КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2016 р. Справа№ 910/3059/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Гончарова С.А.

Отрюха Б.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Мохна С.О. - дов. б/н від 01.08.2016р.

від відповідача: не з'явились

від третьої особи: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2016р.

у справі № 910/3059/16 (суддя Босий В.П.)

за позовом Головного територіального управління юстиції у

Кіровоградській області

до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі

Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних

осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" в особі

Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних

осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум"

про стягнення 148 510, 97 грн.

В судовому засіданні 20.09.2016р. відповідно до ст. ст. 85, 99 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта банк" про стягнення 148 510,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підстава для володіння відповідачем грошовими коштами позивача у розмірі 148 510,97 грн. відсутня, а тому позивачем заявлено вимогу про стягнення такої грошової суми з відповідача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2016р. у справі №910/3059/16 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Апеляційна скрга обґрунтована порушенням судом норм матеріального і процесуального права, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Апелянт зазначає, що кошти у розмірі 148 510,97грн. були помилково перераховані на рахунок ПАТ «Дельта Банк», так як зазначена сума була виручена внаслідок реалізації іпотечного майна ПАТ «Банк Форум», а тому і повинна була бути перерахована на рахунок останнього, про що свідчать матеріали виконавчого провадження.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу позивача 11.05.2016р. передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2016р. колегією суддів в зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 29.06.2016р.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції склад колегії суддів змінювався, розгляд справи, у відповідності до ст. 77 ГПК України відкладався, останній раз на 20.09.2016р.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 20.09.2016р. представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги з урахуванням доповнень до неї, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Представники відповідача та третьої особи в жодне судове засідання апеляційної інстанції не з»явились, про причини неявки суд не повідомили.Оскільки їх явка в судове засідання обов'язковою не визнавалась, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 1 статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області перебувало виконавче провадження ВП№21336560 з примусового виконання виконавчого листа №2-852/10, виданого 27.07.2010р. Ленінським районним судом міста Кіровограда про стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_6 в солідарному порядку на користь АКБ "Форум" грошових коштів.

17.02.2014р. відбулися прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, яке належить ОСОБА_5, а саме нежитлового приміщення, що знаходиться в житловому будинку, позначеному на технічному плані під літерою "Б", загальною площею 32,7 кв.м., яке розташоване по АДРЕСА_1 в м. Кіровограді.

За наслідками проведення таких торгів вказане нерухоме майно було реалізоване за ціною 192 800,00 грн., що підтверджується протоколом №1213329, затвердженим 17.02.2014р.

Розпорядженням №21336560 В-6 від 27.02.2014р., затвердженим начальником Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області, було вирішено грошові кошти у розмірі 148 510,97 грн., отримані при примусовому виконанні виконавчого листа №2-852/10, перерахувати на рахунок ПАТ "Банк Форум".

У зв'язку з викладеним, державним виконавцем було сформовано платіжне доручення №262 від 28.02.2014р. про перерахування на рахунок ПАТ "Банк Форум" грошових коштів у розмірі 148 510,97 грн.

При цьому, згідно банківської виписки з рахунку Головного управління юстиції у Кіровоградській області грошові кошти у розмірі 148 510,97 грн. були перераховані на рахунок ПАТ "Дельта Банк" з призначенням платежу: "борг зг. наказу №5013/2433/11 від 14.03.2012 госп. Суду Кіров. обл, б-к: ОСОБА_5.".

Спір у справі виник у зв'язку із безпідставним, на думку позивача, набуттям відповідачем грошових коштів у розмірі 148 510,97 грн.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

При цьому, зобов'язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності наступних умов.

По-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння.

По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою.

По-третє, обов'язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків (ст. 11 Цивільного кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області перебувало виконавче провадження ВП№21336560 з примусового виконання виконавчого листа №2-852/10, виданого 27.07.2010р. Ленінським районним судом міста Кіровограда про стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_6 в солідарному порядку на користь АКБ "Форум" грошових коштів.

Судом встановлено, що за наслідками проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, яке належить ОСОБА_5 в межах виконавчого провадження ВП№21336560, були отримані грошові кошти у розмірі 148 510,97 грн., які державним виконавцем мали бути перераховані стягувачу за наказом №2-852/10 від 27.07.2010р. - ПАТ "Банк Форум".

Згідно банківської виписки з рахунку Головного управління юстиції у Кіровоградській області грошові кошти у розмірі 148 510,97 грн. були перераховані на рахунок ПАТ "Дельта Банк" з призначенням платежу "борг зг. наказу №5013/2433/11 від 14.03.2012 госп. Суду Кіров. обл, б-к: ОСОБА_5.".

В той же час, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області також перебувало виконавче провадження ВП№34588524 з виконання наказу господарського суду Кіровоградської області №5013/2433/11 від 14.03.2012 р. про стягнення солідарно з ОСОБА_5, Командитного товариства "Автолегіон - ОСОБА_5.", ПП "Марш" на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованості.

Як в позовній заяві, так і в апеляційній скарзі позивач зазначає, що спірні грошові кошти були перераховані на рахунок відповідача помилково та не за наслідками здійснення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП№34588524.

Зокрема, постановою ВП№34588524 від 26.06.2015 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві було встановлено, що в ході здійснення такого виконавчого провадження було виявлено майно, що знаходиться за адресою: вул. Червоногвардійська, 32 в м. Кіровограді, яке перебуває в іпотеці та належить боржнику на праві власності. При цьому, у зв'язку з існуванням заборони (мораторію) на звернення стягнення на вказане майно, воно не було реалізоване в порядку, передбаченому приписами Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, під час здійснення виконавчих дій з виконання наказу господарського суду Кіровоградської області №5013/2433/11 від 14.03.2012 р., державним виконавцем не були проведені дії з реалізації розшуканого майна, що знаходиться за адресою: вул. Червоногвардійська, 32 в м. Кіровограді, а виконавчий документ був повернутий стягувачу.

При цьому, грошові кошти у розмірі 148 510,97 грн. були отримані державним виконавцем внаслідок реалізації майна ОСОБА_5, яке розташоване по АДРЕСА_1 в м. Кіровограді, саме в межах виконавчого провадження ВП№21336560 з примусового виконання виконавчого листа №2-852/10, виданого 27.07.2010 р. Ленінським районним судом міста Кіровограда.

Тобто, грошові кошти у розмірі 148 510,97 грн. є такими, що були перераховані на рахунок ПАТ "Дельта Банк" помилково.

З огляду на викладене, доводи апелянта щодо невідповідності висновків суду матеріалам справи не ґрунтуються на самих матеріалах справи.

В той же час, відповідно до постанови правління НБУ від 02.10.2015 р. № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 р. № 181, "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ "Дельта Банк", визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_7 на два роки з 05.10.2015 р. по 04.10.2017 р. включно.

Таким чином, станом на момент розгляду справи по суті уповноваженими органами було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Дельта Банк".

Листом від 13.10.2015р. вих. №379 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» у відповідь на лист позивача №03-13/01.1-22/2075 від 11.09.2015р. повідомила про зарахування спірних коштів на рахунок обліку кредитної заборгованості ОСОБА_8 згідно призначення платежу. Так як вина АТ «Дельта Банк» в помилковому зарахуванні коштів відсутня, кошти повинні бути повернені особисто неналежним отримувачем - ОСОБА_8

Статтею 17 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачена заборона на здійснення банківської діяльності без банківської ліцензії.

Крім того, частиною 5 статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється;

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав;

4) припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку;

5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;

7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

За змістом ч.ч. 2 та 3 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів" вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Положеннями статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено повноваження уповноваженої особи Фонду, зокрема, відповідно до пункту 4 частини 1 вказаної статті, уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду (частина 1 та 2 статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Частиною 4 вказаною вище статті передбачено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Крім того, відповідно до п. 4.27 рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2 від 05.07.2012 р. "Про затвердження Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку", уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за винятком погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують здійснення процедури ліквідації.

Таким чином, враховуючи прийняте рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про ліквідацію ПАТ "Дельта Банк", задоволення вимог кредиторів банку, зокрема Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, здійснюється виключно у межах процедури ліквідації банку та у порядку передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду України від 13.05.2015 р. у справі № 3-67гс15, від 01.04.2015 р. у справі № 3-34гс15 та Вищого господарського суду України від 23.12.2014 р. у справі № 910/9228/14.

З огляду на викладене, посилання апелянта на неврахування судом норм Закону України «Про іпотеку», оскільки належним отримувачем має бути ПАТ «Банк «Форум», не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, оскільки запровадження процедури ліквідації відповідача та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування виключає можливість стягнення в судовому порядку з банку помилково перерахованих коштів, які вже зараховані на рахунок фізичної особи.

Згідно ст. ст. 32-34 ГПК України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 25,85, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2016р. у справі № 910/3059/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2016р. у справі №910/3059/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/3059/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді С.А. Гончаров

Б.В. Отрюх