ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2016 року Справа № 904/3267/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.В. (доповідач),

суддів: Антонік С.Г., Березкіна О.В.

при секретарі Крицька Я.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, керівник, посвідчення №777 ;

від позивача: ОСОБА_2, представник, довіреність №б/н від 15.01.2016 р.;

від відповідача-1: ОСОБА_3, представник, довіреність №14-277юр від 18.07.2016 р.;

від відповідача-1: ОСОБА_4, представник, довіреність № 14-370 юр від 23.09.2016 р.;

представник відповідача-2 у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2016 року у справі №904/3267/15

за позовом Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг Дніпропетровська область

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг Дніпропетровська область

відповідача-2: Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг Дніпропетровська область

про стягнення 960 210,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2016р. у справі №904/3267/15 (суддя Рудовська І.А.) до відповідача-1 та відповідача-2 відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням, Первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" звернулася до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, як прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Посилається на те, що спір, що вирішується у даній справі, враховуючи субєктивний склад учасників позову та підстави позову, не є колективним трудовим спором, як і не індивідуальним трудовим спором.

Під час розгляду справи судом першої інстнціїї на підставі заяви позивача до участі у справі було залучено в якості відповідача-2 Первинну організацію профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг".

Відповідачі у відзивах на апеляційну скаргу просили рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання, яке було призначене для розгляду апеляційної скарги, представник відповідача-2 не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що залучені до справи докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача-2, якого належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи.

Справа неодноразово розглядалась судами.

В судовому засіданні 27.09.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення присутніх представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відмовляючи в задоволенні позову, господарський суд виходив з того, що ні колективний договір, який діє на підприємстві, ні чинне законодавство України не передбачають розміру та порядку розподілу коштів для придбання працівникам санаторно-курортних путівок.

Колегія суддів з таким висновком не погоджується та вважає його помилковим з наступних підстав.

02.01.2007 року між відповідачем та Первинною організацією профспілки трудящих металургійної і гріничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Криви Ріг" (далі третя особа) був укладений Договір.

Відповідно до абз. 1 п.6.1.5 Договору відповідач зобовязаний перераховувати на розрахунковий рахунок третьої особи щоквартально, але не пізніше 15-ти днів до початку кварталу наступного за звітним, фінансові кошти, з метою своєчасної проплати вартості путівок на санаторно-курортне лікування, в межах виділених на це коштів.

Пунктом 9.1 Договору передбачено, що власник визнає виборні органи первинних профспілкових організацій ПАТ "АрселорМіттал Криви Ріг" повноважними органами, що представляють інтереси представників підприємства в колективних договорах, укладанні й виконанні колективного договору.

До матеріалів справи (т.1 а.с.12-13) залучено витяг зі статуту позивача та виписку з ЄДРПОУ, які свідчать про те, що позивач є Первинною профспілковою організацією Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг".

Звертаючись з позовом до суду, позивач посилався на неналежне виконання відповідачем його зобовязань, передбачених п. 6.1.5. розділу 6 "Соціальний розвиток колективу" Колективного договору, щодо позивача, а саме не дотримання відповідачем рівності профспілкових організацій при виконанні п. 6.1.5. Колективного договору та перерахуванні позивачу коштів для придбання путівок на санаторно-курортне лікування у меншій сумі з розрахунку на одного члена профспілкової організації, ніж іншій профспілковій організації, що діє на підприємстві, яка у справі є відповідачем-2 та просив стягнути (з урахуванням заяви про залучення до участі у справі в якості відповідача-2 Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг") з відповідача-1 та відповідача-2 солідарно на користь позивача грошові кошти у розмірі 960210,36грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)" встановлені Законом норми поширюються на найманих працівників та організації, утворені ними відповідно до законодавства для представництва і захисту їх інтересів, та на роботодавців, організації роботодавців та їх об'єднання.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)" колективний трудовий спір (конфлікт) це розбіжності, що виникли між сторонами соціально-трудових відносин, щодо (у тому числі) виконання колективного договору, угоди або окремих їх положень (п.в, ст. 2).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)" сторонами колективного трудового спору (конфлікту) є на виробничому рівні - наймані працівники (окремі категорії найманих працівників) підприємства, установи, організації чи їх структурних підрозділів або первинна профспілкова чи інша уповноважена найманими працівниками організація та роботодавець. За дорученням інтереси роботодавця у колективному трудовому спорі (конфлікті) може представляти інша особа, організація роботодавців, об'єднання організацій роботодавців.

Пунктом 3 ст. 3 ГК України передбачено, що діяльність негосподарюючих суб'єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб'єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб'єктів.

Відповідно до ч.1 ст.21 ГПК України позивачами і відповідачами в судовому процесі господарських судів можуть бути підприємства та організації, зазначені в ст.1 ГПК України, тобто підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкту підприємницької діяльності.

Відповідно до ст.2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваємих законом інтересів.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20 серпня 2014 року провадження у справі за позовом Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Первинної профспілкової організації трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про повернення фінансових коштів закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України та роз'яснено, що вказаний спір є юрисдикцією господарського суду.

Відповідно до ст. 250 Кодексу Законів про працю України та ст. 44 Закону України „Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності, власники або уповноважені ними органи зобовязані відраховувати кошти первинним профспілковим організаціям на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу в розмірах, передбачених колективними договорами та угодами, але не менше ніж 0,3 % фонду оплати праці з віднесенням цих сум на валові витрати.

Приписами ст. 5 Закону України „Про професійні спілки, їх права та гарантії їх діяльності передбачено, що належність або неналежність до профспілок не тягне за собою будь-яких обмежень трудових, соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод громадян, гарантованих Конституцією України, іншими законами України.

Забороняється будь-яке обмеження прав чи встановлення переваг при укладанні, зміні або припиненні трудового договору у зв'язку з належністю або неналежністю до профспілок чи певної профспілки, вступом до неї або виходом із неї.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про професійні спілки, їх права та гарантії їх діяльності, діяльність профспілок ґрунтується на принципі законності і гласності, при цьому ч. 1 ст. 5 Закону України „Про колективні договори і угоди встановлено, що умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обовязковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали.

За ст. 15 Закону України „Про колективні договори і угоди контроль за виконанням колективного договору, угоди проводиться безпосередньо сторонами, що їх уклали, чи уповноваженими ними представниками, у разі здійснення контролю сторони зобовязані надавати необхідну для цього наявну інформацію, сторони, що підписали колективний договір, угоду, щорічно в строки, передбачені колективним договором, угодою, звітують про їх виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, учасники даного спору є юридичними особами,які зареєстровані у встановленому Законом порядку.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, не врахував, що у спірних правовідносинах виник спір про право Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на реалізацію господарського забезпечення своєї діяльності як неприбуткової громадської організації.

Тобто, в даному випадку спір виник не між роботодавцем та працівниками, а між юридичними особами субєктами господарювання, предметом спору є матеріально-правова вимога, характер правовідносин відповідає вимогам ст.1 ГПК України, а тому справа повинна бути вирішена із застосуванням ст..4 ГПК України.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно, особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до приписів ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону, а одностороння відмова від виконання своїх зобовязань неприпустима.

За умовами ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідачем-1 у період з 2010р. по 2012р. перераховано на рахунки відповідача-2 кошти для придбання санаторно-курортних путівок з двох джерел, про що свідчать банківськи виписки про перерахування відповідачем-1 на рахунок відповідача-2 коштів за період з 01.01.2010р. по 31.12.2012р.(т.1, а.с.84-119).

Позивач звернувся до відповідача-1 з листом №13 від 18.02.2013 (а.с.18), в якому просив надати розяснення з питання щодо невідповідності суми, яка фактично виділяється на оздоровлення робітника в розмірі 240,00 грн. сумі, яка має бути виділена на таке оздоровлення в сумі 1 240,00 грн., а також надати відповідь щодо виділення коштів, а саме кому та скільки по профспілках виділялось коштів в загалі та на одну особу за період з 2007 року по 2013 рік.

Листом №05-646 від 04.03.2013 (а.с. 19) відповідач-1 надав відповідь, якою повідомив позивача, що розрахунком коштів, які виділяються на оздоровлення одного робітника на рік, займалась первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України публічного акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ".

З подальшого листування сторін вбачається, що розрахунком коштів які виділяються на оздоровлення одного робітника, протягом 2007-2012 років займалась первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України публічного акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ".

Крім того, Позивач направив на адресу відповідача-2 особи запит №46 від 10.04.2013, в якому просив останнього надати відповідні розрахунки при розподілі коштів між діючими на підприємстві відповідача-1 профспілковими організаціями (а.с. 24).

Листом №ПН-392 від 07.05.2013 (а.с. 25) відповідач-2 надав відповідь позивачу на запит №46 від 10.04.2013, в якій повідомила що не вбачає правових підстав та не вважає за доцільне звітувати перед іншими профспілковими організаціями щодо коштів, які виділяються власником.

Після чого позивач звернувся до відповідача-1 листом від 13.06.2013р. (т.1, а.с. 176) з проханням надати інформацію щодо джерела коштів, які виділялись на оздоровлення за період з 2007р. по 2013р. та для яких категорій робітників та в яких пропорціях.

Відповідач -1 у своїй відповіді від 02.07.2013р. (т.1, а.с.177) надав інформацію про те, що відповідач-1 щоквартально перераховував на розрахункові рахунки профспілкових комітетів кошти для своєчасної сплати вартості путівок саме з двох джерел фінансування: 1. кошторису витрат та матеріальних виплат;

2. програми заходів направлених на покращення соціально-побутових.

До матеріалів справи надано банківськи виписки, з яких вбачається 41 платіжне доручення щодо перерахування коштів відповідачу-2 із цільовим призначенням - придбання санаторно-курортних путівок. Ці платіжні доручення поділяються на дві категорії:

-придбання путівок з кошторису витрат та матеріальних виплат (27 платіжних доручень);

- придбання путівок з програми заходів направлених на покращення соціально-побутових умов робітників 14 платіжних доручень, а саме: платіжне доручення від 05.04.2011р. на суму 5 956750,00 грн.; платіжне доручення від 31.05.2011р. на суму 6 583000,00 грн.; платіжне доручення на суму 5 956750,00 грн.; платіжне доручення від 13.09.2011р. на суму 5 956750,00 грн.; платіжне доручення від 12.02.2010р. на суму 14 632000,10 грн.; платіжне доручення від 27.12.2011р. на суму 3 392000,68 грн.; платіжне доручення від 10.01.2012р. на сум 4 378300,00 грн.; платіжне доручення від 10.01.2012р. на суму 3 млн. грн.; платіжне доручення на суму 2 143950,00 грн.; платіжне доручення від 04.04.2012р. на суму 6 552250,00 грн.; платіжне доручення від 06.07.2012р. на суму 6552250,00 грн.; платіжне доручення від 09.10.2012р. на суму 2 159813,00 грн.; платіжне доручення від 30.10.2012р. на суму 2 099121,27 грн.; платіжне доручення від 29.11.2012р. на суму 2 293 315,73 грн., в яких у графі призначення платежу зазначено: «придбання санаторно-курортних путівок» (т. 1 а.с. 98-119).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що матеріали справи містять достатні докази того, що відповідач-1 у період з 2010 по 2012 роки перераховував на рахунки відповідачу-2 кошти для придбання санаторно-курортних путівок з двох джерел. Зокрема, з «Програми заходів, направлених на покращення соціально-побутових умов працівників» для придбання путівок перерахував 71 656 249 грн.

Однак з вказаної програми позивачу кошти на придбання санаторно-курортних путівок кошти не перераховувались.

Таким чином, позивач в результаті спільних неправомірних дій відповідача -1 та відповідача - 2 недоотримав для членів своєї профспілки за період з 01.01.2010р. по 31.12.2012р. кошти на придбання санаторно-курортних путівок 960210,36грн.(розрахунок до позовної заяви т.1, а.с. 28-29).

Відповідно до ст.541 ЦК України вказана сума підлягає стягненню з відповідача 1 та відповідача - 2 солідарно.

Позов в частині визнання неправомірними дій відповідача публічного акціонерного товариства «АрселорМітал Кривий Ріг» відносно виконання вимог пункту 6.1.5 колективного договору ПАТ «АрселорМітал Кривий Ріг» в частині не перерахування у повному обсязі коштів на розрахунковий рахунок Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" для придбання санаторно-курортних путівок підлягає задоволенню, оскільки, виділяючи цільові кошти на придбання санаторно-курортних путівок, відповідач 1 відповідно до 1 ст. 5 , ст..15 Закону України „Про колективні договори і угоди повинен був контролювати правомірність використання цільових коштів.

Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем-2 було заявлено про застосування строку позовної давності.

Позивач в запереченнях проти вказаної заяви вказав, що строк ним не було пропущено, так як про недоотримання спірних коштів він був обізнаний лише 02.07.2013р. (т.1, а.с. 151-161).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права.

Колегія суддів відмовляє в задоволенні заяви про застосування строків позовної давності, оскільки позивач лише 02.07.2013р. отримав від відповідача-1 відповідь, зі змісту якої вбачається, що відповідач-1 фінансує оплату путівок на санаторно-курортне лікування ще й з програми заходів, направлених на покращення соціально-побутових умов робітників (т.1, а.с. 176-177), з якої кошти позивачу не надавались, тобто строк позовної давності позивачем пропущений не був.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2016р. у даній справі підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" підлягає задоволенню.

Судовий збір за розгляд справи, у тому числі апеляційною та касаційною інстанціями в сумі 59767,20, який було сплачено позивачем, підлягає стягненню на користь позивача з відповідачів - 1, 2 по 29883,60грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2016 року у справі №904/3267/15 скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії публічного акціонерного товариства «АрселорМітал Кривий Ріг» відносно виконання вимог пункту 6.1.5 колективного договору ПАТ «АрселорМітал Кривий Ріг» в частині не перерахування у повному обсязі коштів на розрахунковий рахунок Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" для придбання санаторно-курортних путівок.

Стягнути солідарно з публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" та з первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" 960210,36грн. недоотриманих коштів на придбання санаторно-курортних путівок.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" судовий збір у розмірі 29883,60грн.

Стягнути з первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" судовий збір у розмірі 29883,60грн.

Видачу відповідних наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий Л.О. Чимбар

Суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна

Постанова виготовлена в повному обсязі 03.10.2016 року.