УХВАЛА

15.09.2016Справа № 5011-18/15408-2012

За скаргоюДержавного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач";
На дії та постанову відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві;
За позовом Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач";
До Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія";
Простягнення 400 529,68 грн.
Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від скаржника:Міненко Ю.У., представник за довіреністю від 22.01.2016;
Від боржника:не з'явився;
Від ВДВС:не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.12.2012 у справі № 5011-18/15408-2012 було задоволено позовні вимоги Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія" заборгованості за договором оренду транспортного засобу шляхом стягнення 367 888,20 грн. боргу, 23 151,61 грн. пені, 4 616,30 грн. 3 % річних, 4 873,57 грн. збитків та 8 010,60 грн. судового збору.

28.12.2012 на виконання вказаного рішення у справі видано наказ.

У червні 2016 року стягувач за наказом - Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" звернулося до суду зі скаргою від 03.06.2015 № ЦХП-20/6 на дії і постанову відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2016 розгляд вказаної скарги було призначено на 12.07.2016, у судове засідання викликано представників сторін та органу, дії якого оскаржуються.

12.07.2016, 26.07.2016, 01.09.2016 судове засідання з розгляду вказаної скарги відкладалося у зв'язку з неявкою представника відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві та представника боржника за наказом.

У судове засідання 15.09.2016 відповідач та орган виконання судових рішень уповноважених представників не направили.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на положення ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України та наявність в матеріалах справи вимог сторін про розгляд скарги за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути скаргу Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" за відсутності представників названих учасників судового процесу.

Згідно з поданою скаргою Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" просить суд:

- визнати неправомірними дії (бездіяльність) відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.09.2013 ВП № 39098167;

- визнати незаконною постанову про закінчення виконавчого провадження відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві від 06.09.2013 ВП № 39098167;

- скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві від 06.09.2013 ВП № 39098167;

- направити до відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві для подальшого виконання виконавчий документ, а саме: наказ Господарського суду міста Києва від 28.12.2012 № 5011-18/15408-2012 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія" на користь Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" 367 888,20 грн. заборгованості, 23 151,61 грн. пеня, 4 616,30 грн. 3 % річних, 4 873,57 грн. збитків та 8 010,60 грн. витрат по оплаті судового збору.

Мотиви подання такої скарги обґрунтовані наявністю достатніх правових підстав для стягнення з боржника коштів, присуджених судовим рішенням від 11.12.2012 у зв'язку з припиненням відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія" провадження у справі про банкрутство.

Так, стягувач вказує, що виконавче провадження було закінчене у зв'язку з визнанням Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія" банкрутом, проте провадження у справі про банкрутство припинене, тоді як відділ Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві не вчиняє жодних дій для його поновлення, не виконує рішення суду.

У своїй скарзі стягувач за наказом просить суд відновити йому строк для оскарження дій та постанови органу виконання судових рішень, не обґрунтовуючи, при цьому, поважності причин його пропуску.

Дослідивши матеріали справи, скаргу та додані до неї документи, заслухавши пояснення представника стягувача за наказом, оцінивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга та докази за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку про те, що скарга Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" не підлягає задоволенню з наступних підстав.

29.07.2013 відділом Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 39098167 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 28.12.2012 у справі № 5011-18/15408-2012, якою боржникові - Товариству з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія" надано семиденний строк для самостійного виконання присудженого до стягнення.

06.09.2013 відділом Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 39098167 у порядку п. 7 ч. 1 ст. 49 Закону України у зв'язку з винесенням Господарським судом міста Києва 02.08.2007 у справі № 49/176-б постанови про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія".

Судом встановлено, що провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія" № 49/176-б було порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2007 з урахуванням особливостей, встановлених ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 30.06.1999 зі змінами та доповненнями.

02.08.2007 у справі № 49/176-б винесено про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія" банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедур, призначено ліквідатора.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання боржника банкрутом.

08.04.2015 Вищим Господарським судом України у справі № 49/176-б винесено постанову, якою провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія" було припинено зважаючи на безпідставність порушення провадження у справі про банкрутство з самого початку цієї процедури. Також, судом касаційної інстанції зауважено, що у зв'язку з припиненням провадження у справі про банкрутство всі прийняті судами у даній справі судові рішення підлягають скасуванню.

На переконання скаржника, орган виконання судових рішень повинен відновити виконавче провадження в порядку ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з тим, що постанова про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія" банкрутом від 02.08.2007 втратила юридичну силу зважаючи на судове рішення, ухвалене Вищим господарським судом 08.04.2015 у справі № 49/176-б.

Статтею 51 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

На думку суду, скаржник безпідставно посилається на ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки наслідки закінчення виконавчого провадження з підстав, встановлених у п. 7 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" вміщені у ч. 4 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", де вказується, що у разі закінчення виконавчого провадження внаслідок офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури виконавчі документи можуть бути повторно пред'явлені до виконання у визначені ст. 22 цього Закону строки, якщо у зв'язку із припиненням провадження у справі про банкрутство вимоги, підтверджені такими документами, не були задоволені повністю або частково та не вважаються погашеними (списаними, прощеними) відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Тобто, у зв'язку із припиненням провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія" та за наявності факту незадоволення грошових вимог Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" в межах провадження у справі про банкрутство, необхідними для вчинення є дії зі сторони стягувача за наказом, а саме: повторне пред'явлення стягувачем наказу до виконання. Тоді як, орган виконання судових рішень не вправі самостійно ініціювати відкриття виконавчого провадження без необхідних для цього передумов - повторного пред'явлення виконавчого документу до виконання.

При цьому, суд зауважує, що оскільки законодавством чітко визначено, що виконавче провадження відносно боржника підлягає закінченню у разі визнання його в установленому порядку банкрутом, дії відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.09.2013 ВП № 39098167 не можуть вважатися неправомірними, адже цілком відповідають законодавству, так само як і названа постанова, підстави для визнання незаконною та скасування якої у даному разі відсутні.

Також, слід відмітити, що при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження 06.09.2013, орган виконання судових рішень не знав та не міг знати про те, що провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія" буде припинено 08.04.2015.

У ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

У Роз'ясненнях Президії Вищого Господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" вказується, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи наведене, твердження скаржника, покладені в основу поданої ним скарги, відхиляються судом, у зв'язку з чим у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст.ст. 32, 38, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" від 03.06.2016 № ЦХП-20/6 на дії та постанову відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві у справі № 5011-18/15408-2012 відмовити повністю.

Суддя О.В. Мандриченко