РІШЕННЯ

20 вересня 2016 року Справа № 913/803/16

Провадження № 29/913/803/16

за позовом Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Сєвєродонецьк Луганської області,

до Комунального закладу «Міловський районний центр первинної медико - санітарної допомоги», смт. Мілове Луганської області,

про стягнення 6 198 грн 94 коп.

Суддя Якушенко Р.Є.,

секретар судового засідання Богуславська Є.В.,

у засіданні брали участь:

від позивача - Ткаля Л.А., начальник відділу експертизи тимчасової непрацездатності та якості медичних послуг виконавчої дирекції, довіреність від 16.09.2016 № 08-08-1067/СД; Деріглазова М.О., начальник юридичного відділу виконавчої дирекції, довіреність від 16.01.2016 № 08-08-60/СД;

від відповідача - представник не прибув.

Суть спору: Луганське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - ЛОВ ФССТВП, позивач у справі) звернулося до господарського суду Луганської області з позовом від 06.07.2016 № 08-09-766/сд до Комунального закладу «Міловський районний центр первинної медико - санітарної допомоги» (далі - КЗ «Міловський РЦ ПМСД», відповідача у справі) про стягнення з останнього матеріального збитку в сумі 6 198 грн 94 коп. та перерахувати на розрахунковий рахунок 9340 ТВБВ № 10012/07 у філії ЛОУ «Ощадбанк», МФО 304665.

Позивач, посилаючись на норми п-п. 2-5 статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та статей 1166, 1172 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), обґрунтовує позовні вимоги тим, що неправомірними діями лікарів відповідача, а саме необґрунтованою видачею та продовженням листків непрацездатності застрахованим особам, завдано бюджету позивача матеріальний збиток у сумі 6 616 грн 94 коп., що підтверджується довідкою про перевірку стану експертизи тимчасової непрацездатності в КЗ «Міловський РЦ ПМСД», відповідача у справі, за період з 30.11.2015 по 03.12.2015.

Комунальний заклад «Міловський районний центр первинної медико - санітарної допомоги» (далі - КЗ «Міловський РЦ ПМСД») відповідач у справі, відзивом на позов від 19.08.2016 не погоджується з вимогами позивача та просить відмовити в задоволенні позовної заяви у зв'язку з її необґрунтованістю.

Відповідач подав клопотання про розгляд справи без його участі, яке судом прийнято до уваги.

При з'ясуванні фактичних обставин, дослідженням поданих сторонами у справі доказів, заслухавши присутніх в судовому засіданні представників позивача у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Луганським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, позивачем у справі, у період з 30.11.2015 до 03.12.2015 проведено перевірку стану експертизи тимчасової непрацездатності Комунального закладу «Міловський районний центр первинної медико - санітарної допомоги», відповідача у справі.

Перевірка здійснювалася у відповідності з вимогами пункту 6 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105 з дозволу та у присутності виконуючого обов'язки головного лікаря КЗ «Міловський РЦ ПМСД» Старостіної І.М.

Уповноваженій особі ЛОВ ФССТВП відповідачем було надано для перевірки 56 медичних карток амбулаторних хворих (форма № 025/о, затверджена наказом МОЗ України від 14.02.2012 № 110). Під час їх перевірки було встановлено 56 порушень Інструкції «Про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян», затвердженої наказом МОЗ України від 13.11.2001 № 455 (із змінами та доповненнями від 06.12.2011); Інструкції «Про порядок заповнення листка непрацездатності», затвердженої наказом МОЗ України від 03.11.2004 № 532/274/136-ос/1406 (із змінами та доповненнями від 24.11.2006); Положення «Про експертизу тимчасової непрацездатності», затвердженого наказом МОЗ України від 09.04.2008 № 189 (далі - Положення про ЕТН), що призвели до необґрунтованої видачі та продовження листків непрацездатності на 185 календарних днів, оплачених за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

За результатами перевірки складено довідку з перевірки стану експертизи тимчасової непрацездатності в КЗ «Міловський РЦ ПМСД» із зазначенням всіх порушень з боку працівників відповідача при видачі та продовженні листків непрацездатності. Дану довідку вручено виконуючій обов'язки головного лікаря КЗ «Міловський РЦ ПМСД» Старостіній І.М., з якою остання ознайомилися та поставила свій підпис (а.с.12-20).

На підставі довідки про виявлені факти необґрунтованої видачі та продовження листків непрацездатності у КЗ «Міловський РЦ ПМСД» ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6А, ОСОБА_7В, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_16, а також на підставі довідок від підприємців - страхувальників, які надали допомогу за даними листками непрацездатності, сума матеріального збитку ЛОВ ФССТВП склала:

№ листка Непраце-здатностіПрізвище Ім'я По Батькові хворогоПеріод непрацездат-ностіКількість оплачених необґрунтованих днів (годин) за рахунок коштів ФСССередне-денна допомога (грн)Нарахована сума (грн)
ЛН № 381141ОСОБА_4с 21.08.2015 по 28.08.20153 дні с 26.08.2015 по 28.08.201526,2278,66
ЛН №380101ОСОБА_5с 26.01.2015 по 02.02.20151 день до 02.02.201574,6874,68
ЛН № 381119ОСОБА_6с 24.07.2015 по 02.08.20155 днів с 29.07.2015 по 02.08.201555,21276,05
ЛН № 380198ОСОБА_7 с 02.06.2015 по 11.06.20154 дні с 07.06.2015 по 11.06.2015207,98831,92
ЛН № 380133ОСОБА_8с 09.02.2015 по 18.02.20153 дні с 16.02.2015 по 18.02.2015134,01402,03
ЛН № 380102ОСОБА_9с 26.01.2015 по 01.02.20151 день 31.01.201593,1593,15
ЛН № 380197ОСОБА_10с 02.06.2015 по 11.06.20154 дні с 07.06.2015 по 11.06.2015224,37897,48
ЛН № 381028ОСОБА_11с 27.02.2015 по 05.03.20152 дні с 04.03.2015 по 05.03.201589,68179,36
ЛН № 380138ОСОБА_12с 10.02.2015 по 19.02.20154 дні с 15.02.2015 по 19.02.201577,50310,00
ЛН № 380120ОСОБА_13с 02.02.2015 по 11.02.20153 дні с 07.02.2015 по 11.02.2015113,25339,75
ЛН № 381040ОСОБА_14с 03.03.2015 по 10.03.20151 день с 08.03.2015 по 10.03.201530,4530,45
по догляду ЛН № 769587ОСОБА_16с 04.09.2015 по 08.09.20155 днів с 04.09.2015 по 08.09.201583,60418,00
ЛН № 381120ОСОБА_17с 27.07.2015 по 05.08.20155 днів с 01.08.2015 по 05.08.2015120,58602,90
ЛН № 381024ОСОБА_16с 26.02.2015 по 04.03.20152 дні с 03.03.2015 по 04.03.2015113,40226,80
ЛН № 381115ОСОБА_18с 15.07.2015 по 24.07.20155 днів с 20.07.2015 по 24.07.201548,26241,30
ЛН № 381077ОСОБА_19с 14.10.2014 по 24.10.20145 днів с 19.10.2014 по 24.10.2014170,81854,05
ЛН № 381032ОСОБА_15с 02.03.2015 по 13.03.20154 дні с 07.03.2015 по 13.03.2015190,09760,36
Загальна сума завданої шкоди складає 6 616 грн 94 коп.

Позивач 24.12.2015 звернувся до відповідача з листом за вих.№ 04-08-1816/СД про відшкодування матеріальних збитків в сумі 6 616 грн 94 коп., надавши для цього місячний термін. Також до цього листа позивачем було додано розрахунок суми матеріального збитку нанесеного відповідачем (а.с.21-23).

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача матеріальних збитків (майнової шкоди) в сумі 6 198 грн 94 коп.

Під час розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та надав докази, які залучені до матеріалів справи, а саме:

- докази перерахування позивачем матеріального забезпечення страхувальникам для отримання коштів застрахованими особами: копії заяв розрахунків та платіжних доручень на 34 аркушах;

- копії лікарняних листів та довідки про заробітну плату застрахованих осіб на 31 аркуші;

- копії амбулаторних карток на 21 аркуші.

Відповідач не скористався правом участі в судовому засіданні, але надав відзив від 19.08.2016, в якому проти позову заперечує з огляду на наступне.

Позивачем не надані докази протиправної поведінки чи бездіяльності відповідача, які потягли завдання збитків, не надано доказів безпідставної видачі листів працездатності та відсутності хвороби у застрахованих осіб, а також не надано доказів причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками.

Перевіркою встановлено, що відбулись порушення в обґрунтованості видачі та продовженні листів непрацездатності застрахованим особам лікарями ОСОБА_20 на суму 5 344,89 грн. та ОСОБА_21 на суму 854,05 грн.

Згідно з пунктом 8.3 розділу 8 наказу МОЗ України № 455 від 13.11.2001 «Про затвердження Інструкції по порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян» визначено, що за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, лікарі несуть відповідальність згідно із законодавством України.

У розділі 4 посадової інструкції лікаря загальної практики - сімейний лікар (з якою ознайомлюють лікарів) визначає відповідальність лікаря.

ОСОБА_21, на той момент головний лікар, помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 20.04.2015. Тобто на той момент, ОСОБА_21 займав посаду головного лікаря, тому фактично та і юридично ніхто не міг його контролювати, а також здійснити дії щодо усунення виявлених порушень в ході перевірки позивачем в межах діючого законодавства.

Відповідач не може нести відповідальність за людину, яка вже померла, оскільки смерть припиняє будь - які зобов'язання.

Перевірка позивача відбулася в період з 30.11.2015 по 03.12.2015, а ОСОБА_21 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Лікар ОСОБА_20 відмовляється відшкодовувати завдану шкоду, хоча з посадовою інструкцією ознайомлений.

Згідно договору про повну матеріальну відповідальність від 05.08.2015 лікар ОСОБА_20 є матеріально відповідальною особою.

Відповідач вважає, що стягнення збитків в сумі 5 344,89 грн. повинно бути саме з лікаря ОСОБА_20

На обґрунтування своїх доводів відповідач надав копії документів, які залучені до матеріалів справи, а саме:

- посадової інструкції лікаря загальної практики - сімейний лікар;

- договору про повну матеріальну відповідальність від 05.08.2015 укладеного з лікарем ОСОБА_20;

- свідоцтва про смерть ОСОБА_21 серія НОМЕР_1 від 20.04.2015.

Встановивши фактичні обставини, оцінивши подані сторонами у справі докази, вислухавши в судовому засіданні присутніх представників позивача у справі, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

Заявлені позивачем збитки пов'язуються зі сплатою застрахованим особам допомоги по тимчасовій непрацездатності, що фінансується страховиком - Фондом соціального страхування України за рахунок внесків страхувальників - роботодавців.

Ці правовідносини регулюються до 01.01.2015 року - Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", з 01.01.2015 року - Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а також іншими підзаконними актами, та положеннями Цивільного кодексу України щодо страхування (статті 979-999).

Згідно зі статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства (стаття 999 ЦК України).

Статтями 30, 32 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" до 01.01.2015 року була передбачена відповідальність страхувальників, інших отримувачів страхових коштів у разі порушення порядку використання страхових коштів, відповідальність застрахованої особи, у тому числі у випадку одержання з її вини (підроблення, виправлення в документах, подання недостовірних відомостей тощо) матеріального забезпечення та соціальних послуг за цим Законом.

Статтями 15 та 16 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" з 01.01.2015 року також передбачена певна відповідальність роботодавця як страхувальника та застрахованих осіб.

Частиною 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням з Фондом.

Порядок видачі листків непрацездатності визначено Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою наказом МОЗ України від 13.11.2011 року № 455.

Так, пунктами 8.1 - 8.3, 8.5 цієї Інструкції встановлено, що контроль за виконанням цієї Інструкції закладами охорони здоров'я усіх відомств здійснюють у межах своєї компетенції Міністерство охорони здоров'я України, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних

захворювань України, профспілки та їх об'єднання. Відповідальність за стан організації та якості експертизи тимчасової непрацездатності, зберігання та облік документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян,

несе керівник закладу охорони здоров'я. За порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, лікарі несуть відповідальність згідно з законодавством України.

У разі виявлення порушень правил видачі, зберігання, обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, незадовільного стану експертизи тимчасової непрацездатності лікувально-профілактичний заклад може бути позбавлений права видавати документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, у встановленому порядку.

Так, із наведених норм права, а також системного аналізу зазначених законів не вбачається, що повернення страхових платежів до Фонду соціального страхування у випадку їх безпідставного отримання може бути зроблено за рахунок закладів охорони здоров'я, які видають листки непрацездатності, що є підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності.

В даному випадку заклад охорони здоров'я не є стороною страхових правовідносин, яка має права, обов'язки та несе відповідальність в цих правовідносинах.

Заклади охорони здоров'я видають листки непрацездатності, які є підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, але у випадку порушення правил видачі, зберігання, обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, відповідальність цих закладів передбачена лише у вигляді позбавлення права видавати документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, а також персональної відповідальності лікарів.

Фактичні обставини свідчать, що позивач не встановив факти відсутності як такої тимчасової непрацездатності застрахованих осіб, які фактично отримали допомогу по тимчасовій непрацездатності, а порушення за обставинами справи полягає в неправильному та неповному веденні лікарями медичної документації.

Отже, позивач не довів факту відсутності страхових випадків.

В запереченнях на позов відповідач зазначив, що позивачем не надані докази протиправної поведінки чи бездіяльності відповідача, які потягли завдання збитків, не надано доказів безпідставної видачі листів працездатності та відсутності хвороби у застрахованих осіб, а також не надано доказів причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками.

Позивач вважає, що видані з порушенням вимог чинного законодавства листки непрацездатності призвели до збитків Фонду, правовою підставою для цього позивач вважає положення статей 1166 та 1172 ЦК України.

Так, відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Проте, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода, причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що наслідки у вигляді шкоди настають через протиправну поведінку лише Відповідача, а не іншої особи, оскільки сама лише неправомірна поведінка особи, яка не пов'язана безпосередньо із наслідками у вигляді шкоди, не тягне за собою відшкодування шкоди.

Відповідно до п.п.5.1.4 та 5.1.5 розділу 5 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності лікуючий лікар відображає в медичних картах амбулаторного (стаціонарного) хворого скарги, анамнез, у т. ч. страховий (за останні 12 місяців), дані об'єктивного огляду, додаткових методів обстеження та інше, які є підставою для визначення діагнозу та видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, перелік необхідних лікувальних та оздоровчих заходів, консультацій відповідно до стандартів медичних технологій лікувально-діагностичного процесу та протоколів надання медичної допомоги за спеціальностями, рекомендований режим; номер документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, термін, з якого до якого він виданий, дату наступної явки хворого на прийом, направлення на ЛКК; при чергових оглядах хворого в медичній карті амбулаторного (стаціонарного) хворого відображає динаміку захворювання, обґрунтовує корекцію лікування та призначення додаткових обстежень з урахуванням стандартів медичних технологій лікувально-діагностичного процесу та протоколів надання медичної допомоги за спеціальностями, визначає термін тимчасової непрацездатності та його продовження із зазначенням номера документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, дати, з якої до якої він продовжується, та дати наступного огляду. При відновленні працездатності вносить дані клінічного огляду пацієнта, що є підставою для закриття документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, із зазначенням його номера та дати, з якої пацієнт має стати до роботи.

Проте, недотримання вищезазначених вимог Положення, свідчать лише про порушення порядку видачі лікарняного, а не свідчать про безпідставність видачі листка непрацездатності та про відсутність хвороби у застрахованих осіб, і доказів зворотнього позивачем суду не надано.

У відповідності з правилами статей 43, 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що у справі наявність збитків Фонду за наведеними обставинами не доводиться матеріалами справи, оскільки відсутність страхових випадків у вигляді фактичної тимчасової непрацездатності Фондом, як виявилося під час судового розгляду, не встановлено; у спірних правовідносинах на заклад охорони здоров'я не може бути покладена майнова відповідальність за сплачену допомогу, оскільки цей заклад не є стороною цих правовідносин, отже, у справі відсутній причинний зв'язок між заявленою позивачем шкодою та протиправною поведінкою відповідача.

Здійснювані й відшкодовані Фондом соціальні виплати є його обов'язком у разі настання страхового випадку, а тому здійснення ним таких виплат застрахованій особі не є заподіяною Фонду шкодою в розумінні статті 1166 та частини першої статті 1172 ЦК України.

Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною в постанові від 30.06.2015 року у справі № 904/10475/14 за аналогічним спором.

З урахуванням встановлених судом обставин суд дійшов висновку, що позов Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності не підлягає задоволенню.

Відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 1 378 грн 00 коп. слід покласти на нього.

Керуючись статтями 43, 22, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, м. Сєвєродонецьк Луганської області, до Комунального закладу «Міловський районний центр первинної медико - санітарної допомоги», смт. Мілове Луганської області, про стягнення 6 198 грн 94 коп. відмовити повністю.

2. Витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо не було подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено і підписано 22.09.2016.

Суддя Р.Є. Якушенко