КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2016 р. Справа№ 925/2042/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Власова Ю.Л.

Майданевича А.Г.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Греськів І.І. довіреність № посв. 041072 від 03.02.2016 року;

від позивача: Шевчук Л.Ю. - представник за дов. № 010-01/10307 від 19.12.2011 року;

від відповідача 1: Морозов Р.А. - представник за дов. № б/н від 26.02.2016 року;

від відповідача 2: Юрченко Т.Л. - представник за дов. № б/н від 20.05.2016 року, Морозов Р.А. - представник за дов. № б/н від 02.06.2015 року;

від відповідача 3: Морозов Р.А. -представник за дов. № б/н від 02.06.2015 року;

від відповідача 4, 5: не з'явився;

розглянувши апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії ПАТ "Укрексімбанк" у м. Черкасах та Товариства з обмеженою відповідальністю "Метро-Інформ"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.04.2016 року

у справі № 925/2042/13 (судя: Пащенко А.Д.)

за участю прокуратури Черкаської області

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії ПАТ "Укрексімбанк" у м. Черкасах

до відповідача 1: Дочірнього підприємства "Росток-Грифон" Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліс-Клуб"

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Метро-Інформ"

до відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Продінвест"

до відповідача 4: Публічного акціонерного товариства "Амур"

до відповідача 5: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7

про стягнення 3 322 924,15 дол. США, 16 460 980,97 грн та звернення стягнення на майно

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Продінвест"

до Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії ПАТ "Укрексімбанк" у м. Черкаси

про визнання іпотечного договору № 7208Z11 від 07.07.2008 року недійсним

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії ПАТ "Укрексімбанк" у м. Черкасах (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Дочірнього підприємства "Росток-Грифон" Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліс-Клуб" (далі - відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Метро-Інформ" (далі - відповідач 2), Товариства з обмеженою відповідальністю "Продінвест" (далі - відповідач 3), Публічного акціонерного товариства "Амур" (далі - відповідач 4), Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 (далі - відповідач 5) про стягнення 3 322 924,15 дол. США, 16 460 980,97 грн та звернення стягнення на майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач 1 та відповідач 2 не виконали своїх грошових зобов'язань за кредитними договорами, а відповідачі 3, 4, 5 є майновими поручителями за зобов'язаннями відповідачів 1, 2 за спірними кредитними договорами.

16.02.2015 року від третього відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Продінвест" надійшла зустрічна позовна заява від 13.02.2015 року за вих. № 12 про визнання недійсним іпотечного договору №7208Z11 від 07.07.2008 року, яка ухвалою від 16.02.2015 року прийнята судом першої інстанції до спільного розгляду у даній справі із первісним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що іпотечний договір було укладено з порушенням ст.ст. 92, 203, 207, 238 цивільного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про господарські товариства» та ст. 79 Господарського кодексу України.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 15.04.2016р. у справі №925/2042/13 первісний позов задоволено частково. Первісний позов задоволено частково.

1.1. Задоволено частково позов до Дочірнього підприємства "Росток-Грифон" ТОВ "Еліс-Клуб" про стягнення коштів.

Стягнуто із Дочірнього підприємства "Росток-Грифон" ТОВ "Еліс-Клуб" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Черкасах - заборгованість за Генеральною угодою № 72108N1 від 07.07.2008 року та кредитними договорами, що укладені в рамках і на умовах зазначеної Генеральної угоди, а саме: кредитного договору №7208К9 від 07.07.2008 року з додатковими угодами та кредитного договору №7210К2 від 28.01.2010 року з додатковими угодами в сумі 1 543 761,99 доларів США, зокрема: 1 421 600,00 доларів США боргу по кредиту, 122 161,99 доларів США боргу по процентах за користування кредитом; а також 7 256 131,03 грн, зокрема: 4800 000,00 грн боргу по кредиту, 890 600,00 грн боргу по процентах за користування кредитом, 1 213 844,01 грн пені, 351 687,02 грн три проценти річних.

Відмовлено у решті вимог до Дочірнього підприємства "Росток-Грифон" ТОВ "Еліс-Клуб".

1.2. Задоволено частково позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метро-Інформ" про стягнення коштів.

Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю "Метро-Інформ" на користь публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Черкасах - заборгованість за Генеральною угодою № 72108N1 від 07.07.2008 та кредитними договорами, що укладені в рамках і на умовах зазначеної Генеральної угоди, а саме: кредитного договору № 7208К14 від 29.07.2008 року з додатковими угодами, кредитного договору № 7210К4 від 28.01.2010 року з додатковими угодами та кредитного договору № 7211К4 від 17.03.2011 року з додатковою угодою в сумі 1 769 144,99 доларів США, зокрема: 1 619 800,00 доларів США борг по кредиту, 149 344,99 доларів США боргу по процентах за користування кредитом, а також 7 476 841,67 грн, зокрема: 4 866400,00 грн боргу по кредиту, 897 772,34 грн. боргу по процентах за користування кредитом, 32 030,62 грн боргу по комісії за управління кредитом, 1 341 920,22 грн пені, 338 718,49 грн три проценти річних.

Відмовлено у решті вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метро-Інформ".

1.3. Задоволено частково позов до ТОВ "Продінвест", до ПАТ "Амур", до ОСОБА_7 про звернення стягнення на майно.

1.3.1. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно, що складається із нежитлової будівлі - склад з підвалом (літ. А-3), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 7281,5 кв. м, що належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Продінвест", згідно з іпотечним договором № 7208Z15, посвідченим 29.07.2008 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. та зареєстрованим в реєстрі за № 4638, та договору про внесення змін до нього № 7208Z15-1, що посвідчений 26.03.2009 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. та зареєстрованим в реєстрі за № 361;

1.3.2. Звернуто стягнення на предмет іпотеки: нерухоме майно, що складається із нежитлової будівлі - магазину (А-2), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 1303,6 кв. м., що належить на праві власності публічному акціонерному товариству "Амур" згідно з іпотечним договором № 7209Z10, посвідченим 26 березня 2009 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. та зареєстрованим в реєстрі за № 963;

1.3.3. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно: спортивно-оздоровчий комплекс (літ. Д''- 2,д), замощення № 1, огорожа № 2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 2007,70 кв. м, що належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Продінвест", згідно з іпотечним договором № 7208Z11, посвідченим 7 липня 2008 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. та зареєстрованим в реєстрі за № 4053, та договору про внесення змін до нього № 7208Z11-1, що посвідчений 26.03.2009 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. та зареєстрованим в реєстрі за № 360;

1.3.4. Звернуто стягнення на предмет застави згідно з договором застави № 7210Z1, посвідченим 28.01.2010 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. та зареєстрованим в реєстрі за № 291, за умовами якого передано в заставу обладнання у кількості 31 одиниця по переліку згідно названого договору, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Продінвест";

1.3.5. Звернуто стягнення на предмет застави згідно з договором застави № 7209Z11, посвідченим 26.03.2009 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. та зареєстрованим в реєстрі за № 362, за умовами якого передано в заставу виробниче та торгівельне обладнання у кількості 44 одиниці по переліку згідно названого договору, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_7;

1.4. Кошти, отримані від реалізації майна: по іпотечному договору № 7208Z15, посвідченому 29.07.2008 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. та зареєстрованому в реєстрі за № 4638 із змінами; по іпотечному договору № 7209Z10, посвідченому 26.03.2009 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. та зареєстрованому в реєстрі за № 963 із змінами; по іпотечному договору № 7208Z11, посвідченому 07.07. 2008 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. та зареєстрованому в реєстрі за № 4053 із змінами; по договору застави № 7210Z1, посвідченому 28.01.2010 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. та зареєстрованому в реєстрі за № 291; по договору застави № 7209Z11, посвідченому 26.03.2009 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. та зареєстрованому в реєстрі за № 362, направити на погашення заборгованості Дочірнього підприємства "Росток-Грифон" ТОВ "Еліс-Клуб" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Метро-Інформ" перед Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Черкасах за Генеральною угодою № 72108N1 від 07.07.2008 року та кредитними договорами, що укладені в рамках і на умовах зазначеної Генеральної угоди, в сумі:

1 543 761,99 доларів США, зокрема: 1 421 600,00 доларів США боргу по кредиту, 122 161,99 доларів США боргу по процентах за користування кредитом; та 1 769 144,99 доларів США, зокрема: 1619 800,00 доларів США борг по кредиту, 149 344,99 доларів США боргу по процентах за користування кредитом, а також 7 256 131,03 грн, зокрема 4 800 000,00 грн боргу по кредиту, 890 600,00 грн боргу по процентах за користування кредитом, 1 213 844,01 грн пені, 351 687,02 грн три проценти річних; та 7 476 841,67 грн, зокрема 4 866400,00 грн боргу по кредиту, 897772,34 грн боргу по процентах за користування кредитом, 32 030,62 грн. боргу по комісії за управління кредитом, 1 341 920,22 грн пені, 338 718,49 грн три проценти річних, а всього в загальній сумі 3 312 906,98 дол США та 14 732 972,70 гривень.

1.5. Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки та предмета застави шляхом проведення прилюдних торгів.

1.6. Встановити таку початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації:

- нерухомого майна, що складається із нежитлової будівлі - склад з підвалом (літ. А-3), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 7281,5 кв. м, що є предметом іпотеки, на рівні заставної вартості предмета іпотеки, визначеної п. 1.3 Розділу 1 іпотечного договору № 7208Z15 від 29.07.2008 року, а саме: 24 489 200,00 грн;

- нерухомого майна, що складається із нежитлової будівлі - магазину (А-2), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 1303,6 кв. м., що є предметом іпотеки, на рівні заставної вартості предмета іпотеки, визначеної п. 1.3 Розділу 1 іпотечного договору № 7209Z10 від 26.03.2009 року, а саме: 6 524 500,00 грн;

- нерухомого майна, а саме: спортивно-оздоровчий комплекс (літ. Д''- 2,д), замощення № 1, огорожа № 2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 2007,70 кв. м, що є предметом іпотеки, на рівні заставної вартості предмета іпотеки, визначеної п. 1.3 Розділу 1 іпотечного договору № 7208Z11 від 07.07.2008 року, а саме: 22 684 100,00 грн.

1.7. Стягнуто з Дочірнього підприємства "Росток-Грифон" ТОВ "Еліс-Клуб" на користь публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Черкасах 13 764 грн витрат на сплату судового збору.

1.8. Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю "Метро-Інформ" на користь публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Черкасах 13 764 грн витрат на сплату судового збору.

1.9. Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю "Продінвест" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Черкасах 14 146,33 грн витрат на сплату судового збору.

1.10. Стягнуто із Публічного акціонерного товариства "Амур" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Черкасах 14 146,33 грн витрат на сплату судового збору.

1.11. Стягнуто із ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Черкасах 14 146,33 грн витрат на сплату судового збору.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Метро-Інформ" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 15.04.2016 року у справі №925/2042/13 скасувати в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Черкаської області неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, зокрема суд першої інстанції в порушення норм процесуального права (ст.ст. 43,84 Господарського процесуального кодексу України) відмовив у задоволенні клопотання про призначення повторної судово-економічної експертизи.

Також, скаржник зазначив, що експерт при проведенні додаткової судово-економічної експертизи, оформленої висновком №68115-23 від 28.01.2016 року не був попереджений про кримінальну відповідальність.

Крім того, скаржник вказав, що в процесі судового розгляду оцінка вартості нерухомого майна, що є предметом іпотеки за зобов'язаннями по Генеральній угоді №72108N1 від 07.07.2008 року не проводилася, а вмотивованої аргументації саме такої початкової ціни предмета іпотеки для подальшої реалізації судового рішення від 15.04.2016 року не містить.

Одночасно, не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії ПАТ "Укрексімбанк" у м. Черкасах також звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 15.04.2016 року у справі №925/2042/13 частково скасувати, а саме в частині невизнаної судом першої інстанції заборгованості відповідачів 1, 2 перед позивачем (апелянтом) по комісії за користування кредитом, по наступним кредитним договорам:

- по кредитному договору №7208К9 від 07.07.2008 року (з додатковими угодами від 09.01.2009 року №7208К9-1, від 30.01.2009 року №7208К9-2, від 11.03.2009 року №7208К9- 3, від 06.05.2009 року №7208К9-4, від 14.08.2009 року №7208К9-5, від 30.09.2009 року №7208К9-6, від 05.11.2009 року №7208К9-7, від 30.11.2009 року №7208К9-8, від 30.12.2009 року №7208К9-9, від 29.01.2010 року №7208К9-10, від 31.01.2011 року №7208К9-11, від 31.03.2011 року №7208К9-12, від 13.05.2011 року №7208К9-13, від 27.06.2012 року №7208К9-14) скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 15.04.2016 року в частині не визнаної судом нарахованої позивачем (апелянтом) суми заборгованості по комісії за користування кредитом, що не сплачена відповідачем 1 (ДП «Росток-Грифон» ТОВ «Еліс-Клуб»), яка складає 455 428, 44 грн.

Також апелянт просив скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 15.04.2016 року в частині не визнаної судом нарахованої позивачем (апелянтом) пені по комісії за користування кредитом за вищевказаним кредитним договором в розмірі 21 698, 21 грн.

- по кредитному договору №7210К2 від 28.01.2010 року (з додатковими угодами від 01.03.2011 року №7210К2-1, від 27.06.2012 року №7210К2-2) скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 15.04.2016 року в частині не визнаної судом нарахованої позивачем (апелянтом) суми заборгованості по комісії за користування кредитом, що не сплачена відповідачем 1 (ДП «Росток-Грифон» ТОВ «Еліс-Клуб»), яка складає 77 040,00 грн.

Крім того, скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 15.04.2016 року в частині не визнаної судом нарахованої позивачем (апелянтом) пені по комісії за користування кредитом за вищевказаним кредитним договором в розмірі 5 427,04 грн.

- по кредитному договору №7208К14 від 29.07.2008 року (з додатковими угодами від 09.01.2009 року №7208К14-1, від 11.03.2009 року №7208К14-2, від 06.05.2009 року №7208К14-3, від 31.07.2009 року №7208К14-4, від 20.08.2009 року №7208К14-5, від 30.09.2009 року №7208К14-6, від 05.11.2009 року №7208К14-7, від 30.11.2009 р. №7208К14-8, від 30.12.2009 року №7208К14-9, від 29.01.2010 року №7208К14-10, від 30.01.2011 року №7208К14-11, від 29.03.2011 року №7208К14-12, від 27.06.2012 року №7208К14-13) скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 15.04.2016 року в частині не визнаної судом нарахованої позивачем (апелянтом) суми заборгованості по комісії за користування кредитом, що не сплачена відповідачем 2 (ТОВ «Метро-Інформ»), яка складає 563 236,79 грн.

Також скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 15.04.2016 року в частині не визнаної судом нарахованої позивачем (апелянтом) пені по комісії за користування кредитом за вищевказаним кредитним договором в розмірі 28 489,69 грн.

- по кредитному договору №7210К4 від 28.01.2010 року (з додатковими угодами від01.03.2011 року №7210К4-1, від 27.06.2012 року №7210К4-2) скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 15.04.2016 року в частині не визнаної судом нарахованої позивачем (апелянтом) суми заборгованості по комісії за користування кредитом, що не сплачена Відповідачем 2 (ТОВ «Метро-Інформ»), яка складає 40 125,00 грн.

Крім того, скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 15.04.2016 року в частині не визнаної судом нарахованої позивачем (апелянтом) пені по комісії за користування кредитом за вищевказаним кредитним договором в розмірі 2 826,58 грн.

- по кредитному договору №7211К4 від 17.03.2011 року (з додатковою угодою від 27.06.2012 року №7211К4-1) скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 15.04.2016 року в частині не визнаної судом нарахованої позивачем (апелянтом) суми заборгованості по комісії за користування кредитом, що не сплачена відповідачем 2 (ТОВ «Метро-Інформ»), яка складає 22 945,02 грн.

Також скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 15.04.2016 року в частині не визнаної судом нарахованої позивачем (апелянтом) пені по комісії за користування кредитом за вищевказаним кредитним договором в розмірі 1 616,35 грн.

В іншій частині Рішення господарського суду Черкаської області від 15.04.2016 року по справі № 925/2042/13 залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Черкаської області неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Так, скаржник вказав, що суд першої інстанції неправомірно не прийняв як належний розрахунок позивача щодо нарахування комісії за управління кредитом.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2016 року було об'єднано в одне апеляційне провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Метро-Інформ" на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.04.2016р. у справі №925/2042/13 з апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії ПАТ "Укрексімбанк" у м. Черкасах на рішення Господарського Черкаської області від 15.04.2016р. у справі №925/2042/13.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

11.08.2016 року через відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів ( канцелярія ) від відповідача 1, 2 до суду надійшло клопотання про призначення повторної судово-економічної експертизи.

15.09.2016 року через відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів ( канцелярія ) від відповідача 2 до суду надійшло клопотання про призначення повторної судово-економічної експертизи.

Представники прокуратури та позивача заперечували проти даного клопотання.

Колегія суддів розглянувши дані клопотання дійшла висновку, що вони не підлягають задоволенню, як необґрунтовані, з огляду на наступне.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При необхідності господарський суд може призначити повторну судову експертизу і доручити її проведення іншому судовому експерту (ст. 42 ГПК України).

Відповідно до п. 15.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» повторною визнається судова експертиза, у проведенні якої експерт досліджує ті ж самі об'єкти і вирішує ті ж самі питання, які досліджувалися і вирішувалися у первинній судові експертизі. Нові об'єкти на дослідження повторної судової експертизи подаватися не можуть, так само як не можуть ставитися на її вирішення питання, які не розглядалися попередньою експертизою.

Повторна судова експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Повторну судову експертизу може бути призначено також, якщо є розходження у висновках кількох експертів і їх неможливо усунути шляхом одержання додаткових пояснень експертів у судовому засіданні. Повторну судову експертизу слід доручати іншому експерту (експертам).

Так, відповідачами 1, 2 у клопотання про проведення повторної судово-економічної експертизи не наведено доводів, які б свідчили про необґрунтованість висновків експерта, його суперечність іншим матеріалам справи або іншим фактам, що дають підстави для призначення повторної судової експертизи, з урахуванням роз'яснень Вищого господарського суду України.

Крім того, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Отже, Київський апеляційний господарський суд зазначає, що розумність тривалості провадження по судовій справі повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору. Відповідно до аналізу приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні суди.

Крім того, 15.09.2016 року через відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів ( канцелярія ) від відповідача 2 до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №925/2042/13 до отримання судом висновку експерта, яке не підлягає задоволенню як похідне від клопотання про призначення повторної судово-економічної експертизи в задоволенні якого було відмовлено.

У судовому засіданні 15.09.2016 року представник позивача підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, в задоволенні апеляційної скарги відповідача 2 відмовити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу та судовому засіданні 15.09.2016 року представник відповідача 1, 2, 3 заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, просив задовольнити його апеляційну скаргу та скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 15.04.2016 року по справі №925/2042/13 і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у м. Черкасах відмовити в повному обсязі.

У судовому засіданні 15.09.2016 року представник прокуратури заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача 2, проти доводів апеляційної скарги позивача не заперечував.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Черкаської області від 15.04.2016 року підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії ПАТ "Укрексімбанк" у м. Черкасах та Товариства з обмеженою відповідальністю "Метро-Інформ" - без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

07.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України", згідно з постановою КМУ від 15.04.2009 року № 375 і змін до Статуту відкритого акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" найменування банку змінено на Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (банк за угодою) в особі філії Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Черкасах, Дочірнім підприємством "Росток-Грифон" ТОВ "Продінвест" (позичальник за угодою), Товариством з обмеженою відповідальністю "Метро-Інформ" (позичальник за угодою) була укладена Генеральна угода № 72108N1 (далі - Генеральна угода), за умовами якої Генеральна угода означає цю Генеральну угоду, включаючи додатки до неї, графіки, списки або інші доповнення до неї, які є невід'ємною частиною цієї Генеральної угоди.

Відповідно до п. 5.2.8. Генеральної угоди позичальники зобов'язалися своєчасно та у повному обсязі погашати заборгованість за кредитами, сплачувати проценти за користування цими кредитами та інші платежі за Кредитними договорами.

Згідно п.п. 6.1.1, 6.1.2. Генеральної угоди позивач зобов'язався надати кредит у безготівковій формі у порядку, визначеному у Кредитних договорах, в межах наданого забезпечення, а позичальники зобов'язалися погасити основний борг по кредитах та інші платежі згідно з умовами кредитних договорів. Строки, передбачені кредитними договорами, є обов'язковими для відповідачів.

Пунктом 8.1. Генеральної угоди передбачено сплату позичальниками пені у разі порушення строків сплати основного боргу по кредитам, процентів за користування кредитами та інших грошових зобов'язань за Генеральною угодою.

У відповідності до додатку № 1 до Генеральної угоди (додаткова угода № 72108N1-7 до Генеральної угоди № 72108N1 від 07.07.2008 року) у переліку Кредитних договорів, укладених між кредитором (Банком - позивачем) та відповідачами (відповідач 1 та відповідач 2), які є такими, що діють у рамках цієї Генеральної угоди, і є додатками до неї, названі кредитні договори № 7208К9 від 07.07.2008 року, № 7208К14 від 29.07.2008 року, № 7210К2 від 28.01.2010 року, № 7210К4 від 28.01.2010 року, № 7211К4 від 17.03.2011 року з додатковими угодами до них.

Між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Черкасах (позивачем) та Дочірнім підприємством "Росток Грифон" ТОВ "Продінвест" (відповідач 1), якого в подальшому було замінено на ДП "Росток Грифон" ТОВ "Еліс-Клуб", в рамках і на умовах Генеральної угоди № 72108N1 від 07.07.2008 року були укладені такі кредитні договори: № 7208К9 від 07.07.2008 року (з додатковими угодами від 09.01.2009 року № 7208К9-1, від 30.01.2009 року № 7208К9-2, від 11.03.2009 року № 7208К9-3, від 06.05.2009 року № 7208К9-4, від 14.08.2009 року № 7208К9-5, від 30.09.2009 року № 7208К9-6, від 05.11.2009 року № 7208К9-7, від 30.11.2009 року № 7208К9-8, від 30.12.2009 року № 7208К9-9, від 29.01.2010 року № 7208К9-10, від 31.01.2011 року № 7208К9-11, від 31.03.2011 року № 7208К9-12, від 13.05.2011 року № 7208К9-13, від 27.06.2012 року № 7208К9-14) та № 7210К2 від 28.01.2010 року (з додатковими угодами від 01.03.2011 року № 7210К2-1, від 27.06.2012 року № 7210К2-2).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вказаних кредитних договорів позивач надав відповідачу 1 кредити: - згідно з кредитним договором № 7208К9 від 07.07.2008 року та додаткових угод до нього, далі - Кредитний договір № 7208К9, відкрита невідновлювана кредитна лінія з лімітом заборгованості 2 000,00 тис. доларів США з кінцевою датою погашення 30.06.2013 року, за умовами якого передбачена сплата пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня; - згідно з кредитним договором № 7210К2 від 28.01.2010 року та додаткових угод до нього, далі - Кредитний договір № 7210К2, відкрита невідновлювана кредитна лінія з лімітом заборгованості 4 800 000,00 тис. грн з кінцевою датою погашення 25.01.2013 року, із сплатою 23,2% річних, що додатковою угодою № 7210К2-1 від 01.03.2011 року була змінена на 18,3% річних, із сплатою пені за прострочення платежів за кредитним договором у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно умов Кредитного договору № 7208К9 кредит надавався у безготівковій формі на підставі наданих першим відповідачем платіжних доручень на перерахування коштів у доларах США відповідно до укладених ним контрактів, шляхом попередньої оплати, за фактом поставки та, у разі невідповідності, часткового або повного обміну (конвертації) або продажу кредитних коштів у доларах США за рахунок першого відповідача із наступним її зарахуванням на його поточний рахунок та банку, вказаний в п. 2.1.12 Договору, з метою подальшого перерахування відповідно до умов укладених договорів з одночасним утворенням заборгованості за кредитом на позичкових рахунках першого відповідача, відкритих згідно пункту 3.8.

Відповідно до п. 3.3.1 Кредитного договору № 7210К2 кредит надавався у безготівковій формі на підставі наданих першим відповідачем платіжних доручень та /або реєстрів платежів, та /або його листів, та/або отриманих від нього засобами програмно-технічного комплексу "Клієнт-Банк" електронних заяв на перерахування кредитних коштів у гривні відповідно до умов укладених контрактів, з одночасним утворенням заборгованості за кредитом на позичковому рахунку першого відповідача, відкритому згідно п. 3.8. договору.

За доводами позивача станом на 01.11.2013 року заборгованість першого відповідача за вказаними вище кредитними договорами становила: по Кредитному договору № 7208К9 та додаткових угодах до нього - 1 421600,0 дол США; по Кредитному договору № 7210К2 та додаткових угодах до нього - 4 800 000,00 грн. Відповідно до умов названих Кредитних договорів, у зв'язку із невиконанням першим відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо сплати платежів з погашення кредиту та процентів в установлені цими договорами строки, вказані суми заборгованості по кредитах були перенесені на рахунки простроченої заборгованості відповідно № 173 та № 300. Крім цього, оскільки перший відповідач не виконав встановлене в Кредитних договорах зобов'язання щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у валюті кредитів, у розмірах, вказаних в пункті 3.2 цих Кредитних договорів (із змінами відповідно до додаткових договорів), та у зв'язку з частковою їх сплатою, станом на 31.10.2013 року утворилася прострочена заборгованість по процентах за користування кредитом по Кредитному договору № 7208К9 в сумі 132 179,16 дол. США. та по Кредитному договору № 7210К2 в сумі в сумі 890 600,00 грн.

Крім того, позивач стверджує, що відповідно до пунктів 4.1.1. Кредитних договорів позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати комісію за управління цими кредитами у національній валюті: за Кредитним договором № 7208К9 від 07.07.2008 року (п. 3.2.7.) в розмірі 333,40 дол. США по курсу НБУ на дату нарахування на місяць, та за Кредитним договором № 7210К2 (п. 3.2.6.1.) в розмірі 0,021% від ліміту кредитної лінії. Оскільки першим відповідачем за період кредитування лише частково сплачені плати за управління кредитами, тому заборгованість першого відповідача перед позивачем по платі за управління кредитом за Кредитним договором № 7208К9 складає 455428,44 грн та за Кредитним договором № 7210К2 складає 77 040,00 грн.

За порушення строків погашення кредитів, вказаних у Графіках, процентів та комісій за користування цими кредитами згідно із пунктами 7.2 Кредитних договорів позивач нарахував та пред'явив до стягнення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, станом на 31.10.2013 року, а саме:

- за порушення сплати сум кредитів: за Кредитним договором № 7208К9 в сумі 800 449,57 грн, за Кредитним договором № 7210К2 в сумі 338133,33 грн;

- за порушення строків сплати процентів за користування кредитами: за Кредитним договором № 7208К9 в сумі 52 256,28 грн, за Кредитним договором № 7210К2 в сумі 42275,10 грн;

- за порушення строків сплати комісії за управління кредитами: за Кредитним договором № 7208К9 в сумі 21 698,21 грн, за Кредитним договором № 7210К2 в сумі 5427,04 грн;

Крім цього, станом на 01.11.2013 року позивачем було нараховано по заборгованості першого відповідача відповідно до частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних від простроченої суми: за Кредитним договором № 7208К9 в сумі 391608,05 грн, за Кредитним договором № 7210К2 в сумі 176 874,29 грн.

Так, заявлена позивачем до стягнення загальна заборгованість першого відповідача станом на 01.11.2013 року складає: згідно із Кредитним договором № 7208К9 - 1 553779,16 дол. США та 1721 440,55 грн; згідно із Кредитним договором № 7210К2 - 6 330 349,76 грн, а всього: 1 553 779,16 дол. США (що станом на 01.11.2013 року за офіційним курсом НБУ 1 дол. США = 7,9930 грн, складає 12 419 356,82 грн) та 8 051790,31 грн (1 721 440,55 + 6 330 349,76).

Також між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Черкасах (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Метро-Інформ" (другим відповідачем), в рамках і на умовах Генеральної угоди № 72108N1 від 07.07.2008 року були укладені такі кредитні договори: № 7208К14 від 29.07.2008 року (з додатковими угодами від 09.01.2009 року № 7208К14-1, від 11.03.2009 року № 7208К14-2, від 06.05.2009 року № 7208К14-3, від 31.07.2009 року № 7208К14-4, від 20.08.2009 року № 7208К14-5, від 30.09.2009 року № 7208К14-6, від 05.11.2009 року № 7208К14-7, від 30.11.2009 року № 7208К14-8, від 30.12.2009 року № 7208К14-9, від 29.01.2010 року № 7208К14-10, від 31.01.2011 року № 7208К14-11, від 29.03.2011 року № 7208К14-12, від 27.06.2012 року № 7208К14-13; № 7210К4 від 28.01.2010 року (з додатковими угодами від 01.03.2011 року № 7210К4-1, від 27.06.2012 року № 7210К4-2); № 7211К4 від 17.03.2011 року (з додатковою угодою від 27.06.2012 року № 7211К4-1).

Так, відповідно до п. 3.2 вищевказаних Кредитних договорів позивач надав другому відповідачу кредитні кошти в сумах: згідно із кредитним договором № 7208К14 від 29.07.2008 року та додаткових угод до нього, далі - Кредитний договір № 7208К14, відкрита невідновлювана кредитна лінія з лімітом заборгованості 2 000000,00 доларів США, з кінцевою датою погашення 30.06.2013 року, із встановленням процентної ставки на рівні 11% річних, із сплатою відповідно до пункту 3.2.10 пені за прострочення сплати платежів за Кредитним договором у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня; згідно із кредитним договором № 7210К4 від 28.01.2010 року та додаткових угод до нього, далі - Кредитний договір №7210К4, відкрита невідновлювана кредитна лінія з лімітом заборгованості 2500 000,00 грн, з кінцевою датою погашення 25.01.2013 року, із встановленням процентної ставки на рівні 23,2% річних; із сплатою відповідно до пункту 3.2.10 пені за прострочення сплати платежів за Кредитним договором у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня; згідно із кредитним договором № 7211К4 від 17.03.2011 року та додаткових угод до нього, далі - Кредитний договір № 7211К4, відкрита відновлювана кредитна лінія з лімітом заборгованості 2366 400,00 грн, з кінцевою датою погашення 01.10.2012 року, із встановленням процентної ставки на рівні 18,3% річних, із сплатою відповідно до пункту 3.2.7 пені за прострочення сплати платежів за Кредитним договором у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно Кредитного договору № 7208К14 (пункт 3.3.1) кредит надавався у безготівковій формі на підставі наданих другим відповідачем платіжних доручень на перерахування коштів у доларах США відповідно до умов укладених контрактів, шляхом попередньої оплати, за фактом поставки та, у разі невідповідності, часткового або повного обміну (конвертації) або продажу кредитних коштів у доларах США за рахунок другого відповідача із наступним її зарахуванням на його поточний рахунок та рахунок Позивача, вказаний в п. 2.1.12 цього договору, з метою подальшого перерахування відповідно до умов укладених договорів з одночасним утворенням заборгованості за кредитом на позичкових рахунках другого відповідача, відкритих згідно пункту 3.8 Кредитного договору. Згідно Кредитних договорів № 7210К4 та № 7211К4 кредит надавався у безготівковій формі на підставі наданих ним платіжних доручень та /або реєстрів платежів, та /або листів другого відповідача, та/або отриманих від нього засобами програмно-технічного комплексу "Клієнт-Банк" електронних заяв на перерахування кредитних коштів у гривні відповідно до умов укладених контрактів, з одночасним утворенням заборгованості за кредитом на позичковому рахунку другого відповідача, відкритому згідно пункту 3.8 Кредитних договорів.

За доводами та розрахунками позивача станом на 01.11.2013 року заборгованість другого відповідача за вказаними Кредитними договорами становить: за Кредитним договором № 7208К14 - 619 800,0 дол. США, за Кредитним договором № 7210К4 - 2 500 000,00 грн, за Кредитним договором № 7211К4 - 2 366 400,00 грн. Відповідно до умов названих Кредитних договорів, у зв'язку із невиконанням другим відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо сплати платежів з погашення кредиту та процентів в установлені цими Кредитними договорами строки, вказані суми заборгованості по кредитах були перенесені на рахунки простроченої заборгованості відповідно № 173, № 173, № 173.

Крім цього, оскільки другий відповідач не виконав встановлене в Кредитних договорах зобов'язання щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у валюті кредитів, у розмірах, вказаних в пункті 3.2 цих Кредитних договорів (із змінами відповідно до додаткових договорів), та у зв'язку з частковою їх сплатою, станом на 01.11.2013 року утворилася прострочена заборгованість по процентах за користування кредитом по Кредитному договору № 7208К14 в сумі 149 344,99 дол. США., по Кредитному договору № 7210К4 - в сумі в сумі 424 458,31 грн, по Кредитному договору № 7211К4 - в сумі - 433474,83 грн.

Також відповідно до пунктів 4.1.1. Кредитних договорів другий відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати комісію за управління цими кредитами у національній валюті в розмірах, передбачених цими договорами. Оскільки другим відповідачем за період кредитування лише частково сплачені плати за управління кредитами, тому позивач стверджує, що заборгованість другого відповідача перед позивачем по платі за управління кредитом за Кредитним договором № 7208К14 складає 595 267,41 грн, за Кредитним договором № 7210К4 - 40 125,00 грн, за Кредитним договором № 7211К4 - 22 945,02 грн.

За порушення строків погашення кредитів, вказаних у Графіках, процентів та комісій за користування цими кредитами згідно із пунктами 7.2 Кредитних договорів позивач нарахував та пред'явив до стягнення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, станом на 01.11.2013 року, а саме:

за порушення строків сплати сум кредитів:

- за Кредитним договором № 7208К14 - в сумі 912048,55 грн,

- за Кредитним договором № 7210К4 - в сумі 176111,11 грн,

- за Кредитним договором № 7211К4 - в сумі 166699,73 грн,

за порушення строків сплати процентів за кредитами:

- за Кредитним договором № 7208К14 - в сумі 58 897,87 грн,

- за Кредитним договором № 7210К4 - в сумі 22018,28 грн,

- за Кредитним договором № 7211К4 - в сумі 20552,40 грн,

за порушення строків сплати комісії за управління кредитами в сумі:

- за Кредитним договором № 7208К14 - в сумі 30247,41грн,

- за Кредитним договором № 7210К4 - в сумі 2 826,58 грн,

- за Кредитним договором № 7211К4 - в сумі 1616,35 грн.

Крім цього, станом на 01.11.2013 року позивачем нараховано по заборгованості другого відповідача відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних від простроченої суми: за Кредитним договором № 7208К14 в сумі 451905,33 грн, за Кредитним договором № 7210К4 в сумі 90913,89 грн, за Кредитним договором № 7211К4 в сумі 92682,59 грн.

Таким чином, за доводами позивача загальна заборгованість другого відповідача перед позивачем станом на 01.11.2013 складала:

згідно із Кредитним договором № 7208К14 - 1 769 144,99 дол. США (1619 800 + 149 344,99) та 2 048 366,57 грн;

згідно із Кредитним договором № 7210К4 - 3256453,17 грн,

згідно із кредитним договором № 7211К4 - 3 104 370,92 грн,

тобто всього 1 769144,99 дол. США (що станом на 01.11.2013 року за офіційним курсом НБУ 1 дол. США = 7,9930 грн, складає 14140 775,91 грн) та 8 409190,66 грн (2048366,57 + 3256453,17 + 3 104370,92)

Оскільки, перевірка розрахунків та обґрунтувань позивача щодо заявлених сум заборгованості за укладеними з відповідачами кредитними договорами, потребувала спеціальних знань, судом першої інстанції була призначена судово-економічна експертиза, проведення якої було доручено судовим експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Так, на вирішення судово-економічної експертизи судом були поставлені питання, викладені в ухвалі Господарського суду Черкаської області від 28.01.2014 року.

За результатами проведення основної та додаткової судово-економічної експертиз була підтверджена наявність заборгованості по всіх кредитних договорах, на які посилався позивач, зокрема, повністю співпадає заявлена позивачем сума основної заборгованості по тілу кредиту; незначні розбіжності щодо нарахувань процентів за користування кредитом, пені за прострочення сплати тіла кредиту та процентів, трьох процентів річних від простроченої суми боргу з оплати тіла кредиту та процентів.

Проте, як правильно встановлено судом першої інстанції, судовою експертизою була встановлена істотна невідповідність розрахунку позивача щодо комісії за управління кредитом, майже за всіма договорами судовою експертизою встановлена переплата комісії за управління кредитом.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд не приймає твердження позивача, що суд першої інстанції неправомірно не прийняв як належний розрахунок позивача щодо нарахування комісії за управління кредитом.

Крім того, Київський апеляційний господарський суд не приймає твердження відповідача 2, що при проведенні додаткової судово-економічної експертизи, оформленої висновком №68115-23 від 28.01.2016 року експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність, як безпідставне, оскільки, як вбачається з ухвали суду першої інстанції від 16.02.2015 року, якою було призначено у справі № 925/2042/13 додаткову судову експертизу, експерта було повідомлено про відповідальність, передбачену статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, є господарським зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Правовідносини, що виникають з кредитних договорів регулюються, зокрема, § 2 глави 71 Цивільного кодексу України та відповідними положеннями § 1 глави 35 ГК України.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ст.ст. 193, 202 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з висновків основної та додаткової судових експертиз заборгованість позичальника становить в сумі 1 543 761,99 доларів США, зокрема: 1421600,00 доларів США боргу по кредиту, 122 161,99 доларів США боргу по процентах за користування кредитом; а також 7256 131,03 грн, зокрема: 4 800 000,00 грн боргу по кредиту, 890600,00 грн боргу по процентах за користування кредитом, 1213 844,01 грн пені, 351 687,02 грн три проценти річних та складається:

1. За Кредитним договором № 7208К9:

- дійсна заборгованість позичальника по тілу кредиту становить 1421600,00 доларів США (сума виданого кредиту 2 000000,00 доларів США - кошти зараховані Банком в рахунок погашення заборгованості 578400,00 доларів США), або в національній валюті - 11 362 848,80 грн;

- дійсна заборгованість по процентах за цим Кредитним договором -122161,99 доларів США;

- по комісії за управління кредитом встановлена переплата у загальній сумі 38605,13 грн;

- дійсний розмір пені за несвоєчасне погашення позичальником заборгованості по тілу кредиту за період з 01.05.2013 року по 31.10.2013 року становить 789 484,51 грн і за несвоєчасну сплату процентів за цей же період - 47633,50 грн.

- три проценти річних, нарахованих згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, від простроченої суми тіла кредиту за період з 31.10.2012 року по 31.10.2013 року становить 150 835,76 грн, і від простроченої суми процентів за той же період - 13649,60 грн.

Підстави для нарахування пені та трьох процентів річних за несвоєчасне виконання позичальником зобов'язань по сплаті комісії за управління кредитом відсутні, оскільки як правильно встановлено судом першої інстанції по комісії за управління кредитом встановлена переплата в сумі 38605,13 грн.

2. За Кредитним договором № 7210К2:

- дійсна заборгованість позичальника по тілу кредиту становить 4 800 000,00 грн;

- дійсна заборгованість по процентах за цим кредитним договором - 890600,00 грн;

- по комісії за управління кредитом встановлена переплата у загальній сумі 23760,00 грн;

- дійсний розмір пені за несвоєчасне погашення позичальником заборгованості по тілу кредиту за період з 01.05.2013 року по 31.10.2013 року становить 333501,37 грн і за несвоєчасну сплату процентів за цей же період - 43224,63 грн.

- три проценти річних, нарахованих згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, від простроченої суми тіла кредиту за період з 28.02.2012 року по 31.10.2013 року становить 175571,43 грн, і від простроченої суми процентів за той же період - 11630,23 грн.

Підстави для нарахування пені та трьох процентів річних за несвоєчасне виконання позичальником зобов'язань по сплаті комісії за управління кредитом відсутні, оскільки, як правильно встановлено судом першої інстанції по комісії за управління кредитом по вказаному договору встановлена переплата в сумі 23760,00 грн.

Суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні решті позовних вимог до Дочірнього підприємства "Росток-Грифон" ТОВ "Еліс-Клуб".

Крім того, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метро-Інформ" (другий відповідач) про стягнення грошових коштів, з огляду на наступне.

Так, відповідно до висновків основної та додаткової судових експертиз за Генеральною угодою № 72108N1 від 07.07.2008 року та кредитними договорами, що укладені Банком з ТОВ "Метро-Інформ" (позичальник) в рамках і на умовах зазначеної Генеральної угоди, а саме: Кредитного договору № 7208К14 з додатковими угодами, Кредитного договору №7210К4 з додатковими угодами та Кредитного договору № 7211К4 з додатковою угодою станом на 01.11.2013 року заборгованість становить в сумі 1 769 144,99 доларів США, зокрема: 1619 800,00 доларів США борг по кредиту, 149 344,99 доларів США боргу по процентах за користування кредитом, а також 7 476 841,67 грн., зокрема: 4 866400,00 грн боргу по кредиту, 897 772,34 грн боргу по процентах за користування кредитом, 32 030,62 грн боргу по комісії за управління кредитом, 1341 920,22 грн пені, 338718,49 грн три проценти річних та складається:

1. За Кредитним договором № 7208К14:

- дійсна заборгованість позичальника по тілу кредиту становить 1 619 800,00 доларів США, або в національній валюті 12 947 061,40 грн;

- дійсна заборгованість по процентах за цим кредитним договором - 149 344,99 доларів США;

- по комісії за управління кредитом заборгованість становить 32030,62 грн;

- дійсний розмір пені за несвоєчасне погашення позичальником заборгованості по тілу кредиту за період з 01.05.2013 року по 31.10.2013 року становить 899554,73 грн, за несвоєчасну сплату процентів згідно розрахунку позивача, який суд вважає вірним, - 58897,87 грн, за несвоєчасну сплату комісії - 1757,72 грн;

- три проценти річних, нарахованих згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, від простроченої суми тіла кредиту за період з 31.10.2012 року по 31.10.2013 року становить 170931,41 грн, від простроченої суми процентів за цей же період - 18 070,00 грн, від простроченої суми комісії за період з 08.11.2012 року по 31.10.2013 року - 493,48 грн.

2. За Кредитним договором № 7210К4:

- дійсна заборгованість позичальника по тілу кредиту становить 2500 000,00 грн.;

- дійсна заборгованість по процентах за цим кредитним договором - 463 854,14 грн;

- по комісії за управління кредитом встановлена переплата у загальній сумі 12 375,00 грн;

- дійсний розмір пені за несвоєчасне погашення позичальником заборгованості по тілу кредиту за період з 01.05.2013 року по 31.10.2013 року становить 173698,63 грн і за несвоєчасну сплату процентів за цей же період - 22512,82 грн.

- три проценти річних, нарахованих згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, від простроченої суми тіла кредиту за період з 28.02.2012 року по 31.10.2013 року становить 60525,96 грн, і від простроченої суми процентів за той же період - 6057,39 грн.

Підстави для нарахування пені та трьох процентів річних за несвоєчасне виконання позичальником зобов'язань по сплаті комісії за управління кредитом відсутні, оскільки по комісії за управління кредитом по вказаному договору встановлена переплата в сумі 12 375,00 грн.

3. За Кредитним договором № 7211К4:

- дійсна заборгованість позичальника по тілу кредиту становить 2 366 400,00 грн;

- дійсна заборгованість по процентах за цим кредитним договором - 433918,20 грн;

- по комісії за управління кредитом встановлена переплата у загальній сумі 4993,77 грн;

- дійсний розмір пені за несвоєчасне погашення позичальником заборгованості по тілу кредиту за період з 01.05.2013 року по 31.10.2013 року становить 164416,18 грн і за несвоєчасну сплату процентів за цей же період - 21082,27 грн.

- три проценти річних, нарахованих згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, від простроченої суми тіла кредиту за період з 01.10.2012 року по 31.10.2013 року становить 76972,56 грн, і від простроченої суми процентів за той же період - 5667,69 грн.

Підстави для нарахування пені та трьох процентів річних за несвоєчасне виконання позичальником зобов'язань по сплаті комісії за управління кредитом відсутні, оскільки по комісії за управління кредитом по вказаному договору встановлена переплата в сумі 4993,77 грн.

Щодо решти позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метро-Інформ", колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог в іншій частині.

При цьому, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо зазначення у резолютивній частині рішення належної до стягнення суми кредиту у валюті кредиту - в доларах США, виходячи із припису частини третьої статті 533 Цивільного кодексу України, за якою використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Чинним законодавством України дозволяється отримання та погашення суб'єктами підприємницької діяльності кредитів у іноземній валюті та позивачу надане право надання кредитів у іноземній валюті.

Для забезпечення виконання зобов'язань Позичальників за Генеральною угодою № 72108N1 від 07.07.2008 року та кредитних договорів, що укладені в рамках і на умовах зазначеної Генеральної угоди, було передано в заставу та в іпотеку позивачу (Іпотекодержателю, Заставодержателю) наступне майно, що належить на праві власності ТОВ "Продінвест" (третій відповідач), ПАТ "Амур" (четвертий відповідач), фізичній особі - підприємцю ОСОБА_7 (п'ятий відповідач):

- згідно з іпотечним договором № 7208Z15, посвідченим 29.07.2008 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. та зареєстрованим в реєстрі за № 4638, та договору про внесення змін до нього № 7208Z15-1, що посвідчений 26.03.2009 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. та зареєстрованим в реєстрі за № 361, далі - Іпотечний договір № 7208Z15, було передано в іпотеку нерухоме майно ТОВ "Продінвест" (Іпотекодавця), що складається із нежитлової будівлі - склад з підвалом (літ. А-3), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 7281,5 кв. м. Право користування Іпотекодавцем земельною ділянкою площею 852,7 кв. м., на якій розташовано предмет іпотеки, підтверджено Державним актом на право постійного користування землею згідно рішення Черкаської міської ради від 22.12.1998 № 1072 (бланк серія ЧР 24-242);

- згідно з іпотечним договором № 7209Z10, посвідченим 26.03.2009 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. та зареєстрованим в реєстрі за № 963, далі - Іпотечний договір № 7209Z10, було передано в іпотеку нерухоме майно ПАТ "Амур" (Іпотекодавця), що складається із нежитлової будівлі - магазину (А-2), що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1, загальною площею 1303,6 кв. м. Право користування Іпотекодавцем земельною ділянкою площею 0,3299 гектара, на якій розташовано предмет іпотеки, підтверджено Державним актом на право постійного користування землею, виданим Черкаською міською радою народних депутатів та зареєстрованим в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 343 (підстава - рішення виконкому Черкаської міської ради народних депутатів від 24.02.2000 р. № 163);

- згідно з іпотечним договором № 7208Z11, посвідченим 07.07.2008 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. та зареєстрованим в реєстрі за № 4053, та договору про внесення змін до нього № 7208Z11-1, що посвідчений 26.03.2009 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. та зареєстрованим в реєстрі за № 360, далі - Іпотечний договір № 7208Z11, було передано в іпотеку нерухоме майно ТОВ "Продінвест" (Іпотекодавця), а саме: спортивно-оздоровчий комплекс (літ. Д''- 2,д), замощення № 1, огорожа № 2, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_2, загальною площею 2007,70 кв. м;

- згідно з договором застави № 7210Z1, посвідченим 28.01.2010 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. та зареєстрованим в реєстрі за № 291, було передано в заставу обладнання ТОВ "Продінвест" (Заставодавець), у кількості 31 одиниця, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ;

- згідно з договором застави № 7209Z11, посвідченим 26.03.2009 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. та зареєстрованим в реєстрі за № 362, було передано в заставу виробниче та торгівельне обладнання фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 (Заставодавець), у кількості 44 одиниці, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Вказаними Іпотечними договорами, зокрема пунктами 1.6 Розділу 1, пунктами 5.1, 5.2 Розділу 5, визначено таке: у випадку невиконання Боржником умов Кредитного договору та/або невиконання Іпотекодавцем умов Іпотечного договору Іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця (п. 2.1.4. Розділу 2); у разі невиконання або неналежного виконання Боржником умов Кредитного договору та/або порушення Іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання Боржником, а в разі його невиконання - звернути стягнення на Предмет іпотеки (п. 5.1. Розділу 5); звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання (п.5.2. Розділу 5).

Згідно п. 2.1.3 договору застави Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави або його частину згідно з чинним законодавством України у випадку:

- якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання Боржником (в тому числі і по сплаті будь-яких платежів, які повинні бути здійснені відповідно до Кредитного договору), забезпеченого заставою згідно з цим договором воно не буде виконане;

- виникнення у нього права вимагати дострокового погашення боргу та/або дострокового виконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором,

- інших випадках, передбачених чинним законодавством України, цим договором та Кредитним договором.

У зв'язку з тим, що перший та другий відповідачі як позичальники за Кредитними договорами не виконали взятих на себе зобов'язань по вказаних договорах, позивач звертався до відповідачів із листами-вимогами № 072-06/3099 від 12.11.2012 року та № 072-06/3100 від 12.11.2012 року про повернення непогашених частин кредиту, сплату процентів за його користування та сплату плати за управління кредитами, комісій, зборів, пені.

Крім того, 28.01.2013 року позивач надіслав майновим поручителям ТОВ "Продінвест", ПАТ "Амур", підприємцю ОСОБА_7 листи із вимогою погасити заборгованість позичальників за Кредитними договорами.

Матеріали справи не містять належних або допустимих доказів в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України надіслання чи вручення позивачу відповіді на вказані листи позивача.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, порушення перший та другий відповідач, як позичальники за Кредитними договорами, порушили свої зобов'язання щодо сплати сум кредиту і процентів за користування кредитами в установлені договорами та графіком погашення заборгованості строки.

Згідно ст.572 Цивільного кодексу України) в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 574 Цивільного кодексу України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

В силу частини 1 статті 575 цього Кодексу іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Виходячи із визначення термінів у статті 1 Закону України "Про іпотеку" відповідач є майновим поручителем щодо забезпечення виконання зобов'язань Позичальника по Генеральній кредитній угоді та укладених в її рамках кредитних договорах.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Згідно ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За статтею 39 Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються:

- загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

- опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

- заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

- спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу встановленої статтею 38 цього Закону;

- пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;

- початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, позивачем чітко вказано загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті позивачу як Іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки та застави, зокрема, ним визначено загальний розмір позовних вимог та вказано суму заборгованості по кожній із вимог. Опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя, вказано у договорі іпотеки, посвідченому нотаріально. Заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки позивачем не вказуються, оскільки відповідно до Закону зазначаються лише у разі необхідності, тобто, така вимога є правом Іпотекодержателя, а не обов'язком. Вимоги інших кредиторів щодо предмету іпотеки не встановлені. Позивачем визначено спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом продажу на прилюдних торгах - і така вимога відповідає припису статті 41 Закону.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд не приймає як належне твердження відповідача 2, що в процесі судового розгляду оцінка вартості нерухомого майна, що є предметом іпотеки за зобов'язаннями по Генеральній угоді №72108N1 від 07.07.2008 року не проводилася, а вмотивованої аргументації саме такої початкової ціни предмета іпотеки для подальшої реалізації судового рішення від 15.04.2016 року не містить, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотеко держателем і іпотекодавцем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності.

Відповідно до узагальнення судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин Верховного Суду України від 01.12.2012 року вирішуючи питання оцінки майна - предмета іпотеки, суди мають виходити з того, що ціна предмета іпотеки встановлюється в самому договорі. Якщо при розгляді справи сторони з такою оцінкою погоджуються, то в суду немає підстав її не брати до уваги, оскільки вона є умовою договору.

Щодо вимоги позивача про початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, то в цій частині в суді першої інстанції заперечень зі сторони відповідачів не було заявлено, тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо задоволення вимоги позивача в цій частині.

Клопотань про призначення експертизи щодо оцінки предмету іпотеки від відповідачів не надходило, як і доказів іншої оцінки іпотеки.

Відповідно до ст.ст. 7, 33 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

У відповідності до статей 19, 20 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна позивач має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою, необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно ст. 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави для задоволення його вимог до першого і другого відповідачів, та направлення коштів, отриманих від реалізації майна, що є предметом іпотеки та застави за вказаними вище Іпотечними договорами та договорами застави, на погашення заборгованості Дочірнього підприємства "Росток-Грифон" ТОВ "Еліс-Клуб" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Метро-Інформ" перед Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Черкасах за Генеральною угодою № 72108N1 від 07.07.2008 року та за п'ятьма кредитними договорами, що укладені в рамках і на умовах зазначеної Генеральної угоди, в сумах 1 543761,99 доларів США, 1769 144,99 доларів США, 7256 131,03 грн, 7476 841,67 грн, а всього в загальній сумі 3 312 906,98 дол. США та 14 732 972,70 грн.

Згідно Спеціального витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 23.06.2015 року до реєстру було внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ОСОБА_7 за власним рішенням. Суд враховує висновок Верховного Суду України у постанові від 04.12.2013 року № 6-125цс13 про те, що однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Однак виходячи з того, що припинення підприємницької діяльності п'ятого відповідача у даній справі відбулося під час розгляду даної справи, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відсутності підстав для припинення провадження у справі щодо звернення стягнення на майно цього відповідача.

В процесі розгляду спору товариством з обмеженою відповідальністю "Продінвест" (другим відповідачем у справі) було подано зустрічний позов про визнання недійсним іпотечного договору № 7208Z11 від 07.07.2008 року. В обґрунтування зустрічного позову другий відповідач послався на такі обставини: оспорюваний другим відповідачем договір іпотеки підписаний від імені ТОВ "Продінвест" директором ОСОБА_10. Цей договір був укладений в інтересах третьої особи - ДП "Росток-Грифон" ТОВ "Продінвест". ОСОБА_10 одночасно був учасником та директором ТОВ "Продінвест", яке в свою чергу було єдиним засновником, учасником і власником ДП "Росток-Грифон" ТОВ "Продінвест". Таким чином, спірний договір було укладено в порушення приписів статті 238 ЦК України. Як вбачається із змісту Генеральної угоди, укладення спірного договору в інтересах ДП "Росток-Грифон" взагалі було позбавлене для ТОВ "Продінвест" будь-якого економічного сенсу і підприємницької доцільності. Укладення спірного договору не відповідало ані статутним цілям діяльності ТОВ "Продінвест", ані позиціям Генеральної угоди. Отже спірний договір іпотеки укладено з порушеннями ст.ст. 92, 203, 207, 238 Цивільного кодексу України, ст. 1 Закону України "Про господарські товариства", ст. 79 ГК України, тому згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України є всі правові підстави для визнання вказаного договору іпотеки недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 203 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Проте, як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ТОВ "Продінвест" не було вказано законних підстав для визнання недійсним іпотечного договору № 7208Z11 від 07.07.2008 року та не було подано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України наявності таких підстав.

Так, спірний іпотечний договір є укладеним, оскільки сторонами було досягнуто згоди за усіма його істотними умовами, він був нотаріально посвідчений, при цьому було перевірено правоздатність та дієздатність сторін договору, перевірено належність майна, переданого в іпотеку.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язковою умовою задоволення позову про визнання правочину недійсним є встановлення судом факту порушення у зв'язку із вчиненням правочину прав чи охоронюваних законом інтересів позивача.

З огляду на викладене та враховуючи, що ТОВ Продінвест не довів належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 34, 34 Господарського процесуального кодексу України порушення позивачем його права чи охоронюваного законом інтересу, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення первісних позовних вимог та відмовою у задоволенні зустрічного позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення відповідає ст. ст. 43, 85 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для скасування чи зміни рішення, в тому числі, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, рішення Господарського суду Черкаської області від 15.04.2016 року у справі №925/2042/13 підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії ПАТ "Укрексімбанк" у м. Черкасах та Товариства з обмеженою відповідальністю "Метро-Інформ" - задоволенню не підлягають.

Судовий збір за розгляд апеляційних скарг у зв'язку з відмовою в їх задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянтів.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії ПАТ "Укрексімбанк" у м. Черкасах та Товариства з обмеженою відповідальністю "Метро-Інформ" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 15.04.2016 року у справі №925/2042/13 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №925/2042/13 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді Ю.Л. Власов

А.Г. Майданевич