РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2016Справа № 910/12122/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Міжрегіональна будівельна компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЛІК БУД"

про стягнення 780 737,37 грн., -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Кірячко О.Ю. (представник за довіреністю № 06/06/2016/1/2 від 06.06.2016р.);

- Телещак Н.М. (представник за довіреністю № 06/06/2016/1/1 від 06.06.2016р.);

від відповідача: не з'явились.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Міжрегіональна будівельна компанія" (надалі - позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЛІК БУД" (надалі - відповідач) суми заборгованості за Договором підряду №12/П-04/01 від 10.04.2012р. в розмірі 780 737,37 грн., з яких 718 657,20 грн. сума основного боргу та 62 080,17 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору не здійснив оплату вартості робіт, які було виконано позивачем, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву до матеріалів справи не надав, участь свого представника в судові засідання не забезпечив, про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Пригунова А.Б.) від 05.07.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 15.08.2016р.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу від 04.08.2016р. справу №910/12122/16 передано на розгляду судді Морозову С.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2016р. справу №910/12122/16 прийнято до свого провадження суддею Морозовим С.М., розгляд справи призначено на 13.09.2016р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2016р. у зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання, розгляд справи відкладено до 20.09.2016р.

В судове засідання 20.09.2016р. представник відповідача повторно не з'явився.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового засідання, не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду справи, а також зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні 20 вересня 2016 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.04.2012р. між відповідачем (замовник) та позивачем (підрядник) було укладено Договір підряду №12/П-04/01 (надалі - Договір), відповідно до умов якого підрядник зобов'язувався власними та/чи залученими силами і засобами відповідно до умов цього договору та погодженої проектно-кошторисної документації виконати на об'єкті будівництва що розташований по вул. Мологвардійська, 32 у Солом'ямському районі м. Києва (шостий поверх) (Об'єкт за Договором) роботи, перелік яких визначається у відповідних Додатках до цього Договору, які є невід'ємною частиною даного договору (роботи за Договором), а замовник зобов'язувався прийняти та оплатити роботи в порядку та на умовах цього договору (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору характер, обсяги та види робіт, які виконуються підрядником відповідно до цього Договору, визначаються затвердженою проектно-кошторисною документацією та відповідними Додатками до цього Договору.

Згідно п. п. 2.1., 2.2. Договору ціна та вартість робіт, що виконуються згідно цього Договору, зазначається окремо в кожному Додатку на виконання таких робіт. Сума Договору є Договірною ціною, та становить суму вартості робіт, то зазначена у Додатках до цього Договору. Договірна ціна робіт складається із затрат на виконання робіт, вартості робочої сили, інших витрат Підрядника. До договірної ціни не включаються вартість матеріалів, витрати на енергоресурси (витрати, що пов'язані з опаленням об'єкту, експлуатацією енергомережею, водопостачанням, ліфтами, тощо), оскільки такі витрати здійснюються за рахунок Замовника.

У відповідності до п. 3.1. Договору підрядник зобов'язувався виконати роботи передбачені даним договором не пізніше 21 травня 2012 року. Відступлення від терміну визначеного п. 3.1. допускається виключно за письмовою згодою Замовника.

Відповідно до п. п. 9.3., 9.4. Договору здавання-приймання виконаних робіт оформляється Актами приймання виконаних робіт (Акти КБ-2) та довідкою про вартість виконаних робіт (довідка КБ-3), підписаними обома сторонами, які подаються підрядником замовнику, одночасно з перевіркою якості робіт, матеріалів, конструкцій, попереднім прийманням прихованих робіт. Акти підписуються Замовником протягом 3 (трьох) робочих днів після отримання від Підрядника Актів КБ-2в та довідок КБ-3.

Згідно п. 14.3. Договору цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін та діє до « 31» грудня 2012 р., але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за цим Договором. За згодою Сторін строк дії Договору може бути змінений (збільшений або зменшений).

Додатковими угодами до Договору № 1 від 21.05.2012р. та № 3 від 29.06.2012р. сторони погодили строк виконання підрядником робіт до 30.06.2012р. та до 31.08.2012р. відповідно.

В додатках до Договору № № 1 -5 сторони домовились про види та перелік виконання робіт підрядником, вартість робіт, умови та порядок оплати робіт та строк виконання робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до умов договору було виконано будівельні роботи на загальну суму 718 657,20 грн., що підтверджується доданим до матеріалів справи належним чином засвідченою копією довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за 2012р. від 31.07.2013р. та належним чином засвідченими копіями актів приймання виконаних будівельних робіт за 2012 рік, а саме:

- № 15 від 31.07.2013р. на суму 684 378,00 грн.;

- № 16 від 31.07.2013р. на суму 16 039,20 грн.;

- № 18 від 31.07.2013р. на суму 18 240,00 грн.

Відповідач не заперечував проти якості та вартості виконаних позивачем робіт та прийняв їх, про що свідчать наявність підписів уповноваженого представника та відтиски печаток відповідача на вказаних вище довідці (КБ-)та актах (КБ-2).

У зв'язку з тим, що відповідач не розрахувався з позивачем за виконані роботи, останній був змушений звернутись до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі абро на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові

Відповідно до статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Як встановлено судом, на підставі укладеного між позивачем та відповідачем Договору, позивачем було виконано роботи на загальну суму 718 657,20 грн., натомість відповідач не виконав свої зобов'язання за укладеним між сторонами Договором та не сплатив позивачу повну вартість зазначених вище робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 2.6. Договору оплата за виконані роботи проводиться Замовником щомісячно, на підставі переданих йому Підрядником Актів здачі-приймання виконаних робіт, складеному на основі типової форми №КБ-2в та Довідки про вартість виконаних робіт, складеної на основі типової форми КБ-З. Оплата вартості виконаних робіт здійснюється протягом 5 (п'яти) банківських днів з дня підписання Сторонами Акту КБ-2в та Довідки КБ-З, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Підрядника, якщо інше не встановлено відповідним Додатком або Додатковою угодою Договору.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням положень п. 2.6. Договору та ст. 253 Цивільного кодексу України, прострочення оплати вартості виконаних робіт за Договором у відповідача розпочалось з 08.08.2013р.

Доказів на підтвердження оплати вартості виконаних робіт, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 718 657,20 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем за прострочення оплати вартості виконаних робіт, заявлено до стягнення з відповідача 62 080,17 грн. 3 % річних за період з 08.08.2013р. по 23.06.2016р.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перерахунок 3% річних по кожному акту приймання виконаних будівельних робіт, судом встановлено, що розмір процентів річних відповідає вимогам зазначених вище норм цивільного законодавства та Договору і є арифметично вірними, а тому вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 62 080,17 грн. 3 % річних за період з 08.08.2013р. по 23.06.2016р. є також обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: - чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; - чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; - яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. З огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Відповідачем не надано до матеріалів справи доказів, що підтверджують та обґрунтовують відсутність у нього підстав для невиконання зобов'язань, передбачених умовами Договору, укладеного з позивачем.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено, що позовні вимоги в справі №910/12122/16 підлягають задоволенню в повному обсязі та стягненню з відповідача на користь позивача 718 657,20 грн. основного боргу та 62 080,17 грн. 3% річних.

Судовий збір у розмірі 11 711,06 грн., відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЛІК БУД" (, адреса: 02099, м. Київ, вул. Ялтинська, буд. 5-Б) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Міжрегіональна будівельна компанія" (, адреса: 08720, Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Промислова, буд. 41) суму основного боргу в розмірі 718 657,20 грн. (сімсот вісімнадцять тисяч шістсот п'ятдесят сім гривень 20 коп.), 3 % річних в розмірі 62 080,17 грн. (шістдесят дві тисячі вісімдесят гривень 17 коп.) та судовий збір в розмірі 11 711,06 грн. (одинадцять тисяч сімсот одинадцять гривень 06 коп.).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.09.2016р.

Суддя С.М. Морозов