РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2016Справа №910/8874/16
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Контракт"

про розірвання договору оренди від 07.04.2015 року, стягнення 321 157,86 грн., зобов'язати звільнити та повернути приміщення

Представники сторін:

від позивача: Курбак Ж.Б. - представник за довіреністю № б/н від 01.10.2015 р.;

від відповідача: Оленяк В.С. - представник за довіреністю б/н від 02.11.2015 р.

встановив :

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" до товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Контракт" про розірвання договору оренди від 07.04.2015 року, стягнення 321 157,86 грн., зобов'язати звільнити та повернути приміщення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.04.2015 року між ним та відповідачем укладено договір оренди нежитлового приміщення розташованого за адресою: м. Тернопіль, вул. Лозовецька, 13.

Проте, у відповідача станом на момент подання позову утворилась заборгованість по орендній платі в розмірі 316 474,00 грн.

У зв'язку з істотним порушенням відповідачем умов договору оренди, 06.04.2016 року на його адресу позивачем направлено листи з вимогою сплатити заборгованість з орендної плати, попередження про розірвання договору оренди у зв'язку з істотним його порушенням.

Також, позивачем надіслано відповідачу листи з вимогою сплатити заборгованість з орендної плати, та у зв'язку з розірванням договору оренди, звільнити в термін до 20.04.2016 року приміщення.

Проте, вищезазначені листи не були вручені відповідачу та були повернуті відповідачу за закінченням встановленого терміну зберігання.

У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з вимогами про розірвання договору оренди від 07.04.20115 року, стягнення заборгованості за договором оренди в сумі 321 157,86 грн. в тому числі 316 474,00 заборгованості зі сплати орендної плати, 1 994,06 грн. пені, 1 642,24 грн. - 3% річних, 1047,56 грн. - інфляційних втрат, зобов'язання ТОВ «Роял Контракт» звільнити приміщення загальною площею 1058,4 кв.м, розташовані за адресою: м. Тернопіль, вул.. Лозовецька, 13, зобов'язати ТОВ «Роял Контракт» повернути ТОВ «Домобудівник» адміністративні приміщення загальною площею 1058,4 кв.м, розташовані за адресою: м. Тернопіль, вул.. Лозовецька, 13.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 17.05.2016 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 06.06.2016 року.

06.06.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи по справі, клопотання про витребування доказів по справі.

06.06.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав заперечення на позовну заяву.

В судовому засіданні 06.06.2016 року представник позивача підтримав подане клопотання про витребування доказів по справі.

Представник відповідача не заперечував проти даного клопотання.

Представник відповідача надав додаткові документи по справі.

Суд задовольнив клопотання позивача про витребування доказів по справі.

Суд зобов'язав представника відповідача надати оригінал договору оренди від 07.04.2015 р.

Представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача не заперечував проти даного клопотання відповідача.

В судовому засіданні оголошено перерву до 04.07.2016 року.

30.06.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив суд стягнути заборгованість за договором оренди в сумі 455 442,46 грн. в тому числі 443 482,00 заборгованості зі сплати орендної плати, 4 580,39 грн. пені, 3 766,16 грн. - 3% річних, 3 613,91 грн. - інфляційних втрат.

04.07.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 04.07.2016 року представник відповідача не надав суд оригінал договору оренди від 07.04.2015 р.

Суд зобов'язав представника позивача надати акти передачі нежитлових приміщень, відповідача - оригінал договору оренди від 07.04.2015 р. та оголошено перерву до 18.07.2016 року.

18.07.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи по справі.

В судовому засіданні 18.07.2016 року представник відповідача надав суд оригінал договору оренди від 07.04.2015 р.

Суд зобов'язав представника відповідача надати суду оригінал акту приймання-передачі від 07.04.2015 р. на виконання пункту 2.1. договору та копію для залучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні оголошено перерву до 06.09.2016 року.

05.09.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав письмові пояснення по справі та заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив суд стягнути заборгованість за договором оренди в сумі 588 655,05 грн. в тому числі 570 490,00 заборгованості зі сплати орендної плати, 8 091,29 грн. пені, 6 650,36 грн. - 3% річних, 3 423,40 грн. - інфляційних втрат.

У відповідності до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

В судовому засіданні 06.09.2016 року представник відповідача надав суду оригінал акту приймання-передачі від 07.04.2015 р. на виконання пункту 2.1. договору для огляду та копію для залучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні оголошено перерву до 13.09.2016 року.

09.09.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 13.09.2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

07.04.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Роял Контракт" (орендар) укладено договір оренди.

Відповідно до п. 1.1 договору, відповідно до умов цього договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування на умовах оренди адміністративні приміщення з обладнанням (надалі - об'єкт оренди), які розташовані за адресою: місто Тернопіль, вулиця Лозовецька, будинок 13, загальною площею 1058,4 кв.м. Перелік приміщень об'єкту оренди вказані в акті приймання-передачі, який є додатком 1 до договору.

Об'єкт оренди є власністю орендодавця на підставі договору купівлі-продажу державного майна Тернопільського домобудівного комбінату від 30.07.1993 р., посвідченого державним нотаріусом першої Тернопільської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за номером 1-2175 (свідоцтво про право власності на майно реєстраційний номер 6 від 23.11.1993 року).

Загальна вартість об'єкту оренди становить 882 450 грн. та підлягає індексації (п.1.2 договору).

Об'єкт оренди передається в користування для здійснення орендарем господарської діяльності (п. 1.2 договору).

Частиною 1 статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 11.3 договір набуває чинності з моменту підписання сторонами цього договору і діє протягом усього терміну оренди, встановленому п. 3 цього договору.

Термін оренди становить 35 календарних місяці із моменту прийняття орендарем об'єкту оренди за актом прийому-передачі (п.3.1 договору).

Згідно з ч.1 статті 765 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Вступ орендаря у володіння та користування об'єктом оренди відбувається в порядку, визначеному Актом. Передача об'єкта оренди здійснюється за актом приймання-передачі (п. 2.1 договору).

07.04.2015 року між сторонами договору оренди підписано акт приймання-передачі за договором оренди від 07.04.2015 року , відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове володіння та користування нежитлове приміщення, загальною площею 1058,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вулиця Лозовецька, будинок 13 (далі об'єкт оренди), а саме: приміщення підвалу № 1-VII загальною площею 104,3 кв.м., № IX - XI загальною площею 11,8 кв.м., приміщення № 1-1 1-7 загальною площею 90,6 кв.м., приміщення № 1.17 - 1.18 загальною площею 49,7 кв.м., приміщення № 2-1 - 2-17 загальною площею 304,1 кв.м., приміщення № ХХХПІ - XLI загальною площею 154.9 кв.м., приміщення № 3-3 - 3-4 загальною площею 30,2 кв.м., приміщення №3-12 загальною площею 33,8 кв.м. приміщення № 3-16 загальною площею 16,3 кв.м.

Інші приміщення передаються у користування орендаря протягом 5 днів з моменту звільнення їх попередніми користувачами. Про факт звільнення приміщень попередніми користувачами орендодавець письмово повідомляє орендаря. При цьому складання додаткового акту приймання- передачі не здійснюється.

У відповідності до п. 1 статті 762 ЦК України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

За користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності, у розмірі 60 гривень за квадратний метр за кожен місяць терміну оренди, з врахуванням індексу інфляції (п.4.1 договору).

Згідно з п.4.2 договору, орендна плата сплачується в безготівковому порядку шляхом перерахування суми, зазначеної у п. 4.1 цього договору на поточний рахунок орендодавця щомісячно не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним.

При цьому орендна плата за перші шість місяців оренди не сплачується.

В матеріалах справи наявний підписаний між сторонами акт на виконання п.2.1 договору оренди від 07.04.2015 року, в якому зазначено, що впродовж шести місяців від дати підписання договору оренди орендодавець має право користуватися об'єктом оренди, як власник. При цьому сторони виходять з того, що об'єкт оренди фактично переданий орендарю з дати підписання акта приймання-передачі.

За цей період орендна плата не вноситься.

З 06.10.2015 року орендодавець припиняє використання об'єкту оренди. З цього є моменту орендар реалізує свої права та обов'язки за договором оренди в повному обсязі, відповідно до його умов.

Відповідно до п.4.3 договору, орендна плата сплачується на підставі виставлених орендодавцем рахунків. Якщо рахунок не буде наданий орендодавцем орендареві (його уповноваженому представнику) до 10 числа місяця наступного за розрахунковим, орендар зобов'язаний визначити розмір орендної плати самостійно згідно до умов договору та сплатити її в строк не пізніше 13-го числа місяця наступного за розрахунковим. Така сплата не буде вважатися простроченням платежу.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.3.2 договору передбачено, що орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату на умовах, визначених у розділі 4 договору.

Як зазначено позивачем та вбачається з матеріалів справи, відповідачем здійснено два платежі по договору оренди, а саме 02.11.2015 року на суму 63 550,00 грн. та 11.01.2016 року на суму 1 000,00 грн.

Суд не погоджується з твердженням відповідача щодо того, що йому було передано по акту тільки 795,7 кв.м, а не 1058,4 кв.м. та зазначає наступне.

Дійсно, відповідно до підписаного 07.04.2015 року сторонами договору оренди акту приймання-передачі за договором оренди від 07.04.2015 року зазначено, що передається у тимчасове володіння та користування нежитлове приміщення, загальною площею 1058,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вулиця Лозовецька, будинок 13, проте фактично передано 797,5 кв.м.

Дальше в акту зазначено, що інші приміщення передаються у користування орендаря протягом 5 днів з моменту звільнення їх попередніми користувачами. Про факт звільнення приміщень попередніми користувачами орендодавець письмово повідомляє орендаря. При цьому складання додаткового акту приймання- передачі не здійснюється.

Підтвердження факту передачі всіх приміщень загальною площею 1058,4 кв.м та отримання їх ТОВ «Роял Контракт» є те, що відповідачем 02.11.2015 року здійснено оплату за оренду по договору в повному обсязі в розмірі 63 550,00 грн.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення відповідача до позивача щодо надання рахунків на оплату орендної плати.

Крім того, відповідно до умов договору, а саме п.4.3 в якому передбачено, що якщо рахунок не буде наданий орендодавцем орендареві (його уповноваженому представнику) до 10 числа місяця наступного за розрахунковим, орендар зобов'язаний визначити розмір орендної плати самостійно згідно до умов договору та сплатити її в строк не пізніше 13-го числа місяця наступного за розрахунковим. Така сплата не буде вважатися простроченням платежу.

В матеріалах справи відсутній акт повернення орендованого майна.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищезазначене, станом на 05.09.2016 року факт наявності заборгованості за період з 07.10.2015 року по серпень 2016 року (включно) за договорам у відповідача перед позивачем в сумі 570 490,00 грн., належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростовано, тому позовні вимоги в цій частині визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконання грошових зобов'язань за договором, позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення орендної плати в розмірі 8 091,29 грн.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 9.1 договору, за кожен день порушення строків, передбачених договором орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі 0,01% від суми простроченого платежу.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно п. 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року, шодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Розрахунок пені по орендній платі:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір пені за кожний день простроченняСума пені за період прострочення
63458.0014.12.2015 - 14.06.20161840.01 %1167.63
62504.0014.01.2016 - 14.07.20161830.01 %1143.82
63504.0014.02.2016 - 14.08.20161830.01 %1162.12
63504.0014.03.2016 - 01.09.20161720.01 %1092.27
63504.0014.04.2016 - 01.09.20161410.01 %895.41
63504.0014.05.2016 - 01.09.20161110.01 %704.89
63504.0014.06.2016 - 01.09.2016800.01 %508.03
63504.0014.07.2016 - 01.09.2016500.01 %317.52
63504.0014.08.2016 - 01.09.2016190.01 %120.66

Тобто, за перерахунком суду загальний розмірі пені по орендній платі становить 7 112,35 грн.

З огляду на вищенаведене, суд задовольняє позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені по орендній платі в розмірі 7 112,35 грн. за розрахунком суду.

Вимоги в частині стягнення пені по орендній платі в розмірі 978,94 грн. визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних в розмірі 6650,36 грн. та індекс інфляції в розмірі 3 423,40 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок трьох процентів річних:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
63458.0014.12.2015 - 01.09.20162633 %1371.74
62504.0014.01.2016 - 01.09.20162323 %1191.86
63504.0014.02.2016 - 01.09.20162013 %1049.12
63504.0014.03.2016 - 01.09.20161723 %897.76
63504.0014.04.2016 - 01.09.20161413 %735.95
63504.0014.05.2016 - 01.09.20161113 %579.37
63504.0014.06.2016 - 01.09.2016803 %417.56
63504.0014.07.2016 - 01.09.2016503 %260.98
63504.0014.08.2016 - 01.09.2016193 %99.17
Загальний розмір трьох процентів річних за перерахунком суду становить 6 603,51 грн. та підлягає задоволенню.

Вимоги позивача щодо стягнення трьох процентів річних в розмірі 46,85 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд погоджується з розрахунком індексу інфляції в розмірі 3 423,40 грн. наданим позивачем та вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Також, позивач просить розірвати договір оренди від 07.04.2015 року.

Згідно з частиною третьою статті 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 Цивільного кодексу України.

Статтею 783 Цивільного кодексу України визначено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

При цьому повинні враховуватися приписи частини другої статті 651 Цивільного кодексу України, які є загальними для розірвання договору та які передбачають можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.

Статтею 782 Цивільного кодексу України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Визначена статтею 782 Цивільного кодексу України можливість розірвати договір найму шляхом відмови від договору в позасудовому порядку є правом, а не обов'язком наймодавця.

Право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною першою статті 782 Цивільного кодексу України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.

Пунктом 11.1 договору передбачено, що розірвання договору в односторонньому порядку не допускається. Розірвання договору можливе за рішенням суду.

Відповідно до п.5.2.3 договору орендодавець має право виступати з ініціативою дострокового припинення дії договору у випадку прострочення орендарем сплати орендної плати за три місяці підряд.

Листом від 05.04.2016 року позивач звернувся до відповідача, в якому зазначив, що у зв'язку з істотним порушенням ТОВ «Роял Контракт» умов договору, розриває договір оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Лозовецька, 13 від 07.04.2015 року та зобов'язує в термін до 20.04.2016 року звільнити зазначене нежитлове приміщення. А також, вимагав сплатити заборгованість з орендної плати.

За даними онлайн-ресурсу Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» «Пошук поштових відправлень», відправлення за номером 657 та 683, яким відправлено вищезазначений лист, станом на 13.05.2016 року не вручено ТОВ «Роял Контракт». Поштові відправлення повернулися за зворотною адресою за закінченням встановленого строку зберігання.

Таким чином, істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди, як внесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання вказаного договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю).

При цьому згідно з рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року N 15-рп/2002 (справа N 1-2/2002 про досудове врегулювання спорів) право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Тому, норми статті 188 Господарського кодексу України та статті 11 Господарського процесуального кодексу України не позбавляють сторону договору права на безпосереднє звернення до суду з вимогою про розірвання договору оренди без дотримання порядку досудового врегулювання спору.

Орендна плата згідно ст. 284 Господарського кодексу України є істотною умовою договору оренди.

Матеріали справи містять докази порушення відповідачем договірних зобов'язань щодо повної і своєчасної оплати орендної плати за договором оренди від 07.04.2015 року за період з 07.10.2015 року по серпень 2016 року включно.

Оскільки договором прямо передбачена можливість дострокового припинення дії договору у випадку прострочення орендарем сплати орендної плати за три місяці підряд (п.5.2.3), а також з урахуванням того, що несплата орендних платежів є істотним порушенням договору оренди, позовні вимоги про розірвання договору визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 3 статті 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Частиною 5 статті 188 ГК України передбачено, що якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається змінений або розірваний з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Пунктом 2.6 договору передбачено, що орендар зобов'язується повернути об'єкт оренди орендодавцю не пізніше 10 (десяти) календарних днів із моменту, коли настала одна з подій, визначених п. 2.5 договору. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту повернення.

Отже, оскільки договір розірваний судом та у зв'язку з чим відповідач втрачає статус орендаря, тому вимога щодо звільнення та повернення приміщення є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 с. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Розірвати договір оренди від 07.04.2015 року, укладений між товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" до товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Контракт".

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Контракт" ( 04053, м. Київ, вулиця Воровського, будинок 4, офіс 5, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" (46010, м. Тернопіль, вул. Кривоноса, 2-б, ) заборгованість з орендної плати в розмірі 570 490 (п'ятсот сімдесят тисяч чотириста дев'яносто) грн. 00 коп., пеню в розмірі 7 112 (сім тисяч сто дванадцять) грн. 35 коп., три проценти річних в розмірі 6 603 (шість тисяч шістсот три) грн. 501 коп., індекс інфляції в розмірі 3 423 (три тисячі чотириста двадцять три) грн. 40 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 12 948 (дванадцять тисяч дев'ятсот сорок вісім) грн. 83 коп.

4. Зобов'язати товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Контракт" ( 04053, м. Київ, вулиця Воровського, будинок 4, офіс 5, ) звільнити адміністративні примішення загальною площею 1058,4 кв.м, розташовані за адресою: м. Тернопіль, вул. Лозовецька, будинок 13.

5. Зобов'язати товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Контракт" ( 04053, м. Київ, вулиця Воровського, будинок 4, офіс 5, ) повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" (46010, м. Тернопіль, вул. Кривоноса, 2-б, ) адміністративні примішення загальною площею 1058,4 кв.м, розташовані за адресою: м. Тернопіль, вул. Лозовецька, будинок 13.

6. В іншій частині позову відмовити.

7. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 29.09.2015 року.

Суддя С.М. Мудрий