ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016 року Справа № 904/2162/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Науменка І.М., Вечірка І.О.,

секретар судового засідання: Петровська А.В.,

за участю сторін:

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність № 29/01 від 29.01.2016 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 р. у справі

за позовом публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м.Павлоград, Дніпропетровська області

до товариства з обмеженою відповідальністю "НВК "Рема", м.Дніпропетровськ

про внесення змін до договору поставки від 31.12.2014 р. № 14-16/722-КП

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 р. у даній справі (суддя Рудь І.А.) у задоволенні позову відмовлено.

Згадане рішення мотивовано посиланням на те, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" не обґрунтовані, не підтверджені належними доказами.

Не погодившись з даним рішенням, публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Скаржник зазначає, що сторони на момент укладення договору не могли передбачити у майбутньому, з усією обачністю та добросовісністю, різкого погіршення умов ведення господарської діяльності, ворожої агресії, проведення АТО, зупинення ДП "Енергоринок" розрахунків за вироблену та поставлену електроенергію.

На думку скаржника, істотна зміна обставин, з якою позивач пов'язує необхідність внесення змін до договору, не є тотожною самому факту проведення АТО та подолання збройної агресії, а полягає у тих суспільно-політичних подіях, які передували та супроводжували проведення АТО та подолання збройної агресії.

У відзиві на апеляційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю "НВК "Рема" просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі, рішення господарського суду залишити без змін.

Відповідач вважає, що суд першої інстанції вирішуючи спір та приймаючи рішення у цій справі дотримався всіх приписів процесуального права, правильно застосував норми матеріального права та прийняв законне рішення.

Позивач не забезпечив в судове засідання явку повноважного представника, у поданому клопотанні просить розглянути справу за його відсутністю.

Колегія суддів вважає, що неявка представника позивача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскарженого рішення нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

31.12.2014р. між публічним акціонерним товариством „ДТЕК Павлоградвугілля (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю „НВК Рема (постачальник) укладено договір поставки № 14-16/722-КП, відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого в порядку та на умовах, передбаченим договором, постачальник зобов'язується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (далі - продукція), в асортименті, кількості, в строки, за ціною та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в даному договорі та специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору; покупець зобовязується прийняти та оплатити поставлену у його власність продукцію відповідно до умов даного договору.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін. Сторони дійшли згоди, що у разі належного виконання обома сторонами своїх зобовязань, строк дії договору встановлюється до 31.12.2015р. включно. У разі невиконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобовязань по даному договору, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами своїх зобовязань (п.8.1. договору).

Відповідно до п. 5.4 договору розрахунки за поставлену постачальником продукцію здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 (п'яти) робочих днів з 60-го календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку й при умові надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 договору, якщо інший більш тривалий строк відстрочки не обумовлений у відповідній специфікації. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця. Остаточні взаєморозрахунки між покупцем і постачальником здійснюються на підставі даних якості, кількості, асортименту та комплектності продукції, визначених відповідно до розділу 2 цього договору.

На виконання умов договору та специфікацій від 18.02.2015 р., від 27.04.2015р. відповідач поставив на адресу позивача товар на загальну суму 160 507,20 грн., що підтверджується видатковими накладними від 18.03.2015р. № РН-0000813, від 13.05.2015р. №РН-0000944, № РН-0000952.

В порушення умов договору, позивач вартість отриманого товару не оплатив.

Водночас, публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просило внести зміни до п.5.4 спірного договору поставки в частині строків оплати за отриману продукцію та викласти в наступній редакції з 01.04.2016р.: "Розрахунки за поставлену постачальником продукцію по Договору здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника до 30.06.2016р. на підставі отриманого покупцем рахунку й при умові надання постачальником належним чином оформленої податкової накладеної, а також документів, передбачених розділом 4 Договору".

Зазначена позовна заява обґрунтована посиланням на те, що публічне акціонерне товариство „ДТЕК Павлоградвугілля не мало можливості своєчасно розрахуватись із товариством з обмеженою відповідальністю „НВК Рема за поставлену продукцію через істотну зміну обставин, наслідками наявності якої стало допущення покупцем порушення умов договору в частині своєчасних розрахунків.

Відповідно до листа Служби безпеки України від 13.06.2014р. № 33/2117, 07.04.2014р. на підставі ст. ст. 10, 11 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" прийнято рішення щодо проведення антитерористичної операції в Донецькій, Луганській і Харківській областях. Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 р. введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 р. "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".

У зв'язку із загостренням соціальної та економічної ситуації на сході України, проведенням АТО позивач не мав можливості вчасно проводити розрахунки з постачальниками, а одночасне стягнення з підприємства 160 507,20 грн. дестабілізує роботу підприємства.

Крім того, заборгованість Державного бюджету перед публічним акціонерним товариством „ДТЕК Павлоградвугілля за 2014 рік з компенсації виплат середнього заробітку, яке підприємство сплачувало працівникам, призваним на строкову військову службу тощо, складає 31 049 925,23 грн., заборгованість ДП "Енергоринок" перед ТЕС ДТЕК складає 6,5 млрд. грн., що в свою чергу призвело до виникнення заборгованості ТЕС перед вугледобувними підприємствами ДТЕК в розмірі 4,3 млрд. грн.

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" є підприємством паливно-енергетичного комплексу та суб'єктом Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" від 23.06.2005р. № 2711-IV, метою якого є сприяння поліпшенню фінансового становища підприємств паливно-енергетичного комплексу, запобіганню їх банкрутства та підвищенню рівня інвестиційної привабливості шляхом урегулювання процедурних питань та впровадження механізмів погашення заборгованості, надання суб'єктам господарської діяльності права їх застосування, визначення порядку взаємодії органів державної влади та органів місцевого самоврядування, розпорядників бюджетних коштів із суб'єктами господарської діяльності щодо застосування механізмів погашення заборгованості.

Позивач вважає, що наведені обставини є істотними, а тому подальше виконання договору без відповідних змін, порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для задоволення позовних вимог, колегія суддів враховує наступне.

За приписами ст. ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. ст. 628, 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Підстави для зміни або розірвання договору передбачені ст. 651 Цивільного кодексу України, згідно ч. ч. 1, 2 якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Отже, закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 27.02.2012 р. у справі № 3-9гс12.

Позивачем не надано доказів, які б свідчили про одночасну наявність усіх вищезгаданих умов, необхідних для внесення змін до спірного договору, саме у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні цього договору.

Згідно Указу Президента України №405/2014 від 14.04.2014 р., яким було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 р. Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України, проведення АТО розпочалося з 13.04.2014 р., а спірний договір укладено між сторонами 31.12.2014 р., тобто під час дії зазначеного Указу.

Зміни в економіці викликані нестабільною ситуацією на сході країни є комерційними ризиками сторін договору та не можуть бути підставами для зміни істотних умов договору, оскільки зазначені соціально-економічні умови не є істотною зміною обставин у розумінні статті 652 ЦК України.

При цьому, колегія суддів враховує, що напружена соціально-економічна ситуація в країні є загальною та у повній мірі стосуються обох сторін, а отже, однаково негативно впливає на їх майнові інтереси по укладеному договору.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про помилковість висновку суду першої інстанції стосовно того, що відповідно до статті 188 ГК України для внесення змін до договору необхідним є направлення стороні договору пропозиції, оскільки відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002р. №15-рн/2002 у справі №1-2/2002, право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Отже, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов'язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист. Тому недотримання позивачем вимог частини 2 статті 188 ГК України щодо обов'язку надсилання іншій стороні пропозиції про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до суду з позовом до відповідача про зміну умов договору за наявності спору, тобто відсутності згоди на зміну умов договору.

Вказана правова позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 20.11.2012р. у справі № 28/5005/640/2012.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, прийнятого з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" відмовити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 р. у справі №904/2162/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом 20 днів.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді І.М.Науменко

ОСОБА_2