УХВАЛА

27.07.2016Справа № 910/13547/16
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-Інвестиційна Компанія»

особа, щодо якої вживаються запобіжні заходи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна»

про вжиття запобіжних заходів

Суддя Грєхова О.А.

Представники заявника та особи,

щодо якої вживаються запобіжні заходи:

від ТОВ «Енергетично-Інвестиційна Компанія»: не з'явився

від ТОВ «Порше Лізинг Україна»: Таран М.В., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-Інвестиційна Компанія» про вжиття запобіжних заходів про вжиття запобіжних заходів, особа, щодо якої вживаються запобіжні заходи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна».

Відповідно до поданої заяви, заявник просить суд: вжити запобіжні заходи у вигляді накладення арешту на транспортний засіб марки Audi Q7, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та заборони ТОВ «Порше лізинг Україна» вчиняти будь-які дії щодо відчуження даного транспортного засобу та зупинення виконавчого провадження за реєстраційним номером 51494987 відкритого на підставі виконавчого напису № 1032 від 18.05.2016 до вирішення питання по суті щодо позовної заяви про визнання незаконними дій та бездіяльності з боку лізингодавця.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2016 заява прийнята судом до розгляду, судове засідання призначено на 27.07.2016.

26.07.2016 Господарським судом міста Києва було надіслано телефонограми ТОВ «Порше Лізинг Україна» та ТОВ «Енергетично-Інвестиційна Компанія» з повідомленням про дату, час та місце розгляду заяви про вжиття запобіжних заходів.

Представник заявника в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Представник ТОВ «Порше Лізинг Україна» в судове засідання з'явився, надав заперечення проти поданої заяви та зазначив, що в провадженні Господарського суду міста Києва вже перебуває справа № 910/13097/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, що на думку представника ТОВ «Порше Лізинг Україна» свідчить про те, що заява про вжиття запобіжних заходів подана після подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 43-4 Господарського процесуального кодексу України заява про вжиття запобіжних заходів розглядається не пізніше двох днів з дня її подання господарським судом, в районі діяльності якого належить провести ці процесуальні дії, з повідомленням заінтересованих осіб. Однак неявка їх не перешкоджає розглядові заяви.

Таким чином, неявка представника ТОВ «Енергетично-Інвестиційна Компанія» не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-Інвестиційна Компанія» про вжиття запобіжних заходів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи власну заяву, заявник зазначає суду, що всупереч укладеному між сторонами Договору про фінансовий лізинг № 00007238 від 24.04.2013 ТОВ «Порше лізинг Україна» починаючи з квітня 2016 по теперішній час взагалі не направляє на адресу заявника рахунки для здійснення оплати, що підтверджується листом ТОВ «Порше Лізинг Україна» від 22.06.2016.

Заявник також заявляє, що ТОВ «Порше Лізинг Україна» було заблоковано доступ до Сервіс-програми «Особистий кабінет», чим позбавлено заявника реальної можливості контролю інформації щодо наявності чи відсутності заборгованості по Договору.

Підсумовуючи заявник заявляє, що накладення арешту та заборона лізингодавця на відчуження автомобіля марки Audi Q7, 2013 року, д.н.з. НОМЕР_1 є обґрунтованим, оскільки незаконні та протиправні дії останнього спрямовані не на добросовісне виконання взятих на себе зобов'язань по Договору, а на незаконне заволодіння даним транспортним засобом.

Крім того, заявник зазначає, що виконавче провадження № 51494987, відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса № 1032 від 18.05.2016 необхідно призупинити, оскільки невжиття таких заходів може зробити неможливим виконання рішення суду по дані справі.

Однак, з листа ТОВ «Порше Лізинг Україна» вбачається, що товариство у зв'язку з наявністю у ТОВ «Енергетично-інвестиційна компанія» перед товариством заборгованості було направлено 05.04.2016 вимогу про сплату заборгованості, повернення об'єкту лізингу та повідомлення про відмову від Договору.

ТОВ «Порше лізинг Україна» у своїх запереченнях, поданих у судовому засіданні, зазначило, що відповідно до умов укладеного між сторонами Договору, товариство зберігає за собою право власності на об'єкт лізингу, в свою чергу заявник лише мав право експлуатації об'єкта лізингу.

Проте, починаючи з січня 2016 року заявник перестав сплачувати щомісячні лізингові платежі, чим порушив умови Договору, в зв'язку з чим у заявника виникла заборгованість перед відповідачем у розмірі 130 130,69 грн., в результаті чого останній скористався своїм правом, передбаченим Договором та звернувся до заявника з вимогою сплатити заборгованість та повернути об'єкт лізингу.

Відповідно до ст. 43-1 ГПК України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття передбачених статтею 43-2 цього Кодексу запобіжних заходів до подання позову.

Згідно з ст. 43-2 ГПК України запобіжні заходи включають:

1) витребування доказів;

2) огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав;

3) накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Як зазначено у пункті 12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 12 (із змінами та доповненнями), відповідно до пункту 4 частини першої статті 43-3 ГПК України заява про вжиття запобіжних заходів повинна містити відомості про обставини, якими заявник обґрунтовує необхідність вжиття таких заходів. Ці обставини мають узгоджуватися з приписами статті 43-1 ГПК, а за змістом пункту 5 частини першої статті 43-3 і частини третьої статті 43-4 ГПК - також й підтверджуватись відповідними доказами з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 названого Кодексу. Витребування і оцінка відповідних доказів, а також доказів наявності у заявника права вимоги (відомості про реєстрацію права, контракт або інший відповідний правочин тощо) здійснюється господарським судом за загальними правилами ГПК про докази.

Аналогічні положення містить п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів» від 20.04.2007 р. N 01-8/251 (далі - Інформаційний лист).

Згідно з п. 9 Інформаційного листа у вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника;

- наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3;

- імовірності настання обставин, зазначених у статті 43-1;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Однак матеріали заяви не містять доказів ані належного виконання заявником своїх обов'язків за Договором, ані доказів на підтвердження наявності у ТОВ «Порше лізинг Україна» наміру відчужити спірний предмет лізингу, ані доказів на підтвердження наявності порушеного права заявника, яке останній має на меті відновити.

Таким чином, заявником не доведено суду належними доказами імовірність настання обставин, зазначених у статті 43-1 ГПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 43-4 ГПК України у разі відсутності підстав, встановлених статтею 43-1 цього Кодексу, суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Крім того, як зазначено в ст. 43-1 ГПК України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття передбачених статтею 43-2 цього Кодексу запобіжних заходів до подання позову.

Частиною 3 статті 43-3 Господарського процесуального кодексу України заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня винесення ухвали про вжиття запобіжних заходів. Після подання заявником позовної заяви запобіжні заходи діють як заходи забезпечення позову.

Судом враховано, що до заяв про вжиття запобіжних заходів не застосовуються правила ГПК стосовно відмови у прийнятті позовної заяви, її повернення та залишення позову без розгляду (статті відповідно 62, 63 та 81 названого Кодексу), про що вказано у пункті 11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 12 (із змінами та доповненнями).

При цьому, судом встановлено, що в провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа № 910/13097/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Предметом розгляду справи № 910/13097/16 є визнання виконавчого напису нотаріуса, яким зобов'язано ТОВ «Енергетично-Інвестиційна компанія» повернути ТОВ «Порше лізинг Україна» автомобіль марки Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_1 таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подана позивачем заява суперечить статті 43-1 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивач звернувся до суду з заявою про вжиття запобіжних заходів вже після того, як звернувся до господарського суду з позовною заявою, тобто з порушенням статті 43-3 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає правову природу запобіжних заходів як таких, що вживаються превентивно до звернення з позовом.

Крім того, заявником не доведено суду, що подана заява про вжиття запобіжних заходів стосується запобіганню порушення прав заявника щодо захисту його прав за позовом, який буде подано в майбутньому і вжиття таких заходів забезпечить захист прав заявника у позовному провадженні в майбутньому, а не по справі, що вже розглядається господарським судом.

В той же час, суд вважає за необхідне довести до відома заявника, що згідно норм ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, яка подала позов має право вжити, передбачених ст. 67 ГПК України, заходів забезпечення позову в рамках розгляду справи № 910/13097/16.

На підставі викладеного та керуючись статтями 43-1, 43-2, 43-3, 43-4, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-Інвестиційна Компанія» про вжиття запобіжних заходів відмовити.

Суддя О.А. Грєхова