РІШЕННЯ

19 вересня 2016 року Справа № 913/782/16

Провадження №4/913/782/16

За позовом

Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз м.Сєвєродонецьк Луганської області

до Відділу освіти Сватівської районної державної адміністрації, м. Сватове Луганської області

про стягнення 1620337 грн. 95 коп.

Суддя господарського суду Луганської області - Старкова Г.М.

секретар судового засідання помічник судді Наумова В.В.

У засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 102 від 15.09.2016;

ОСОБА_2, довіреність № 92 від 15.07.2016;

від відповідача - ОСОБА_3, наказ № 33-к від 29.02.2016.

У судовому засіданні 13.09.2016 у справі № 913/782/16, відповідно до ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до 19.09.2016. У судовому засіданні 19.09.2016 у судовому засіданні також було оголошено перерву.

Рішення господарського суду Луганської області виноситься 19.09.2016.

В С Т А Н О В И В :

Обставини справи: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за договором на постачання природного газу за регульованим тарифом (для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) № 2015/ТП-Б-21-14 від 09.02.2015 в сумі 1639864 грн. 87 коп., з яких: основний борг в сумі 1369155 грн. 40 коп., пеня в сумі 198131 грн.76 коп., 3% річних в сумі 14901 грн. 45 коп., інфляційні нарахування в сумі 57676 грн. 26 коп. (з урахуванням наданих позивачем пояснень від 29.07.2016).

В судовому засіданні 19.09.2016 присутні повноважні представники позивача та відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тими обставинами, що в порушення умов договору на постачання природного газу за регульованим тарифом (для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) № 2015/ТП-Б-21-14 від 09.02.2015 відповідач не здійснив повну оплату за поставлений природний газ.

Представник позивача 19.09.2016 подав до суду клопотання № 01-02-54/1574 від 15.09.2016, в порядку ст. 22 ГПК України, яким просить суд долучити до матеріалів справи наданий розрахунок сум пені, 3% річник та інфляційних нарахувань. Надані документи судом розглянуті та долучені до матеріалів справи.

Представник позивача 19.09.2016 у судовому засіданні подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, за якою просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором на постачання природного газу за регульованим тарифом (для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) № 2015/ТП-Б-21-14 від 09.02.2015 в сумі 1620337 грн. 95 коп., з яких: основний борг в сумі 1369155 грн. 40 коп., пеня в сумі 197512 грн.83 коп., 3% річних в сумі 15066 грн. 93 коп., інфляційні нарахування в сумі 38602 грн. 79 коп.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до ст. 22 ГПК України зменшення розміру позовних вимог є правом позивача, у звязку з чи суд приймає вказану вище заяву позивача до розгляду.

Заява позивача про зменшення позивних вимог судом прийнята, тому позовними вимогами у справі слід вважати вимоги: про стягнення з відповідача заборгованості за договором на постачання природного газу за регульованим тарифом (для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) № 2015/ТП-Б-21-14 від 09.02.2015 в сумі 1620337 грн. 95 коп., з яких: основний борг в сумі 1369155 грн. 40 коп., пеня в сумі 197512 грн.83 коп., 3% річних в сумі 15066 грн. 93 коп.;,інфляційні нарахування в сумі 38602 грн. 79 коп.

Представник позивача у судовому засіданні 19.09.2016 позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.09.2016 був ознайомлений із заявою позивача про зменшення розміру позовних вимог та отримав вказану заяву.

У судовому засіданні 13.09.2016 суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 31.08.2016 надав заяву про продовження строку розгляду справи на 15 днів з урахуванням особливостей розгляду справи.

Згідно з ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 31.08.2016 у справі № 913/782/16 суд задовольнив заяву представника позивача та продовжив строк розгляду справи на п'ятнадцять днів до 20.09.2016 включно.

Представник відповідача на адресу господарського суду Луганської області 31.08.2016 (згідно штампу вхідний № 6324/16) надійшов відзив на позовну заяву № 863 від 29.08.2016, за яким відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі у звязку з безпідставністю, посилаючись на те, що обсяг природного газу наданого позивачем за період з 01.01.2016 по 31.03.2016 склав 254,039 тис.куб.м. на загальну суму 1999155,40 грн., що перевищило 20 відсотків суми, та порушило умови передбачені додатковою угодою від 28.02.2016 за № 15 до договору на постачання природного газу за регульованим тарифом (для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) № 2015/ТП-Б-21-09 від 09.02.2015 та з інших підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи представників позивача та відповідача, суд

В С Т А Н О В И В :

Заява позивача щодо зменшення розміру позовних вимог судом прийнята та підлягає до задоволення.

Позовними вимогами слід вважати: вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором на постачання природного газу за регульованим тарифом (для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) № 2015/ТП-Б-21-14 від 09.02.2015 в сумі 1620337 грн. 95 коп., з яких: основний борг в сумі 1369155 грн. 40 коп., пеня в сумі 197512 грн.83 коп., 3% річних в сумі 15066 грн. 93 коп., інфляційні нарахування в сумі 38602 грн. 79 коп.

Новою ціною позову вважати: 1620337 грн. 95 коп. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, зданої у судовому засіданні 19.09.2016).

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає наступне.

Між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації Луганськгаз в особі філії Сватівського міжрайонного управління експлуатації газового господарства (далі- постачальник, позивач) та Відділом освіти Сватівської РДА( далі- споживач,відповідач) було укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом (для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) № 2015/ТП-Б-21-09 від 09.02.2015 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник протягом 2015 року зобовязався здійснити споживачу постачання природного газу (далі газ) в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач зобовязався сплачувати постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених цім договором (п.1.1 договору).

На протязі дії спірного договору, сторони цього договору погодили між собою певні зміни, які були оформлені відповідними додатковими угодами.

Крім того, між позивачем та відповідачем була укладено додаткову угоду №1 від 16.03.2015 до договору на постачання природного газу за регульованим тарифом (для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) № 2015/ТП-Б-21-09 від 09.02.2015, якою передбачена зміна номеру договору в звязку з невірним зазначенням номеру МРУЄГГ на № 2015/ТП-Б-21-14 від 09.02.2015.

В подальшому всі розрахунки за поставлений природний газ відповідач здійснював з вказанням вказаного договору, а саме договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2015/ТП-Б-21-14 від 09.02.2015

Так, пунктом 1 додаткової угоди № 15 від 28.02.2016 до договору на постачання природного газу за регульованим тарифом (для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) № 2015/ТП-Б-21-14 від 09.02.2015 та згідно п.6 ст.40 Закону України «Про здійснення закупівель» сторони домовились продовжити дію цього договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі природного газу до 31.03.2016, а в частині розрахунків до повного їх здійснення.

Згідно з п. 1.2. договору передача газу здійснюється на межах балансової належності обєктів відповідача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування.

Послуги з постачання газу документально оформлювалися підписаними сторонами актами приймання-передачі газу згідно з даними вузлів обліку (п. 2.6. договору).

Оплата вартості послуг з постачання газу повинна здійснюватися споживачем шляхом 100% поточної оплати вартості договірного обсягу постачання газу протягом місяця у якому здійснюється постачання газу (п.4.6.договору).

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період - споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше п'ятого (5) числа місяця, наступного за розрахунковим.

Оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (п. 4.7 договору),

Звірка розрахунків здійснюється сторонами на підставі відомостей про фактичну оплату вартості спожитого газу споживачем та акта приймання-передачі газу протягом 10-ти днів з моменту вимоги однієї із сторін (п. 4.9 договору).

Відповідно до умов договору позивач поставив відповідачу за період з 01 січня 2016 року по 31 березня 2016 року природний газ обсягом 254,039 тис. куб. м. на загальну суму 1999155 грн. 40 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які підписані сторонами за договором без доповнень та зауважень та скріплені печатками їх підприємств.:

- Акт № НВП00000522 приймання - передачі природного газу від 31.01.2016 до договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2015/ТП-Б-21-14 від 09.02.2015 про фактичне споживання природного газу у обсязі 125 780 тис. куб. м. за січень 2016 року на суму 1001430 грн. 17 коп.;

- Акт № НВП00001062 приймання - передачі природного газу від 29.02.2016 до договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2015/ТП-Б-21-14 від

09.02.2015 про фактичне споживання природного газу у обсязі 74 630 тис. куб. м. за лютий 2016 року на суму 579946 грн.74 коп.;

- Акт № НВП00001780 приймання - передачі природного газу від 31.03.2016 до договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2015/ТП-Б-21-14 від 09.02.2015 про фактичне споживання природного газу у обсязі 53 629 тис. куб. м. за березень 2016 року на суму 417778 грн. 49 коп.

Відповідач свої зобовязання за договором виконав не в повному обсязі, провів часткову оплату за поставлений природний газ в сумі 630 000 грн. 00 коп., тому залишок заборгованості відповідача перед позивачем за спірним договором за отриманий природний газ складає 1369155 грн. 40 коп.

Вказана заборгованість за отриманий природний газ в сумі 1369155 грн. 40 коп. підтверджена актами звірення взаємних розрахунків від 15.04.2016, від 20.07.2016 та від 07.09.2016, складених між позивачем та відповідачем та скріплені печатками їх підприємств.

Пунктом 6.1. договору зазначено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством України.

Згідно із п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України та п.6.2.2 договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2015/ТП-Б-21-14 від 09.02.2015 зазначено, що у разі невиконання споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивачем, відповідно до умов п. 6.2.2 договору, нараховано відповідачу пеню в сумі 197512 грн. 83 коп. за період з 06.02.2016 по 24.06.2016 (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Позивач, з урахуванням вимог ч.2 ст.625 ЦК України, нарахував відповідачу 3% річних в сумі 15066 грн. 93 коп. за період з 06.02.20016 по 24.06.2016; інфляційні нарахування в сумі 38602 грн. 79 коп. за період з березня 2016 року по травень 2016 року.

Позивачем на адресу відповідача було направлено листа № 0901-06/2-339 від 26.04.2016 щодо вирішення питання про погашення заборгованості за спожитий природний газ підприємствами, установами та організаціями району, які фінансуються з державного та місцевого бюджету, відповідач надав відповідь № 02-21/1-61 від 19.05.2016, якою повідомив, що відповідачем проведено процедуру відкритих торгів за газ, як товар та за результатами оцінки пропозицій на 04.04.2016 був визначений переможець - ТОВ «Енергогазрезерв», з яким було підписано відповідний договір від 28.04.2016. Також у відповіді повідомляється, що відповідач продовжував отримувати природний газ від позивача в першому кварталі поточного року на підставі укладеної додаткової угоди № 15 до договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2015/ТП-Б-21-14 від 09.02.2015 понад 20% від суми діючого договору у 2015 року, у звязку чим утворилася кредиторська заборгованість на суму 1369,2 тис. грн.

У звязку з тим, що відповідач не провів оплату за поставлений природний газ у повному обсязі, позивач звернувся до господарського суду з даною позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений природний газ в сумі 1369155 грн. 40 коп., пені в сумі 197512 грн. 83 коп., 3% річних в сумі 15066 грн. 93 коп., інфляційні нарахування в сумі 38602 грн. 79 коп.(з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на умови договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2015/ТП-Б-21-14 від 09.02.2015та положення ст.ст. 512-516, 525, 526, 530, 599, 610-612, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 174, 175, 180, 193 Господарського кодексу України.

Відповідач проти позову заперечив з підстав наведених у відзиві та вказаних вище. При цьому відповідачем підтверджено наявність заборгованості за договором у заявленій позивачем сумі.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та відповідача та надані ними докази, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог за позовом, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (ч. 2, ст..11 Цивільного Кодексу України (далі ЦК)).

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1, ст. 215 ЦК України).

У ч. 1 ст. 207 Господарського Кодексу України (далі ГК) зазначено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Як підтверджується матеріалами справи, між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації Луганськгаз в особі філії Сватівського міжрайонного управління експлуатації газового господарства (далі- постачальник, позивач) та Відділом освіти Сватівської РДА( далі- споживач,відповідач) було укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом (для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) № 2015/ТП-Б-21-09 від 09.02.2015 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник протягом 2015 року зобовязався здійснити споживачу постачання природного газу (далі газ) в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач зобовязався сплачувати постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених цім договором (п.1.1 договору).

На протязі дії спірного договору, сторони цього договору погодили між собою певні зміни, які були оформлені відповідними додатковими угодами (а.с. 35-55).

Крім того, між позивачем та відповідачем була укладено додаткову угоду №1 від 16.03.2015 до договору на постачання природного газу за регульованим тарифом (для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) № 2015/ТП-Б-21-09 від 09.02.2015, якою передбачена зміна номеру договору в звязку з невірним зазначенням номеру МРУЄГГ на № 2015/ТП-Б-21-14 від 09.02.2015 (а.с. 35).

Відповідно до ст.179 ГК України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

В силу положень статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Між сторонами у справі виникли зобовязання на підставі договору на постачання природного газу за регульованим тарифом (для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) № 2015/ТП-Б-21-14 від 09.02.2015 в силу п.1 ч.2 ст.11 ЦК України.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2015/ТП-Б-21-14 від 09.02.2015 за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу, підписаний повноважними представниками сторін, відповідає вимогам, передбаченим статтями 628, 639, 655 Цивільного кодексу України щодо змісту та форми договору, не розірваний сторонами та не визнаний недійсним в судовому порядку.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На підставі договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2015/ТП-Б-21-14 від 09.02.2015 позивач поставив відповідачу за період з 01 січня 2016 року по 31 березня 2016 року природний газ обсягом 254,039 тис. куб. м. на загальну суму 1999155 грн. 40 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які підписані сторонами за договором без доповнень та зауважень та скріплені печатками їх підприємств.:

- Акт № НВП00000522 приймання - передачі природного газу від 31.01.2016 до договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2015/ТП-Б-21-14 від 09.02.2015 про фактичне споживання природного газу у обсязі 125 780 тис. куб. м. за січень 2016 року на суму 1001430 грн. 17 коп.;

- Акт № НВП00001062 приймання - передачі природного газу від 29.02.2016 до договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2015/ТП-Б-21-14 від

09.02.2015 про фактичне споживання природного газу у обсязі 74 630 тис. куб. м. за лютий 2016 року на суму 579946 грн.74 коп.;

- Акт № НВП00001780 приймання - передачі природного газу від 31.03.2016 до договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2015/ТП-Б-21-14 від 09.02.2015 про фактичне споживання природного газу у обсязі 53 629 тис. куб. м. за березень 2016 року на суму 417778 грн. 49 коп.(а.с. 169-171).

Відповідач свої зобовязання за договором виконав не в повному обсязі, провів часткову оплату за поставлений природний газ в сумі 630 000 грн. 00 коп., тому залишок заборгованості відповідача перед позивачем за спірним договором за отриманий природний газ складає 1369155 грн. 40 коп.

Вказана заборгованість за отриманий природний газ в сумі 1369155 грн. 40 коп. підтверджена актами звірення взаємних розрахунків від 15.04.2016, від 20.07.2016 та від 07.09.2016, складених між позивачем та відповідачем, скріплені печатками їх підприємств (а.с. 117, 118, 168 ).

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В даному випадку, позивач виступає як кредитор, а відповідач як боржник.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути заборгованість за отриманий природний газ на підставі умов спірного договору.

Наведеними вище обставинами та матеріалами справи підтверджено, що на момент звернення позивача до суду, у останнього виникло право вимоги з відповідача суми заборгованості за отриманий природний газ яка складає 1369155 грн. 40 коп.

Вказана вище сума заборгованості підтверджена матеріалами справи та не спростована відповідачем.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за отриманий природний газ складає 1369155 грн. 40 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі та стягненню з відповідача.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 197512 грн. 83 коп. за період з 06.02.2016 по 24.06.2016 (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) слід зазначити наступне.

Відповідно до п.6.2.2 договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2015/ТП-Б-21-14 від 09.02.2015 року зазначено, що у разі невиконання споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивачем, відповідно до умов п. 6.2.2 договору, нараховано відповідачу пеню в сумі 197512 грн. 83 коп. за період з 06.02.2016 по 24.04.2016 (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, зданої у судовому засіданні 19.09.2016).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені з урахуванням обставин справи та норм чинного законодавства, суд задовольняє позовні вимоги щодо стягнення пені саме в розмірі заявлених вимог (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) 197512 грн. 83 коп.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 15066 грн. 93 коп. за період з 06.02.20016 по 24.06.2016; інфляційні нарахування в сумі 38602 грн. 79 коп. за період з березня 2016 року по травень 2016 року (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, зданої у судовому засіданні 19.09.2016) слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Сплата інфляційних нарахувань і трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) відповідно до ст. 625 ЦК України не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до вимог абз.3 п.3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р., розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши правильність нарахування заявлених до стягнення сум 3% річних та інфляційних нарахувань, суд дійшов висновку, що заявлені у позові суми відповідають фактичним обставинам, тому суд задовольняє позовні вимоги щодо стягнення 3% річних в сумі 15066 грн. 93 коп. та інфляційні нарахування в сумі 38602 грн. 79 коп.

За таких обставин, позов слід задовольнити повністю (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, зданої у судовому засіданні 19.09.2016 ) та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за поставлений природний газ в сумі 1369155 грн. 40 коп., пеню в сумі 197512 грн.83 коп., 3% річних в сумі 15066 грн. 93 коп., інфляційні нарахування в сумі 38602 грн. 79 коп. (всього на загальну суму 1620337 грн. 95 коп.).

Відповідно до ст.ст. 44,49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача обґрунтовано заявлених та задоволений вимог, а саме в сумі 24305 грн. 07 коп.

Сплачена сума судового збору за подання позовної заяви повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення позовних вимог, відповідно до п.1 ч. 1ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 22, 49, 69, 77, 82, 84, 85, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз до Відділу освіти Сватівської районної державної адміністрації про стягнення 1620337 грн. 95 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу освіти Сватівської районної державної адміністрації, пл.. Радянська/м.Злагоди,25, м. Сватове Луганської області, на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз, вул.Гагаріна,87,м.Сєвєродонецьк Луганської області, , заборгованість за поставлений природний газ в сумі 1369155 грн. 40 коп., пеню в сумі 197512 грн.83 коп., 3% річних в сумі 15066 грн. 93 коп., інфляційні нарахування в сумі 38602 грн. 79 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 24305 грн. 07 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Повне рішення складено та підписано - 26.09.2016.

СуддяОСОБА_4