КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2016 р. Справа№ 910/10049/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Мальченко А.О.

Жук Г.А.

при секретарі Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача не з'явились

від відповідача Новобранець Т.В. - дов. б/н від 15.07.2016 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства

«Комерційний банк «Експобанк»

від 02.08.2016 р. (суддя Якименко М.М.)

про зупинення провадження

у справі №910/10049/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний

банк «Експобанк» (далі - ПАТ «КБ «Експобанк»)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма

«Технокомплекс» (далі - ТОВ «Фірма «Технокомплекс»)

про стягнення 436 933, 22 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.08.2016 р. зупинено провадження у справі №910/10049/16 до вирішення по суті справи №761/23656/16-ц (за позовом ОСОБА_3 до АТ «КБ «ЕСПОБАНК», третя особа - ТОВ «ФІРМА «ТЕХНОКОМПЛЕКС» про визнання зобов'язань припиненими) та набрання законної сили рішення суду (ухвали, постанови) у даній справі. Зобов'язано учасників судового процесу повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі №910/10049/16.

Не погоджуючись із згаданою ухвалою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку, просив скасувати й справу № 910/10049/16 направити до господарського суду міста Києва для продовження її розгляду. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржувана ухвала прийнята в результаті неповного з'ясування судом обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права (приписів ст. 79 ГПК України), що зумовило помилкове рішення місцевого суду про неможливість розгляду даної справи до вирішення справи № 761/23656/16-ц, адже обставини про визнання зобов'язання припиненим можуть бути встановлені в процесі розгляду саме цієї справи. Крім цього, за твердженнями апелянта, зупинення провадження у даній справі негативно вплине на хід ліквідаційної процедури ПАТ «КБ «Експобанк» тощо.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу №910/10049/16 за апеляційною скаргою ПАТ «КБ «Експобанк» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2016 р. апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження у визначеному складі суду, розгляд справи призначено на 04.10.2016 р.

В судове засідання з'явився представник відповідача, представник позивача не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки апеляційний господарський суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача вважав можливим здійснення розгляду апеляційної скарги за відсутності представника позивача.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження (ч. 2 ст. 102 ГПК України).

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Оскільки явка в судове засідання представника позивача обов'язковою не визнавалась, а в матеріалах справи наявні докази належного повідомлення ПАТ «КБ «Експобанк» про дату, час та місце розгляду справи, неявка представника позивача не перешкоджає розглядові апеляційної скарги по суті, з огляду на приписи ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційний господарський суд вважав за необхідне скаргу розглянути за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечив, просив не брати їх до уваги, а відтак ухвалу місцевого суду як законну та обґрунтовану залишити без змін.

На підставі ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги й перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Так, ПАТ «КБ «Експобанк» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «Фірма «Технокомплекс» про стягнення 436 933, 22 грн. В обґрунтування своїх вимог посилалось на неналежне виконання ОСОБА_3, як позичальником, умов кредитного договору № 12/13-UAH-AK від 24.12.2013р., а саме щодо повного та своєчасного погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, відтак просив стягнути з ТОВ «Фірма «Технокомплекс», як поручителя за договором поруки № 12/13-UAH-AK від 24.12.2013р., строкову та прострочену заборгованість за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом та пеню за несвоєчасну сплату кредиту та нарахованих відсотків.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.08.2016 р. зупинено провадження у справі №910/10049/16 до вирішення по суті справи №761/23656/16-ц (за позовом ОСОБА_3 до АТ «КБ «ЕСПОБАНК», третя особа - ТОВ «ФІРМА «ТЕХНОКОМПЛЕКС» про визнання зобов'язань припиненими) та набрання законної сили рішення суду (ухвали, постанови) у даній справі. Зобов'язано учасників судового процесу повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі №910/10049/16.

Так, зупиняючи провадження у справі №910/10049/16, місцевий суд своє рішення мотивував тим, що предметом розгляду у даній справі є вимоги про стягнення з поручителя заборгованості за Договором кредиту №12/13-UAH-АК від 24.12.2013 р., укладеним між ПАТ «КБ «Експобанк» (банком) та ОСОБА_3 (позичальником), а також Договором поруки №12/13-UAH-АК від 24.12.2013 р., укладеним між ПАТ «КБ «Експобанк» (кредитором), ТОВ «Фірма «Технокомплекс» (поручителем) та ОСОБА_3 (позичальником).

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Шевченківського районного суду міста Києва знаходиться справа №761/23656/16-ц (суддя Волощин В.О.) за позовом ОСОБА_3 до АТ «КБ «Експобанк», третя особа - ТОВ «Фірма «Технокомплекс» про визнання припиненими грошових зобов'язань ОСОБА_3 за договором кредиту №12/13-UAH-АК від 24.12.2013 р. та визнання припиненим зобов'язання за договором поруки №12/13-UAH-АК від 24.12.2013 р.

Оскільки позовні вимоги у справі №910/10049/16 обгрунтовано Договором кредиту №12/13-UAH-АК від 24.12.2013 р. та Договором поруки №12/13-UAH-АК від 24.12.2013 р., а визнання припиненими зобов'язання за цими договорами є предметом розгляду у справі №761/23656/16-ц, згадані справи є пов»язаними, місцевий суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі №910/10049/16 до вирішення по суті пов'язаної з нею справи №761/23656/16-ц та набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Апеляційний господарський суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, на підставі ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Постановою пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз'яснено (п. 3.16), що відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Так, предметом спору у справі №761/23656/16-ц є вимоги про визнання припиненими грошових зобов'язань ОСОБА_3 перед ПАТ «КБ «Експобанк» за договором кредиту №12/13-UAH-АК від 24.12.2013 р. та визнання припиненим зобов'язання за договором поруки №12/13-UAH-АК від 24.12.2013 р. шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог на підставі ст. 601 ЦК України.

За приписами ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГК України господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Господарське зобов'язання на підставі ч.3 ст.203 ГК України припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін (ст. 601 ЦК України).

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим);

2) бути однорідними, тобто зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду (гроші, однорідні речі);

3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому).

Спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину законодавством не передбачено, за загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми) здійснення відповідної заяви про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент усної заяви однієї з сторін на адресу іншої сторони, чи в момент вручення однією стороною іншій стороні повідомлення, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов'язань сторін в такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.

Як вище згадувалось, предметом позову у даній справі є вимоги Банку про стягнення з поручителя заборгованості за Договором кредиту №12/13-UAH-АК від 24.12.2013 р., укладеним між ПАТ «КБ «Експобанк» (банком) та ОСОБА_3 (позичальником), а також Договором поруки №12/13-UAH-АК від 24.12.2013 р., укладеним між ПАТ «КБ «Експобанк» (кредитором), ТОВ «Фірма «Технокомплекс» (поручителем) та ОСОБА_3 (позичальником).

З огляду на наведене, моментом припинення зобов'язань сторін у випадку зарахування зустрічних однорідних вимог є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку. Позов у справі №761/23656/16-ц заявлено саме про визнання припиненими грошових зобов'язань ОСОБА_3 перед ПАТ «КБ «Експобанк» за договором кредиту №12/13-UAH-АК від 24.12.2013 р. та визнання припиненими зобов'язань за договором поруки №12/13-UAH-АК від 24.12.2013 р. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі ст. 601 ЦК України. Таким чином, рішенням у справі №761/23656/16-ц буде встановлено обставини щодо моменту припинення зобов'язань за вищезгаданими договорами або відсутності підстав для їх припинення, які можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, будуть мати значення для розгляду справи № 910/10049/16 (зокрема, щодо відсутності/наявності у поручителя обов'язку виконання зобов'язання позичальника).

В зв'язку з цим, апеляційний господарський суд вважав, що справа №761/23656/16-ц є пов'язаною з господарською справою №910/10049/16, розгляд останньої є неможливим до вирішення справи №761/23656/16-ц, відтак вимоги ч. 1 ст. 79 ГПК України місцевим судом застосовано правильно, а провадження у даній справі зупинено правомірно.

Тому доводи скаржника про порушення судом приписів ст. 79 ГПК України, безпідставне зупинення провадження у даній справі й непов'язаність справ №761/23656/16-ц та 910/10049/16 тощо, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, адже не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в оскарженій ухвалі висновків. Ухвала місцевого суду є законною, обґрунтованою обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого цього судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування ухвали суду апеляційний господарський суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 79, 99, 101-103, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» залишити без задоволення, ухвалу господарського суду міста Києва від 02.08.2016 р. у справі № 910/10049/16 - без змін.

Матеріали справи №910/10049/16 повернути за належністю до господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук