених до сплати процентів (додаток № 1 до додаткової угоди).

Крім того, зазначеною додатковою угодою сторонами погоджено відсоткову ставку в розмірі 5%, а починаючи з 11.06.2016 - 10%. У разі порушення умов кредитування (наявність простроченої заборгованості за основним боргом та/або процентами понад 30 днів) починаючи з наступного місяця відсоткова ставка встановлюється в розмірі 10% річних.

Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне подорожчання кредиту наведено у додатку № 2 до додаткової угоди та є його невід'ємною частиною (п. 5 додаткової угоди).

В забезпечення виконання умов кредитного договору, 24.10.2008 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Сервіс+" (далі - позивач, іпотекодавець) укладено Іпотечний договір № 839/4/27/38/8-640 (далі - іпотечний договір), за умовами якого відповідачеві в наступну іпотеку передане нерухоме майно - нежитлову будівлю літера "Е/1-2", загальною площею 4629,1 кв.м., розташовану в АДРЕСА_1 та належить позивачеві на праві приватної власності на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 27.08.2007 по справі № 29/431-07, право власності зареєстроване Комунальним підприємством "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15979382, виданого Комунальним підприємством "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" 19.09.2007, реєстраційний номер 20330367, номер запису: 5273 в книзі 1 (далі - предмет іпотеки).

Земельна ділянка, на якій розташований предмет іпотеки, належить позивачеві на підставі договору оренди землі, укладеного між Харківською міською радою та позивачем 05.09.2005, зареєстрованого в Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" 05.09.2005 за № 66198/05 (п. 1.1 іпотечного договору).

Вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 22909415,90 грн., що в еквіваленті складає 4448430,27 доларів США за офіційним курсом Національного Банку України на дату укладання іпотечного договору (п. 1.2 іпотечного договору).

Вартість предмету іпотеки, відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 20680403, виданого Комунальним підприємством "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" 23.10.2008, реєстраційний номер 20330367, номер запису: 5273 в книзі 1, становить 3446542,49 грн.

Зміст та розмір основного зобов'язання - повернення кредиту в сумі 35000,00 доларів США, із порядком погашення, встановленим п. 1.4.1 іпотечного договору, та кінцевим терміном погашення - 10.06.2017; сплата процентів за користування кредитом у розмірі 14% річних та комісії у розмірі, строки та в порядку, визначених кредитним договором; сплата можливої неустойки у розмірі, в строки та в порядку, визначених кредитним договором; відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимог за кредитним договором, та збитків, завданих порушенням умов кредитного договору (п. 1.4 іпотечного договору).

Відповідач має право, у разі виникнення права звернення стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до приписів чинного законодавства України, зокрема Закону України "Про іпотеку" (п. 2.4.7 іпотечного договору).

Положеннями п. 4.1 іпотечного договору визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання позивачем умов кредитного договору, відповідач має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з п. 4.5.2 іпотечного договору, відповідач за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із визначених умовами договору способів, зокрема - на підставі виконавчого напису нотаріуса.

16.07.2015 відповідачем на адресу позивача направлено вимогу (вих. № 08.42-186/67-14189), у якій зазначено, що в зв'язку із невиконання останнім умов кредитного договору, станом на 17.06.2015 заборгованість позивача складає 270180,40 доларів США, та висунуто вимогу про погашення існуючої заборгованості. Крім того, відповідач у вказаній вимозі повідомив позивача, що у випадку несплати зазначеної суми, відповідач буде змушений ініціювати звернення стягнення на майно, передане в іпотеку.

Зазначена вимога отримана позивачем 20.07.2015, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

З моменту отримання позивачем вказаної вимоги останній не вчинив жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості та не надіслав відповідачеві пояснень з приводу невиконання умов кредитного договору.

01.10.2015 нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 1855 на Іпотечному договорі № 839/4/27/38/8-640 від 24.10.2008, з урахуванням договорів про внесення змін, згідно з яким на користь відповідача підлягає стягненню 269447,29 доларів США заборгованості за кредитним договором, за рахунок звернення стягнення на майно, передане в іпотеку.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з п.п. 1.1, 1.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2.3 глави 16 Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Пунктом 3.1 глави 16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Пункт 3.2. глави 16 вказаного Порядку передбачає, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.99 р.

Відповідно до п. 1-1 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29.06.1999 р., передбачено, що для стягнення заборгованості за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов'язанням до закінчення строку виконання основного зобов'язання, подаються: оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов'язання; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Згідно з п. 3.5 глави 16 вищевказаного Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р.

Таким чином, приписами діючого законодавства на нотаріуса не покладено обов'язку в момент вчинення виконавчого напису встановлювати факт безспірності заборгованості.

Тобто, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку.

В той же час, обов'язком нотаріуса є перевірка відповідності поданих стороною документів положенням Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Відповідачем, з метою вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису, надано останньому оригінал іпотечного договору застави із договорами про внесення змін до іпотечного договору; копію кредитного договору з додатковими угодами та додатками до нього; копії вимог про усунення порушень за кредитним договором та іпотечним договором на ім'я позичальника та іпотекодавця; розрахунок заборгованості на дату направлення вимоги про усунення порушень; виписки по рахункам позичальника; довідка про ненадходження коштів в рахунок погашення заборгованості.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач, з метою належного виконання умов кредитного договору, надав позивачеві кредитні кошти на загальну суму 350000,00 доларів США, що підтверджується випискою по особовому рахунку позичальника та заявкою позичальника на видачу готівки, засвідчені копії яких надані відповідачем нотаріусу Київського міського нотаріального округу Сергеєва О.О. разом із заявою про вчинення виконавчого напису.

Позичальник, в свою чергу, зобов'язання із своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними не виконав, внаслідок чого, станом на 17.06.2015, заборгованість за кредитним договором склала 249826,65 доларів США, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом - 19620,64 доларів США, що в сукупності складає 269447,29 доларів США, та з урахуванням курсу НБУ станом на 17.06.2015, дорівнює 5967648,22 грн.

Факт існування заборгованості та її розмір підтверджений наданими відповідачем виписками по банківському рахунку позичальника.

Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. саме на зазначену суму, а саме, звернено стягнення на нежитлову будівлю літера "Е/1-2", розташовану за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 4629,1 кв.м., що належить на праві власності позивачеві, з метою задоволення за рахунок отриманих від реалізації зазначеного майна вимог відповідача у розмірі 269447,29 доларів США.

Таким чином, твердження позивача про те, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, відповідачем не було підтверджено безспірності заборгованості позичальника за кредитним договором, у зв'язку з чим вказаний напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню є безпідставними, а позивачем в процесі судового розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що пакет документів, наданий відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не відповідав Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999.

Крім того, матеріалами справи у повному обсязі підтверджений факт перебігу передбаченого законом тридцятиденного строку з моменту надсилання позивачеві вимоги про погашення кредитної заборгованості до моменту вчинення нотаріусом виконавчого напису на іпотечному договорі.

У відповідності до ст. 124, пунктів 2, 3, 4 частини 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Колегія суддів вважає, що відповідач звертаючись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу із заявою про вчинення виконавчого напису додав до неї весь пакет документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку.

Посилання скаржника у апеляційній скарзі на те, що матеріали справи не містять ні розрахункового документу, ні опису вкладення, ні рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, які б підтверджували факт надсилання банком боржнику та майновому поручителю вимог про виконання грошового зобов'язання відхиляються колегією суддів.

16.07.2015 року банк звернувся як до боржника так і до майнового поручителя з вимогою про дострокове повернення кредиту та про погашення існуючої заборгованості про що свідчать фіскальний чек від 16.07.2015 року, список згрупованих поштових відправлень №152, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень №571 та №520.

Ствердження скаржника у апеляційній скарзі про те, що заявлена стягувачем заборгованість боржника не є безспірною відхиляється з огляду на те, що банк звернувся 16.07.2015 року до боржника та майнового поручителя із вимогою про дострокове погашення кредиту на загальну суму 270180,40 доларів США, тоді як звертаючись до нотаріуса з відповідною заявою, банком було надано розрахунок станом на 17.06.2015 року заборгованість позичальника ОСОБА_4 за Кредитним договором №839/3/27/38/7-240 від 11.06.2017 року складала 269447,29 доларів США.

Тобто виконавчий напис було здійснено за розрахунком і поданою довідкою банку на суму меншу ніж заявлено у вимозі, і вказані обставини не можуть свідчити про те, що зазначена сума заборгованості не є безспірною.

З огляду на викладене, враховуючи факт недоведення позивачем доводів на обґрунтування викладених у позові вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису від 01.10.2015 року, вчиненого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. за реєстровим номером 1855, таким, що не підлягає виконанню.

Тож, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про відмову в позові.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.01.2016 року у справі №910/29004/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Справу № 910/29004/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови направити сторонам.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді Л.Г. Сітайло

В.І. Рябуха