ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2016 р.Справа № 923/63/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів Діброви Г.І., Лисенко В.А.

при секретарі судового засідання Саломатовій К.А.;

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явились ;

від відповідача - не з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Довіра та гарантія"

на ухвалу господарського суду Херсонської області від 23.08.2016 року

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Довіра та гарантія" від 05.07.2016 року

про заміну стягувача правонаступником

у справі №923/63/14

за позовом Публічного акціонерного товариства „Райффазен Банк „Аваль", м.Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Херсон

про стягнення 71498 грн. 47 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Херсонської області від 25.03.2014 року по справі №923/63/14 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 71 498,47 грн. задоволені повністю. Суд стягнув з ФОП ОСОБА_1 на користь ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" 50000 грн. на повернення кредиту, 19698 грн. 47 коп. в якості відсотків за користування кредитними коштами, 1800 грн. штрафів, 1827 грн. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

14.04.2014 року Господарським судом Херсонської області видано наказ.

21.07.2016 року ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" надіслало на адресу суду заяву, в якій просить замінити стягувача - ПАТ "Райффайзен Банк "Аваль" на правонаступника - ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" у справі № 923/63/14. Крім того, просить розглянути заяву без його участі.

Ухвалою господарського суду Херсонської від 23.08.2016 року ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" в задоволенні заяви про заміну стягувача правонаступником було відмовлено. Суд не здійснив процесуальне правонаступництво, мотивуючи це наступним.

Відносини, пов'язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають. За наслідками укладеного договору відступлення права вимоги № 222/ФК-15 від 19.11.2015року до набувача прав не передавалися права по стягненню 1827 грн. на відшкодування витрат зі сплати судового збору, які були стягнуті за судовим рішенням на користь позивача. Крім того, статтею 25 Господарського процесуального кодексу України не передбачено правонаступництво частини прав стягувача, а тому в межах справи не може існувати два стягувача, один з яких не приймав участі у справі на стадії її судового розгляду та не був, фактично, позивачем.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" звернулось з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду, прийнявши нове рішення, яким задовольнити заяву ТОВ „Фінансова компанія „Довіра та гарантія" про заміну кредитора у зобов'язанні.

ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" вважає, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального права та, зокрема, апелянт зазначає, що вимоги про заміну сторони у справі №923/63/14 в порядку правонаступництва на підставі статті 25 Господарського процесуального кодексу України є законними та обґрунтованими.

27.09.2016 року від ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" на електронну адресу Одеського апеляційного господарського суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. Колегія суддів вважає за потрібне задовольнити дане клопотання і розглянути апеляційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" на Ухвалу Господарського суду Херсонської області у справі №923/63/14 без участі заявника.

Інші представники в судове засідання також не з'явились, причину неявки суду не повідомили.

Враховуючи те, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана обов'язковою, в апеляційній скарзі заявник посилається лише на ті документи, що були предметом розгляду суду першої інстанції, приймаючи до уваги, що згідно реєстру про відправлення кореспонденції сторонам надіслано ухвалу про порушення апеляційного провадження у справі, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційній скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права України, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 25.03.2014 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі та стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк "Аваль" 50000 грн. на повернення кредиту, 19698 грн. 47 коп. в якості відсотків за користування кредитними коштами, 1800 грн. штрафів, 1827 грн. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

14.04.2014 року Господарським судом Херсонської області видано наказ.

22.10.2014 року винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання Наказу №923/63/14 від 14.04.2014 року.

21.07.2016 року ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" надіслало на адресу суду заяву, в якій просить замінити стягувача - ПАТ "Райффайзен Банк "Аваль" на правонаступника - ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" у справі № 923/63/14.

Ухвалою від 23.08.2016 року Господарський суд Херсонської області відмовив ТОВ „Фінансова компанія „Довіра та гарантія" у задоволенні заяви про заміну стягувача правонаступником.

31.08.2016 року ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" звернулось із апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду, прийнявши нове рішення, яким задовольнити заяву ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну кредитора у зобов'язанні.

Згідно статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 25 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником суд виносить ухвалу.

Згідно пункту 6 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 року Господарським процесуальним кодексом не передбачено порядку розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. Однак, з огляду на приписи частини першої статті 25 цього Кодексу та частини п'ятої статті 8 Закону України "Про виконавче провадження", розгляд відповідних заяв, поданих у справах зі спорів, що вирішувалися господарським судом, належить до повноважень суду.

З матеріалів справи вбачається, що 19.11.2015 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк", між ПАТ "Комерційний Індустріальний Банк" та ТОВ "Фінансова компанія „Позика", між ТОВ "Фінансова компанія „Позика" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" були укладені договори відступлення права вимоги №114/13, №19 К-П, №222/ФК-15 за умовами яких відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами.

Згідно з п.2.1 вищевказаних Договорів, Первісний кредитор передає Новому кредиторові за плату, а Новий кредитор приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників. Крім того, в тому ж п.2.1 зазначено, що перелік Кредитних договорів, Боржників, розрахунок сум заборгованості Боржника на дату підписання Договору зазначені в Додатку №1 до Договору, що є його невід'ємною частиною.

До Одеського апеляційного господарського суду заявником надані копії Договорів лише з додатками №2, за якими за ФОП ОСОБА_1 рахується загальна сума заборгованості в розмірі 125 534 грн. 15 коп.

ТОВ "Фінансова компанія „Довіра та гарантія" вважає, що набуло права кредитора до ФОП ОСОБА_1 саме за кредитним договорами, визначеними у рішенні господарського суду Херсонської області від 25.03.2014 року по справі №923/63/14, у зв'язку з чим звернулось до суду з заявою про заміну стягувача на правонаступника.

Судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заявленого клопотання є вірним, з огляду на наступне.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Оскільки виконання рішення суду є невід'ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Частиною п'ятою статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При цьому питання заміни сторони її правонаступником, у тому числі і в разі заміни кредитора у зобов'язанні, вирішується виключно судом у порядку, передбаченому статтею 25 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до наявних в матеріалах справи Договорів відступлення права вимог Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату, а Новий кредитор приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов'язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Крім того, вищевказане зобов'язання являється інститутом цивільного права, а відносини, які пов'язані з виконанням рішеня господарського суду Херсонської області від 25.03.2014 року по справі №923/63/14, характеру цивільно-правових не мають.

Отже, при укладенні оспорюваного договору уступки права вимоги сторони у даній справі, не замінюючи кредитора у зобов'язанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення, незважаючи на те, що уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством України не передбачена.

Також статтею 25 Господарського процесуального кодексу України не передбачено правонаступництво якоїсь із частин прав стягувача, а тому в межах справи не може існувати два стягувача, один з яких не приймав участі у справі на стадії її судового розгляду та не був, фактично, позивачем.

Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною за результатами перегляду справи Господарського суду Херсонської області №923/945/13.

Оскільки заявником не доведено суду належними доказами по справі підстави для заміни стягувача в порядку норм статті 25 Господарського процесуального кодексу Ураїни, апеляційна інстанція погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання ТОВ "Фінансова компанія „Довіра та гарантія"

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки не впливають на правомірність винесеної господарським судом ухвали.

З огляду на зазначене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, ухвала відповідає приписам процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування ухвали.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ "Фінансова компанія „Довіра та гарантія", задоволенню не підлягає, а ухвала господарського суду Херсонської області від 23.08.2016 року по справі № 923/63/14 залишається без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 25; 49; 99; 101-103; 105; 106; Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Довіра та гарантія" на ухвалу господарського суду Херсонської області від 23.08.2016 року по справі №923/63/14 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Херсонської області від 23.08.2016 року по справі №923/63/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

В.А. Лисенко