РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2016Справа №910/18287/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Кадирова В.В.

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій», Приватного підприємства «Агрофірма «Росія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Гофра Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтер Нафта», Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Зерно України»

про стягнення 53887690,54 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача 1 - Багнюк І.В. (представник за довіреністю);

від відповідача 2 - не з'явився;

від відповідача 3 - не з'явився;

від відповідача 4 - не з'явився;

від відповідача 5 - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Кадирова В.В. звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій», Приватного підприємства «Агрофірма «Росія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Гофра Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтер Нафта», Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Зерно України» про стягнення 53887690,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 10.06.2013 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (Банк/Кредитор) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю фірмою «Обрій» (Позичальник) було укладено Договір кредитної лінії №НКЛ-2016865.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором було укладено наступні Договори поруки:

- 10 червня 2013 між Приватним підприємством «Агрофірма «Росія» та АТ «Дельта Банк» укладено Договір поруки №П-2016865/S3;

- 10 червня 2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гофра України» та АТ «Дельта Банк» укладено Договір поруки №П-2016865;

- 10 червня 2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтер-Нафта» та АТ «Дельта Банк» укладено договір поруки №П-2016865/S1;

- 10 червня 2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Зерно України» та АТ «Дельта Банк» укладено Договір поруки №П-2016865/S2.

За зазначеними Договорами поруки поручителі зобов'язувалися перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій та пені.

Відповідно до умов вказаного Кредитного договору та додаткових угод до нього, позивач відкрив відповідачу невідновлювальну кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості 1720000 дол. США зі сплатою плати за користуванням кредиту у розмірі - 25% річних за користування Кредитом (Траншем), наданим у гривні та 14% річних за користування Кредитом (Траншем), наданим у доларах США, та кінцевим терміном погашення заборгованості за Кредитом не пізніше 27.02.2017 включно.

Відповідач в свою чергу неналежним чином виконав умови кредитного договору №НКЛ-2016865 від 10.06.2013 щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, внаслідок чого, станом на 07.04.2015 за відповідачем утворилася заборгованість в сумі 53887690,54 грн., з яких 40329725,80 грн. - основна сума заборгованості за кредитом, 7140786,88 грн. - прострочена заборгованість зі сплати відсотків, 5522410,13 грн. - пені за несвоєчасне повернення кредиту та пеня за повернення процентів в розмірі 894767,73 грн.

На підставі викладеного позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів зазначені суми заборгованості.

Позивач уповноваженого представника в судове засідання не направив, про причини неявки в засідання суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порідку.

Представник відповідача 1 - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Обрій» в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що рішенням від 16.12.2015 господарського суду міста Києва у справі №910/23599/15 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Обрій» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», за участю третіх осіб - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Гофра України», Приватного підприємства «Агрофірма «Росія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Нафта», Селянського (фермерського) господарства «Єлисей», Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Зерно України» про визнання зобов'язань припиненими, визнано припиненим зобов'язання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Обрій» за Договором кредитної лінії від 10.06.2013 №НКЛ-2016865, що був укладений між СТОВ «Обрій» та ПАТ «Дельта Банк».

На підставі викладеного просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представники відповідачів 2-5 в судове засідання не з'явились, відзиву на позов не надали, про причини неявки в судове засідання не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників позивача та відповідачів 2-5 за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Обрій», суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.06.2013 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (Банк/Кредитор) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю фірмою «Обрій» (Позичальник) було укладено Договір кредитної лінії №НКЛ-2016865 (Кредитний договір).

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору встановлено, що надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами (Траншами), на умовах визначених у цьому договорі, в межах невідновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 1720000 дол. США, зі сплатою плати за користуванням Кредитом у розмірі 25% річних за користування Кредитом (Траншем), наданим у гривні та 14% річних за користування Кредитом (Траншем), наданим у доларах США, та кінцевим терміном погашення заборгованості за Кредитом не пізніше 27.02.2017 року включно.

Пунктом 4.1. Кредитного договору визначено, що у випадку прострочення Позичальником строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків кредиту, визначених Кредитним договором, позичальник сплачує кредитору пеню з розрахунку подвійної ставки національного банку України, що діяла у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п.2.7. Кредитного договору, сплата відсотків здійснюється в валюті наданого кредиту в наступному порядку:

- проценти нараховані та несплачені за період з січня 2014 року по липень 2014 року включно, сплачуються до 10.12.2014 в повній сумі;

- проценти нараховані за період з серпня 2014 року по листопад 2014 року включно, сплачуються щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем в якому нараховані проценти в сумі 50 дол. США;

- проценти нараховані та несплачені за період з серпня 2014 року по листопад 2014 року сплачуються до 10.12.2014 в повній сумі;

- проценти, нараховані за період з грудня 2014 року, сплачуються в повній сумі щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем в якому нараховані проценти та в повній сумі у день повного погашення заборгованості за Кредитним договором.

Згідно з п.5.3. Кредитного договору сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання (прострочення виконання тощо) позичальником будь-якого свого зобов'язання за цим договором, за будь-якими іншими договорами, що укладені із позичальником та кредитором, є подіями при настанні яких припиняється кредитування кредитором позичальника, а позичальник здійснює дострокове повернення отриманого кредиту, сплачує кредитору проценти за користування кредитом, комісії та можливі штрафні санкції.

В подальшому в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором було укладено наступні Договори поруки:

- Договір поруки №П-2016865/S3 від 10.06.2013 укладений між Приватним підприємством «Агрофірма «Росія» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк»;

- Договір поруки №П-2016865 від 10.06.2013 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гофра України» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк»;

- Договір поруки №П-2016865/S1 від 10.06.2013 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтер-Нафта» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк»;

- Договір поруки №П-2016865/S2 від 10.06.2013 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Зерно України» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк»;

Відповідно до п.1.1. зазначених Договорів поруки, поручителі зобов'язуються перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником, зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій та пені, у розмірі та у випадках передбачених Кредитним договором.

Пунктом 1.2. Договорів поруки визначено, що поручителі ознайомлені з умовами Кредитного договору, ніяких заперечень, а також не розумінь щодо його положень не має.

Відповідно до п.3.4.1. Договорів поруки кредитор має право у разі невиконання позичальником та поручителем забезпеченого порукою зобов'язання звернути стягнення на все майно поручителя та/або позичальника, як солідарних боржників, згідно чинного законодавства України.

Позивач належним чином та в повному обсязі виконав свої зобов'язання за Кредитним договором, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією меморіального ордеру №41263743 від 25.06.2013 на суму 1720000,00 дол. США та 13747960,00 грн. та довідками про рух коштів по рахунку СТОВ «Обрій» за період з 10.06.2013 по 07.04.2015.

Відповідач 1 - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Обрій» в свою чергу не виконав покладені на нього зобов'язання за Кредитним договором в частині погашення кредиту.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу Відповідача-1 направлено претензію за вих. №2/39-17/12732 від 07.11.2014 з вимогою про погашення заборгованості за Договором. Однак зазначена претензія СТОВ «Обрій» залишена без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Також позивачем відповідно до Договорів поруки за Кредитним договором №НКЛ-2016865 від 10.06.2013 було направлено Приватному підприємству «Агрофірма «Росія», Товариству з обмеженою відповідальністю «Гофра України», Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтер-Нафта», Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Зерно України» претензії з вимогою про погашення заборгованості за Договором кредиту.

Проте вказані претензії були залишені поручителями без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Статтею 554 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Разом з тим, в ході розгляду справи судом було встановлено, що рішенням господарського суду міста Києва від 16.12.2015 у справі №910/23599/15 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Обрій» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», за участю третіх осіб - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Гофра України», Приватного підприємства «Агрофірма «Росія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Нафта», Селянського (фермерського) господарства «Єлисей», Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Зерно України» про визнання зобов'язань припиненими було зокрема, визнано зобов'язання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій» за Договором кредитної лінії від 10.06.2013 року №НКЛ-2016865, укладеним між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Обрій» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк».

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 у справі №910/23599/15 рішення господарського суду міста Києва від 16.06.2015 у за значеній справі було залишене без змін.

Вказаними рішеннями господарських судів встановлено, що зобов'язання СТОВ «Обрій» перед банком за кредитним договором від 10.06.2013 №НКЛ-2016865 є припиненим у зв'язку з зарахуванням зустрічних однорідних вимог на підставі заяви про проведення заліку зустрічних однорідних вимог від 26.02.2015 №26/102.

Рішення господарського суду міста Києва від 16.06.2015 у справі №910/23599/15 на дату розгляду цієї справи набрало законної сили.

Частиною 3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обставини, відображені в судових рішеннях, є преюдиціальними в розумінні ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України. (п.2.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Відтак, обставини, встановлені рішенням господарського суду міста Києва у справі №910/23599/15, є преюдиціальними і повторного доказування не потребують.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Враховуючи викладені вище обставини, зокрема припинення зобов'язань відповідача 1 за спірним кредитними договором у зв'язку з проведеним зарахуванням зустрічних однорідних вимог, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Щодо розподілу судового збору суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на дату подання позовної заяви - 15.07.2015) від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Разом з тим відповідно до п.4.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору, якщо позов залишено без задоволення - судовий збір не стягується.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 20.09.2016

Суддя Я.В. Маринченко