КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2016 р. Справа№ 910/2303/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: Кирищук В.П.- представник;

Від відповідача: не з'явився;

Від третьої особи-1: не з'явився;

Від третьої особи-2: Капаклі З.В.- представник.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2016

у справі № 910/2303/16 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1) Комунальне підприємство "Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва";

2) Українське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта"

про стягнення 10 897, 62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1) Комунальне підприємство "Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва"; 2) Українське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта" про стягнення з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (далі - відповідач або КП по УЖГ) 4910,23 грн. заборгованості за поставлену на підставі договору № 620289 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.05.2006 (далі - Договір) у період з 01.12.2014 до 01.02.2015 теплову енергію, а також нарахованих за прострочення її оплати 5388,03 грн. інфляційних втрат, 340,60 грн. 3% річних та 258,76 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов вказаного Договору, внаслідок чого виникла вище зазначена заборгованість.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 у справі №910/2303/16 в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Київенерго" відмовлено.

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" після усунення обставин, зазначених у п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, не погоджуючись із вищевказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Київенерго" повторно звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Одночасно позивачем подано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, у зв'язку з усуненням обставин , зазначених у п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" у справі №910/2303/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго", поновлено строк на апеляційне провадження та призначено до розгляду на 02.08.2016.

25.07.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшли заперечення на апеляційну скаргу; 27.07.2016 від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до справи; 29.07.2016 від представника третьої особи-1 надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи; 02.08.2016 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи та від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні, призначеному на 02.08.2016, повноважні представники надали свої пояснення по справі. Повноважний представник третьої особи-1 в судове засідання не з'явився.

Представниками позивача, відповідача та третьою особою-2 в судовому засіданні 02.08.2016 подано клопотання про продовження строку вирішення спору, яке колегія суддів задовольнила та долучила до матеріалів справи.

02.08.2016 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2016 задоволено клопотання представників позивача, відповідача та третьою особою-2 про продовження строку розгляду спору, розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 по справі №910/2303/16 відкладено на 20.09.2016.

15.08.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні, призначеному на 20.09.2016, повноважні представники позивача та третьої особи-2 надали свої пояснення по справі. Повноважні представники відповідача та третьої особи-1 в судове засідання не з'явилися.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2016, розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 по справі №910/2303/16 відкладено на 29.09.2016.

28.09.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від відповідача-1 надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

29.09.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від позивача надійшла заява про залучення в справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

В судовому засіданні, призначеному на 29.09.2016, представник позивача надав пояснення по суті спору, та просив задовольнити апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго", рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 скасувати, позов задовольнити.

Крім того, у судовому засіданні 29.09.2016 представник позивача підтримав клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі головного управління ДФС у м. Києві та клопотання про витребування доказів.

Відповідно до ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора.

Розглянувши дані клопотання позивача про залучення до участі у справі третьої особи, та витребування додаткових доказів колегія суддів відхилила їх у зв'язку, із не обґрунтованістю та не доведеністю.

В судове засідання, призначене на 29.09.2016, повноважні представники відповідача, третьої особи-1 та третьої особи-2 не з'явилися.

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвали Київського апеляційного господарського суду були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників відповідача, третьої особи-1 та третьої особи-2 , які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.05.2006 між Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" (правопопередник ПАТ "Київенерго"; Енергопостачальна організація) та КП по УЖГ (Абонент) було укладено Договір, відповідно до якого позивач зобов'язувався постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби, зокрема, опалення, а Абонент зобов'язувався, крім іншого, своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії.

Згідно з Договором (додаток № 8) позивач забезпечував постачання теплової енергії в окремо розташовану нежитлову будівлю (господарчий блок), яка знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Перова, буд. 38/1 (224,5 кв.м. опалювальної площі), та орендарем якої є Укрпошта.

Відповідно до пункту 5.1 Договору облік спожитої КП по УЖГ теплової енергії проводиться розрахунковим способом.

Пунктом 5 додатку 4 до Договору передбачено, що відповідач зобов'язаний щомісячно з 12 по 15 число самостійно отримувати у районному відділі теплозбуту табуляграму фактичного споживання теплової енергії за звітний період, акт звірки на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки повертає у РВТ).

Відповідач до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує позивачу вартість заявленої у договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця (п. 2 додатку 4 до Договору).

З матеріалів справи вбачається, що з 01.09.2015 Договір припинив свою дію (за взаємною згодою сторін відповідно до листів № 47-1585 від 19.05.2015 та № 029/53/1/10292 від 28.08.2015.

Крім того, з матеріалів справи також вбачається, що 01.09.2010 між КП по УЖГ та Укрпоштою було укладено договір № 798/409 про надання послуг, відповідно до якого КП по УЖГ на підставі укладеного з ПАТ "Київенерго" (Постачальна організація) Договору транспортувало по внутрішньобудинковим мережам Споживача (Укрпошти), що є орендарем нежитлового приміщення, загальною площею 224,5 кв.м. за адресою: м. Київ, Перова, буд. 38/1 (згідно договору оренди № 798 від 14.11.2008) комунальні послуги (зокрема теплову енергію), а Споживач відповідно до даної угоди приймав та їх оплачував.

Договір про надання послуг від 01.09.2010 згідно із додатковою угодою до нього, у зв'язку із внесенням змін до статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (зміни виконавця послуг), був розірваний за взаємною згодою сторін з 01.08.2014.

Даний факт підтверджуються копіями наведених договорів разом із додатками та додатковою угодою.

За своєю правовою природою даний Договір є договором енергопостачання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 714 ЦК України одна сторона через приєднану мережу зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України одна сторона за договором купівлі-продажу передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Обліковими картками № 6211 за грудень 2014 року та № 6230 за січень 2015 року, підтверджуєтьсяя факт поставки за вказані періоди та відповідно було нараховано відповідачу за споживання теплової енергії разом з ПДВ 14 192,47 грн. (за грудень 2014 року) та 5459,59 грн. (за січень 2015 року).

З наявних в матеріалах справи розрахунків позивача вбачається, що за вказаний період неоплаченою залишилась теплова енергія (з урахуванням сальдо минулих періодів) загальною вартістю 4 910,23 грн.

Проте з наявних облікових карток вбачається, що спірна теплова енергія не постачалась безпосередньо відповідачу у власність. У них лише вказано, що нарахування зроблені за Договором №620289 по особовому рахунку КП по УЖГ та вказано фактичне споживання теплової енергії для потреб опалення.

Законом України "Про житлово-комунальні послуги" визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Відповідно до статті 13 цього Закону надання централізованого опалення, є житлово-комунальною послугою, яка за функціональним призначенням відноситься до комунальної послуги.

Дана послуга включає в себе і вартість теплової енергії, як товару, і вартість супутніх послуг з передачі цього товару до споживача (транспортування, обслуговування мереж, тощо), які, враховуючи природу теплової енергії, є нерозривно між собою пов'язаними. Це враховується і при формуванні тарифу на централізоване опалення (його структура складається із вартості теплової енергії та інших витрат пов'язаних із передачею цієї теплової енергії та її оплатою).

Згідно з статтею 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при цьому, виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

- виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору;

- виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги;

- споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Таким чином, на момент укладання вищевказаних Договорів, ПАТ "Київенерго" здійснювало постачання теплової енергії, а КП по УЖГ транспортувало цю теплову енергію по внутрішньо будинковим мережам Укрпошті, Укрпошта в свою чергу розраховувалась за отриману теплову енергію перед КП по УЖГ, яке отримані від споживача кошти, після їх "розщеплення" ГІОЦ, у відповідній частині перераховувало за Договором "ПАТ "Київенерго".

Відповідно до Закону України від 10.04.2014 № 1198-VII "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії" який набрав чинності з 26.04.2014 до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" були внесені зміни, відповідно до яких було змінено, зокрема, виконавця послуг з централізованого опалення.

Частиною 4 статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до внесення змін, було визначено, що виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Починаючи з 26.04.2014 після внесення вище вказаних змін до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", балансоутримувач, не будучи теплопостачальною організацією, також не може бути виконавцем послуг з централізованого опалення.

Враховуючи вищенаведені зміни, відповідач не будучи виконавцем послуг з постачання теплової енергії, позбавлений права на законодавчому рівні здійснювати будь-які нарахування за теплопостачання.

Беручи до уваги положення статті 607 Цивільного кодексу України, у спірний період відповідач не міг виконувати функції виконавця послуг з централізованого опалення орендованого Укрпоштою приміщення, у яке за умовами Договору постачалася теплова енергія.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг "Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії" від 10.08.2012 № 278 вид господарської діяльності у сфері теплопостачання та у сфері послуг з централізованого водопостачання та водовідведення підлягає ліцензуванню.

Неможливість виконання зобов'язання з боку відповідача полягає у законодавчій забороні укладати з мешканцями, власника і орендарями (споживачами послуг) договорів на надання послуг з централізованого опалення без наявності відповідної ліцензії, яка у відповідача відсутня.

Проте, згідно з частиною 2 статті 21 та частиною 2 статті 22 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ПАТ "Київенерго", як виконавець та виробник комунальної послуги з централізованого опалення, зобов'язаний був з 26.04.2014 підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

17.06.2013 Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією було прийнято розпорядження № 335 "Про організаційно-правові заходи щодо обслуговування житлового та нежитлового фонду територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації".

Згідно з даним розпорядженням житловий та нежитловий фонд територіальної громади міста Києва, який переданий до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, був з 02.09.2013 переданий на праві господарського відання КП "Керуюча дирекція". У тому числі була передана нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: м. Київ, бульв. Перова, буд. 38/1.

Таким чином, у даний спірний період балансоутримувачем зазначеного будинку був не відповідач, а саме КП "Керуюча дирекція".

З наявного в матеріалах листа від 05.11.2014 вх. № 11ктм/30155 вбачається, що КП "Керуюча дирекція" зверталось до ПАТ "Київенерго" про надання дозволу на подачу теплоносія до господарюючих блоків зазначених в додатку до цього листа де серед зазначеного у цьому додатку переліку під № 15 значиться адреса: бульв. Перова, буд. 38/1 споживач Укрпошта.

Крім того листом від 19.01.2015 № 103/46-221, КП "Керуюча дирекція" зверталось до ПАТ "Київенерго" з проханням укласти договори про надання послуг з централізованого теплопостачання, у т.ч. і до вказаного приміщення, господарчого блоку Укрпошти.

Рішення Київської міської ради від 23.07.2015 №823/1687 було припинено КП "Керуюча дирекція" шляхом приєднання його до КП по УЖГ, останній визначений як правонаступник усіх прав, обов'язків та майна припиненого шляхом приєднання КП "Керуюча дирекція".

Відповідно до ч. 6 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Проте, в Єдиному державному реєстрі, відсутні дати державної реєстрації відповідних змін, таким чином, відповідач на дату винесення судом першої інстанції рішення не може вважатися правонаступником КП "Керуюча дирекція" у спірних зобов'язальних правовідносинах, про що вірно вказав суд першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки посилання позивача на частину 6 статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" є безпідставним.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Згідно з положеннями ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 у справі № 910/2303/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/2303/16 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко