ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2016р. Справа№ 914/2039/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Трускавецького В.П.,

при секретарі судового засідання Краєвському І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів,
до відповідача:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів,
про: стягнення 39.826,42 грн.
За участю представників:
позивача:Малиняк В.А. - представник (довіреність №2302-вих-709 від 05.01.2016 р.),
відповідача:не з'явився.

Присутнім представникам учасників судового процесу права і обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), роз'яснено. Заяв про відвід суду не поступало. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу учасниками судового процесу заявлено не було.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 39.826,42 грн. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.08.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 07.09.2016 р. Ухвалою суду від 07.09.2016 р. розгляд справи відкладено на 20.09.2016 р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач у порушення Договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Ф-5056-7 від 26.02.2007 р. не повернув орендоване приміщення після припинення дії договору. Внаслідок чого позивачем нарахована відповідачу неустойка у розмірі 39.826,42 грн. за період з 01.09.2012 р. по 12.02.2014 р. (фактичне виконання наказу господарського суду Львівської області у справі №5015/3891/12 від 21.11.2012 р. про зобов'язання СПД-ФО ОСОБА_1 повернути Управлінню комунальної власності ДЕП ЛМР нежитлове приміщення загальною площею 29,3 кв.м., що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Конотопська, 6).

В судове засідання представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, подав документи на виконання вимог ухвали суду та надав усні пояснення по суті справи.

В судове засідання представник відповідача повторно не з'явився, хоч був належно повідомлений про час, місце та дату розгляду справи, що підтверджується повернутим на адресу суду поштовим конвертом з довідкою поштового зв'язку форми ф.20 з причиною повернення «за терміном зберігання» (долученим до матеріалів справи), а також копією згрупованих рекомендованих відправлень суду, що підтверджує надіслання відповідачу ухвали суду 07.09.2016 р., причин неприбуття не повідомив, відзиву на позов не подав.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Строки, що встановлюються судом (наприклад, строк для усунення недоліків позовної заяви чи апеляційної скарги), повинні відповідати принципу розумності. Визначаючи (на власний розсуд) тривалість строку розгляду справи, суд враховує принципи диспозитивності та змагальності, граничні строки, встановлені законом, для розгляду справи при визначенні строків здійснення конкретних процесуальних дій, складність справи, кількість учасників процесу, можливі труднощі у витребуванні та дослідженні доказів тощо. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Таким чином, з метою дотримання балансу прав та інтересів сторін у справі, дотримання розумності строку розгляду справи та за умови достатності наявних у справі матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, суд здійснює розгляд справи за відсутності представника відповідача.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (підпункт 3.9.2 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 р. № 18 (із змінами та доповненнями).

Враховуючи те, що позивачем надано достатньо матеріалів для розгляду справи по суті, відповідач відзив на позов не подав, проти позову не заперечив, не забезпечив явку свого повноважного представника в судове засідання, не скористався наданим йому правом на участь у судовому процесі, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи, відповідно до ст. 75 ГПК України, у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, суд встановив наступне.

Між сторонами у справі укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Ф-5056-7 від 26.02.2007 р. (надалі - Договір).

За цим Договором Орендодавець (позивач у справі) на підставі наказу управління комунальноо майна №399-О від 12.07.2006 р. та договору оренди №Ф-0658 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) від 19.03.2002 р. передає, а Орендар (відповідач у справі) приймає у строкове платне користування нерухоме майно (надалі - об'єкт оренди), що знаходиться на балансі ЛКП «Затишне», надалі Балансоутримувач.

Об'єктом оренди є нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Конотопська, 6, загальною площею 29,30 кв.м. (п. 1 Договору).

Згідно з п. 4.1. Договору розмір місячної орендної плати за об'єкт оренди визначається відповідно до чинної на момент укладення даного Договору Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою міської ради №98 від 31.10.2002 року і складає (48500,00*0,1294)/12*1,02*1,026*1,018*1,009*1,005 = 565,00 грн. на момент укладення Договору. Враховувати індекс інфляції за лютий 2007 року. Розмір орендної плати підлягає індексації за відповідний період (місяць, квартал, рік). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Відповідно до п. 4.3. Договору орендна плата сплачується Орендарем на підставі наданих (виставлених) йому рахунків не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць. Вказані рахунки виставляються органами, визначеними відповідними нормативними документами Львівської міської ради (виконавчого комітету), чинними на час дії цього договору. Несплата орендної плати в повному обсязі протягом трьої місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди. У випадку прострочення по сплаті орендних платежів Орендар сплачує пеню в розмірі передбаченому чинним законодавством.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.10.2012 р. у справі №5015/3891/12 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з СПД-ФО ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради 52.593,14 грн. - заборгованості. Розірвано Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Ф-5056-7 від 26.02.2012 р., укладений між Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради та СПД-ФО ОСОБА_1 Зобов'язано СПД-ФО ОСОБА_1 повернути Управлінню комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради нежитлові приміщення загальною площею 29,3 кв.м., що знаходяться за адресою вул. Конотопська, 6 у м. Львові. Стягнуто з СПД-ФО ОСОБА_1 в доход Державного бюджету України 2.682,50 грн.

Постановою державного виконавця Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції від 12.02.2014 р. ВП №36244182 закінчено виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Львівської області від 21.11.2012 р. про зобов'язання СПД-ФО ОСОБА_1 повернути Управлінню комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради нежитлові приміщення загальною площею 29,3 кв.м., що знаходяться за адресою вул. Конотопська, 6 у м. Львові. Згідно з актом державного виконавця від 12.02.2014 р. наказ від 21.11.2012 р. виконано, звільнено та передано стягувану (позивачу у справі) нежитлові приміщення загальною площею 29,3 кв.м., що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Конотопська, 6.

Оскільки відповідачем добровільно та своєчасно не повернуто орендоване приміщення, позивач на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України просить стягнути неустойку у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення з 01.09.2012 р. по 12.02.2014 р. в розмірі 39.826,42 грн.

Доказів повної або часткової оплати заборгованості сторонами не подано.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Між сторонами у справі виникли зобов'язання на підставі Договору в силу пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України. Згідно зі статтею 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Приписами статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Згідно з частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.10.2012 р. у справі №5015/3891/12 розірвано Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Ф-5056-7 від 26.02.2012 р. укладений між Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради та СПД-ФО ОСОБА_1 Зобов'язано СПД-ФО ОСОБА_1 повернути Управлінню комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради нежитлові приміщення загальною площею 29,3 кв.м., що знаходяться за адресою вул. Конотопська, 6 у м. Львові. Відповідач вказані нежитлові приміщення позивачу не повернув, а свій обов'язок з повернення виконав 12.02.2014 р., що підтверджується постановою державного виконавця Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції від 12.02.2014 р. ВП №36244182 закінчено виконавче провадження

Відтак, позивачем нарахована неустойка за користування нежитловим приміщенням в сумі 39.826,42 грн. за період по 12.02.2014 р. фактичне виконання рішення суду.

В силу положень частини третьої 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно п. 5.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» застосовуючи приписи статті 785 ЦК України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

Згідно з частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Належних та допустимих доказів звернення до позивача про повернення майна, доказів неможливості повернення майна протягом вказаного періоду відповідачем не надано, а судом не встановлено. Обставини справи свідчать проте, що орендоване майно до моменту його передачі орендодавцеві знаходилось у володінні і користуванні відповідача, (з врахуванням правової позиції, зазначено у Постановах Верховного Суду України від 19.08.2014 р. у справі №5015/4879/12 та від 02.09.2014 р. у справі №927/1215/13).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідачем передано позивачу орендоване приміщення, про що свідчить акт державного виконавця від 12.02.2014 р. Орендарем добровільно та своєчасно не повернуто орендоване приміщення у встановлений термін, тому орендодавцем нарахована неустойка в порядку статі 785 Цивільного кодексу України за період з 01.09.2012 р. по 12.02.2014 р. в розмірі 39.826,42 грн.

За наведених обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки у сумі 39.826,42 грн., є обґрунтовано та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статей 32, 33, 38 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 43 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, судовий збір в розмірі 1.378,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1; індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) на користь Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (адреса: площа Галицька, будинок 15, місто Львів, Львівська область, 79008; ідентифікаційний код 25558625) 39.826,42 грн. неустойки та 1.378,00 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.09.2016 р.

Суддя Трускавецький В.П.