РІШЕННЯ

"09" вересня 2016 р.Справа № 921/432/16-г/10

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Півторака М.Є.

За участю секретаря судового засідання Цимбалюк І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: 16 державної пожежно-рятувальної частини Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, 47100, м. Шумськ, вул. Заводська, 3 Тернопільської області,ідентифікаційний код юридичної особи 38043941

до відповідача: ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Лан", 47154,Тернопільська область, Шумський район, с. Темногайці, ідентифікаційний код юридичної особи 32807970

про стягнення боргу в сумі 12 115,82 грн.

За участі представників:

позивача: ОСОБА_2 головного фахівця юридичного сектору, довіреність №25-1/85 від 11.07.2016 року;

відповідача: не прибув;

У розпочатому судовому засіданні представника позивача ознайомлено з процесуальними правами та обовязками згідно з ст. 20,22 ГПК України.

За відсутності відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

Позивач - 16 державна пожежно-рятувальна частина Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, 47100, м. Шумськ, вул. Заводська, 3 Тернопільської області звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Лан", Тернопільська область, Шумський район, с. Темногайці заборгованості за аварійно-рятувальне обслуговування в сумі 12 115,82 грн; відшкодування понесених судових витрат просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором № 29 на обслуговування державними аварійно-рятувальними службами обєктів та окремих територій, укладеного між сторонами 12 липня 2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач надав Договір №29 на обслуговування державними аварійно-рятувальними службами обєктів та окремих територій від 12.07.2013 року; Акт виконання умов договору № 29 за липень 2013 року; Претензію про сплату боргу від 12.12.2014 року; лист №25-1/14 від 11.02.2015 року; Розрахунок суми боргу; суду рішення господарського суду Тернопільської області від 09 червня 2016 року у справі №921/240/16-г/10, інші документи, які знаходяться в матеріалах справи.

Посилається на приписи статей 509, 525, 526, 549, 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 25.07.2016 р. порушено провадження у справі №921/432/16-г/10 та призначено судове засідання за участю представників сторін о 10 год. 45 хв. 05 серпня 2016 року.

Ухвала господарського суду від 25.07.2016 року про призначення судового засідання була направлена сторонам по справі рекомендованою кореспонденцією за адресами, вказаними у позовній заяві.

Представник позивача у судове засідання 05 серпня 2016 року прибув.

05.08.2016 року через канцелярію господарського суду від відповідача ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Лан", с. Темногайці Шумського району Тернопільської області поступило клопотання (вх. № 14569 від 04.08.2016 року) про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю направити свого представника у судове засідання. В поданому клопотанні відповідач повідомив, що позов не визнає; обґрунтований відзив на позов буде направлений суду у наступне судове засідання.

У звязку з неприбуттям у судове засідання 05.08.2016 року представника відповідача та поданого СТОВ "Агро-Лан" клопотання розгляд справи було відкладено до 15 год. 45 хв. 23 серпня 2016 року в порядку статті 77 ГПК України

17 серпня 2016 року відповідач у справі сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Лан", с. Темногайці Шумського району через канцелярію господарського суду подало письмовий відзив на позовну заяву (вх. № 15117) у якому зазначає, що не визнає позов; вважає, що договір на обслуговування державними аварійно-рятувальними службами обєктів та окремих територій №29 від 12.07.2013 року закінчив термін своєї дії 12.07.2015 року; жодна із послуг, яка передбачена договором відповідачу не надавалася; посилається на неправильність нарахування інфляційних втрат та 3% річних; здійснено їх перерахунок.

Окрім того, представником відповідача СТОВ "Агро-Лан" подано клопотання від 09.08.2016р. про відкладення розгляду справи на іншу дату у звязку з неможливістю направити свого уповноваженого представника в судове засідання 23.08.20116р. через його перебування у відпустці до 27.08.2016р..

У судове засідання 23.08.2016 року представник відповідача у судове засідання не прибув; заперечень щодо позовних вимог позивачем суду не надав.

Ухвалою суду від 23.08.2016р., в зв'язку з неявкою представника відповідача розгляд справи відкладено до 09 год. 40 хв. 09 вересня 2016 року.

07 вересня 2016 року від СТОВ "Агро-Лан", с. Темногайці поступило клопотання по справі №921/432/16-г/10 про неможливість забезпечити присутність на 09 год. 40 хв. 09 вересня 206 року свого представника, у звязку з чим, керуючись ст. 22 ГПКМ України просить провести засідання по справі без участі представника відповідача.

Оскільки, участь представників сторін у судове засідання не визнавалося обовязковою, надані позивачем документи є достатніми, а тому суд розглядає позов в порядку статті 75 ГПК України за наявними у справі матеріалами.

09 вересня 2016 року представник позивача у судове засідання прибув; суд перейшов до розгляду справи по суті та заслухав пояснення представника позивача, який підтримав заявлені позовні вимоги та розглянув заперечення відповідача, які викладені у письмовому відзиві.

В судовому засіданні 09.09.2016 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення згідно приписів статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, оцінивши зібрані по справі докази, господарський суд встановив наступне:

Відповідно до ч. 1 статті 1 Господарського процесуального Кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності (далі підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 Господарського Кодексу України встановлено, що кожний субєкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Зазначена стаття визначила шляхи захисту прав та законних інтересів зазначених субєктів.

Стаття 16 Цивільного Кодексу України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та визначає способи захисту цивільних прав та інтересів.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (частина друга п. 1 ст. 16 ЦК України).

Позивач у справі 16 державна пожежно-рятувальна частина управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області місцезнаходження органів управління якого м. Шумськ є юридичною особою і включене до Єдиного державного Реєстру підприємств та організацій України, ідентифікаційний код 38043941, що підтверджується Довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а тому наділене правом на звернення до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до статті 54 Господарського процесуального кодексу України, звертаючись з позовом до господарського суду, позивач самостійно визначає в позові предмет позову та його підстави, тобто, ті обставини, якими він обґрунтовує поданий позов; розглядаючи справу, господарський суд не може вийти за межі зазначених у позові предмету та підстав, за винятком випадків, прямо передбачених процесуальним законодавством.

Предметом позову 16 державна пожежно-рятувальна частина управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, м. Шумськ Тернопільської області визначила стягнення з відповідача СТОВ "Агро-Лан", с. Темногайці Шумського району грошових коштів за надання послуг в сумі 12 115,00 грн.

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту права є таким, що відповідає статтям 15, 16 Цивільного кодексу України.

Вказавши відповідачем у справі Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Лан", місцезнаходження якого с. Темногайці Шумського району Тернопільської області позивач вважає, що вказана юридична особа порушила його права.

В силу ст. 11 ЦК України цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1 ст. 202 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 12 липня 2013 року між 16 державною пожежно-рятувальною частиною Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області (виконавець/позивач по справі) та ОСОБА_1 товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Лан" (замовник/відповідач по справі) було укладено договір №29 на обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій.

Відповідно до п. 1.1 даного договору, предметом останнього є організація та здійснення виконавцем аварійно-рятувального обслуговування об'єкта (об'єктів) замовника з метою своєчасного реагування та виконання аварійно-рятувальних робіт при виникненні на об'єкті (об'єктах) замовника надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків, а також профілактичної роботи із запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характерів, спрямованої на поліпшення техногенної безпеки об'єктів та підвищення рівня підготовленості об'єкта до рятування людей та ліквідації надзвичайних ситуацій.

Вартість функціонування структурних підрозділів виконавця у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації або загрози її виникнення у кількості 1 (однієї) оперативної одиниці складає 3 533,93 грн. на рік. Ця вартість встановлена сторонами на основі розрахунку, який додається і є невід'ємною частиною даного договору. Порядок оплати вказано у протоколі домовленості сторін про вартість обслуговування, який є невід'ємною частиною даного договору (п. 4.1. договору).

Протоколом домовленості сторін про вартість та порядок розрахунку аварійно-рятувального обслуговування об'єкту СТОВ "Агро-Лан" сторони погодили, що вартість обслуговування із розрахунку утримання 1(однієї) оперативної одиниці складає 3 533,93 грн. в рік протягом строку дії договору зі щомісячною оплатою відповідно до умов договору 294,49 грн.

Згідно з п. п. 6.1, 6.2. договору, останній вступає в силу з моменту підписання та діє на протязі 12-ти місяців. Якщо за 10-ть днів до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявить письмово другій стороні про його розірвання, договір вважається продовженим на наступні 12-ть місяців.

Суд відзначає, що стягнення боргу з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Лан", с. Темногайці Шумського району вже було предметом судового розгляду у господарському суді Тернопільської області у справі №921/240/16-г/10.

Так, рішенням господарського суду Тернопільської області від 09 червня 2016 року у зазначеній вище справі суд задовольнив частково позов 16 державної пожежно-рятувальної частини Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій м. Шумськ та стягнув з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Лан", с. Темногайці Шумського району Тернопільської області 588,98 грн основного боргу, 487,08 грн інфляційних нарахувань, 42,04 грн 3% річних.

Під час розгляду справи №921/240/16-г/6 за позовом 16 державної пожежно-рятувальної частини Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій, м. Шумськ до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Лан", с. Темногайці Шумського району судом досліджувався строк дії договору №29 від 12 липня 2013 року.

Зокрема, у рішенні від 09 червня 2016 року у вказаній справі суд вказав, що оскільки, сторонами не надано суду доказів припинення договору в порядку, встановленому зазначеними вище п. п. 6.1., 6.2, тому вказаний правочин пролонговано до липня 2016 року.

Частиною третьою статті 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, договір №29 на обслуговування державними аварійно-рятувальними службами обєктів та окремих територій, укладеного 12 липня 2013 року пролонговано до липня 2016 року і іншого судом не встановлено.

Таким чином, твердження сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Лан", с. Темногайці Шумського району Тернопільської області про припинення дії договору №29 від 12 липня 2013 року спростовуються, оскільки, останнім відповідно до п. 6.2. Договору, за 10 днів до закінчення терміну дії Договору не заявлено письмово другій стороні, зокрема, позивачу про його розірвання.

Згідно п. 4.2 вказаного договору, оплата за функціонування структурних підрозділів в режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації або загрози її виникнення у кількості 1 (однієї) оперативної одиниці здійснюється на підставі акту виконання умов договору, який надсилається виконавцем замовнику щомісячно.

Протягом п'яти робочих днів з дня одержання актів виконання умов договору замовник повинен був підписати та повернути їх виконавцю або подати обґрунтовані письмові заперечення виконавцю. В іншому випадку послуги вважались такими, що надані в повному обсязі.

Відповідно до п. 4.4 правочину та абз. 3-го Протоколу домовленостей, плата виконавцю замовником здійснюється щомісячним перерахуванням коштів на розрахунковий рахунок виконавця в розмірі 1/12 річної суми в строк до 10-го числа місяця, що слідує за звітним. Оплата проводиться знову ж таки згідно актів виконання умов договору.

Системний аналіз змісту п. п. 4.1, 4.2, 4.4 договору і Протоколу домовленостей та приписів ст.ст. 11, 509, 526, 529, 530, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173-175, 179 Господарського кодексу України дає підстави вважати, що акти виконання умов договору повинні були одержуватись замовником обов'язково, для надання йому можливості підписати їх або надати письмові заперечення. Після цього, до 10-го числа наступного за цим місяця (за відсутності між сторонами спору) замовник повинен був здійснити оплату вартості послуг.

У зв'язку з цим, суд критично оцінює доводи представника позивача (виконавця послуг) про виникнення у замовника обов'язку щомісячно оплачувати вартість послуг і без доказів вручення йому відповідних актів, оскільки, розмір плати і так відомий.

Як встановлено в у судовому засіданні та вбачається з рішення господарського суду Тернопільської області №921/240/16-г/6, факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо сплати коштів за надані позивачем послуги на підставі зазначеного вище договору за період з 12.10.2013р. по 12.12.2013р. на загальну суму 588,98 грн. по актах виконання умов договору за жовтень, листопад 2013 року, які одержані відповідачем нарочно та визнано факт несплати за даними Актами.

Дана сума заборгованості, а саме: 588,98 грн. стягнута з відповідача рішенням суду по справі №921/240/16-г/6 від 09.06.2016р. на користь позивача 16 ДПРЧ УДСУ у Тернопільській області.

В судовому засіданні встановлено та не заперечно позивачем, що Акти виконання умов Договору №29 від 12.07.2013р. в період за серпень 2013 року по березень 2016 року (крім жовтень, листопад 2013 року) було направлено супровідним листом №25-1/32 від 04.04.2016р. та отримано відповідачем згідно представленого копії повідомлення про вручення поштового відправлення 08 квітня 2016р. Відтак, строк їх оплати ТОВ "Агро-Лан", с. Темногайці Шумського району становив до 10.05.2016р., про що зазначено і у рішенні господарського суду по справі №921/240/16-г/6 від 09.06.2016р..

Отже, враховуючи вищенаведене, позивач 16 державна пожежно-рятувальна частина Управління ДС України з надзвичайний ситуацій у Тернопільській області правомірно звернувся з позовом про стягнення основної заборгованості в сумі 8 834,70 грн. з ТОВ "Агро-Лан".

Згідно ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємств з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобовязань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечить законодавству України.

Відповідно до частини першої статті 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною другою статті 193 ГК України передбачено, що до виконання господарських договорів, згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного Кодексу України, в силу зобовязання, яке виникає між сторонами, одна сторона (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язана вчинити певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а інший кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтями 525,526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, в силу ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, між позивачем та відповідачем по Договору №29 на обслуговування державними аварійно-рятувальними службами обєктів та окремих територій від 12.07.2013 року виникли зобовязання про надання послуг.

Досліджені у судовому засіданні документи підтверджують, що відповідач у справі отримав 08.04.2016р. Акти виконання умов договору за період з серпня 2013 року по березень 2016 року (окрім жовтень, листопад 2013 року) згідно яких заборгованість становить 8 834,70 грн.

Пунктом 1 статті 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобовязання припиняються: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобовязання; у разі поєднання управленої та зобовязаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, матеріалами справі підтверджується, що за відповідачем ТОВ "Агро-Лан", с. Темногайці по Актах виконання умов договору №29 від 12.07.2013р. числиться заборгованість в сумі 8 834,70 грн.). Доказів сплати вказаної заборгованості відповідач у справі суду не надав, що є неприпустимим.

Враховуючи, що відповідач на день розгляду не надав суду доказів про погашення заборгованості перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги 16 ДПРЧ УДСУ у Тернопільській області щодо стягнення з ТОВ "Агро-Лан", с. Темногайці Шумського району заборгованості по договору №29 на обслуговування державними аварійно-рятувальними службами обєктів та окремих територій від 12.07.2013 року, яка виникла станом на 10.05.2016 р., підлягають до задоволення в сумі 8 834,70 грн. як обґрунтовано заявлені, підтверджені документально та неоспорені останнім.

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною третьою ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини першої ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з п. 5.3. договору, за порушення терміну оплати сплачується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У пункті 2.5. Постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. (із змінами та доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого господарського суду України від 10 липня 2014 року № 6, від 16 грудня 2015 року № 2) "Про деякі питання практики застосування законодавства ппро відповідальність за порушення грошових зобовязань", щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як 8 установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Враховуючи вищенаведене та представлений розрахунок пені позивачем за період з 12.07.2013р. по 12.09.2013р. та з 12.12.2013-12.04.2016р. та відповідно до п. 4.4. Договору, суд відмовляє у стягненні в сумі 54,70 грн.

Пунктом 2 статті 625 Цивільного Кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач 16 державна пожежно-рятувальна частина Управління Державної служби України з надзвичайний ситуацій у Тернопільській області, м. Шумськ просить суд стягнути з відповідача інфляційні нарахування, що становить 2 883,76 грн. та 3% - річних в сумі 342,66 грн.

Здійснивши перерахунок пені, інфляційних нарахувань та 3% річних відповідно до п. 4.4. Договору, а саме: періоду виникнення боргу, суд задовольняє 3 % - річних в сумі 44,17 грн.. В задоволені вимог про стягнення 54,70 грн пені, 2 883,76 грн. - інфляційних нарахувань та 298,49 грн. - 3% річних слід відмовити.

Відповідно до статті 49 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Оскільки, до виникнення спору призвели неправомірні дії Відповідача (ТОВ "Агро-Лан"), суд прийшов до висновку, що відшкодування судового збору, згідно ст.ст. 44-49 ГПК України та Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу УІ Господарського процесуального кодексу України" (в редакції від 10.07.2014 року), покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи зменшення позовних вимог, суд також вважає за доцільне роз'яснити, що судовий збір у сумі 368,09 грн. в порядку ст. 7 Закону України "Про судовий збір", п. 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України, "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21 лютого 2013 року, може бути повернуто позивачу за його письмовою заявою.

На підставі наведеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 32, 33, 43, 54, 82, 84,116, 117 ГПК України, ст.ст. 20, 193 Господарського Кодексу України, ст. ст. 11, 525, 526, 901 Цивільного Кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Лан", (с. Темногайці, Шумський район, Тернопільська область, 47154, код 32807970) на користь 16 державної пожежно-рятувальної частини Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій (вул. Заводська, 3, м. Шумське, Шумський район, Тернопільська область, 47100, код 38043941) 8 834,70 грн. основного боргу, 44,17 грн. - 3% річних та 1 009,91 грн. сплаченого судового збору. Видати наказ.

3.В решті позову відмовити.

4.Рішення набуває законної сили в десятиденний строк з дня його підписання.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення, через місцевий господарський суд.

5.Наказ видати стягувачеві після набрання рішенням законної сили.

6.Повне рішення складено 19 вересня 2016 року.

Суддя М.Є. Півторак