ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"22" вересня 2016 р. Справа № 922/5419/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.

розглянувши апеляційну скаргу Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, м. Харків (вх. №2556 Х/2-8)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 24.03.2016 р. у справі 922/5419/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Український зодчий", с. Революційне,

до Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод", м. Харків,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.03.2016р. у справі №922/5419/15 (суддя Усатий В.О.) затверджено мирову угоду, укладену 03.03.2016р. між кредиторами та боржником - ДП "Харківський електромеханічний завод" (код 05405575) за участю третьої особи - ТОВ "Український зодчий". Припинено процедуру розпорядження майном. Припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, який було введено ухвалою господарського суду Харківської області від 05.10.2015р. Припинено провадження у справі про банкрутство ДП "Харківський електромеханічний завод". Ухвалено, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Законом строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню. Зобов'язано розпорядника майна протягом п'яти днів з дня затвердження господарським судом мирової угоди повідомити про це орган або посадову особу органу, до компетенції якого належить призначення керівника (органів управління) боржника - ДП "Харківський електромеханічний завод" (код 05405575), у разі потреби забезпечити проведення зборів чи засідання відповідного органу та продовжувати виконувати повноваження керівника (органів управління) боржника до призначення в установленому порядку керівника (органів управління) боржника.

Київська ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області з ухвалою місцевого господарського суду не погодилась, звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанціїї норм матеріального та процессуального права, просить ухвалу господарського суду Харківської області від 24.03.2016 по справі №922/5419/15 скасувати. Також в апеляційній скарзі заявник просить замінити неналежну сторону - ДПІ у Московському районі м. Харківа ГУ ДФС у Харківській області на її правонаступника - Київську ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

Одночасно з апеляційною скаргою скаржником надано клопотання про поновлення пропущеного строку, встановленого для подання апеляційної скарги.

Заслухавши думку судді-доповідача стосовно вищевказаного клопотання у відповідності до вимог частини 2 статті 93 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що у його задоволенні має бути відмовлено з наступних підстав.

За змістом положень ст. 91 Господарського процесуального кодексу України сторона наділена правом оскарження судового рішення, що є однією з необхідних умов реалізації, встановленого законом права на судовий захист.

Однак, наявність права на апеляційне оскарження не є безумовною підставою для здійснення судового захисту шляхом прийняття апеляційної скарги, поданої з порушенням встановленого процесуальним законом порядку.

Відповідно до положень статті 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану ухвалу було винесено судом першої інстанції 24.03.2016 року та 28.03.2016, тобто у строк, визначений ст. 87 ГПК України, направлено учасникам провадження у справі про банкрутство, про що свідчить штамп канцелярії господарського суду на зворотній стороні ухвали. (а.с. 92 т. 20)

В доданому до апеляційної скарги від 20.09.2016 року (вх. №2556) клопотанні про відновлення пропущеного строку заявник просить відновити строк на подання апеляційної скарги та вважає, що його пропущено з поважних причин.

Відповідно до частини 1 статті 53 ГПК України, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Отже, відновлення пропущеного строку є правом суду виходячи з встановлення поважності причин пропуску строку. При цьому поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Таким чином, для відновлення процесуального строку заявник має довести суду наявність відповідних обставин, їх поважність та непереборність, у зв'язку з тим, що норма про можливість відновлення процесуальних строків є по суті пільгою, що може використовуватися лише як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного із процесуальних строків.

З огляду на приписи статті 53 ГПК клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах.

Так, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження заявник посилається на те, що під час інвентаризації судових справ заявником встановлено, що особою, відповідальною за супроводження даної справи в суді першої інстанції, було пропущено строк на подання апеляційної скарги по справі №922/5419/15. У зв'язку цим, вказану посадову особу за неналежне виконання службових обов'язків було звільнено згідно наказу ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 16.03.2016 №27-0 «Про звільнення ОСОБА_1.».

Разом з тим, колегія суддів вважає, що наведені апелянтом доводи не можуть вважатись поважними для відновлення пропущеного процесуального строку, оскільки спростовуються самими доводами заявника. Так, зокрема, з матеріалів справи вбачається, що оскаржувану ухвалу винесено судом першої інстанції 24.03.2016 року, в той же час, особу, відповідальну за своєчасне подання апеляційної скарги було звільнено із займаної посади 16.03.2016, тобто до моменту винесення оскаржуваної ухвали. Крім того, в матеріалах справи міститься наказ ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 16.03.2016 №27-0 «Про звільнення ОСОБА_1.» зі змісту якого вбачається, що вказана особа була звільнена із займаної посади у зв'язку із скороченням штату. (а.с. 161 т. 20)

За таких обставин, наведені апелянтом в обґрунтування причин пропуску строку подання апеляційної скарги обставини не можуть бути визнанні судом поважними, оскільки в даному випадку є питаннями внутрішньої діяльності установи, пов'язані з належною організацією її роботи, тобто обставинами, які повністю залежать від його волевиявлення і мають суб'єктивний характер.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що скаржником не надано доказів наявності об'єктивних обставин, що перешкоджали йому своєчасно скористатися наданими законодавством процесуальними правами, зокрема, на апеляційне оскарження, а тому правові підстави для відновлення пропущеного скаржником майже на 6 місяців процесуального строку подання апеляційної скарги відсутні.

За приписами ч. 2 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи, що заявником скарги не доведено наявності об'єктивних обставин, що перешкодили б йому подати апеляційну скаргу в межах встановленого процесуальним законом строку, колегія суддів не знаходить підстав для визнання причин пропуску процесуального строку поважними та для відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, отже у відповідності до частини 2 статті 93 та на підставі п.4 ст.97 ГПК України, вказана скарга має бути повернута заявникові.

Керуючись ст. 53, 86, 93, п. 4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, м. Харків про відновлення строку на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Харківської області від 24.03.2016 у справі 922/5419/15 відмовити.

Повернути апеляційну скаргу Київській ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, м. Харків.

Додаток заявнику - матеріали апеляційної скарги на 28 арк., у т.ч. платіжне доручення №999 від 15.09.2016.

Головуючий суддя Тарасова І. В.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Пуль О.А.