РІШЕННЯ

28 вересня 2016 року Справа № 913/851/16

Провадження №4/913/851/16

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання,

м. Луганськ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Луганськвода, смт. Білогорівка Попасняського району Луганської області

про стягнення 24208 грн. 46 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Старкова Г.М.

Секретар судового засідання помічник судді Наумова В.В.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1, довіреність № 134 від 19.07.2016;

від відповідача представник не прибув.

Обставини справи: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за договором про постачання електричної енергії № 81 від 01.08.2008 в сумі 24208 грн. 46 коп., з яких: заборгованість зі сплати за спожиту активну електричну електроенергію в сумі 6041 грн. 12 коп., заборгованість зі сплати за перетікання реактивної електроенергії в сумі 6149 грн. 02 коп., інфляційні нарахування в сумі 10983 грн. 32 коп., 3% річних в сумі 1035 грн. 00 коп.

В судовому засіданні 28.09.2016 присутній повноважний представник позивача.

Відповідач правом на участь у судовому засіданні 28.09.2016 не скористався.

Позовні вимоги мотивовані тими обставинами, що в порушення умов договору про постачання електричної енергії № 81 від 01.08.2008 відповідач не здійснив повну оплату за отриману електричну енергію.

Суд у судовому засіданні 05.09.2016 перейшов до розгляду справи по суті.

Відповідач відзив на позовну заяву та інші витребувані судом документи не представив, правом на участь повноважних представників у судових засіданнях не скористалися.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю Луганськвода зареєстроване за адресою 93310, Луганська область, смт. Білогорівка, Попаснянський район, вул. Водопровідна.

В ухвалі господарського суду Луганської області від 09.08.2016, від 05.09.2016 та 19.09.2016 явка учасників процесу в судове засідання не визнавалася обовязковою. При цьому, відповідачем вказана ухвала була отримана 18.08.2016 та 14.09.2016, про що в тому числі свідчить і відмітка органу поштового звязку на повідомленні про вручення поштового відправлення.

При цьому, відповідачем не заявлялося клопотання про відкладення розгляду справи з наведенням відповідного обґрунтування необхідності такого відкладення та доданням доказів поважності неприбуття у дане судове засідання.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Виходячи з наведеного, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача 28.09.2016 подав до суду (згідно штампу вхідний №7132) пояснення від 02.09.2016 № 1141 за обставинами справи, які судом розглянуті та долучені до матеріалів справи з наданими до них документами.

Представник позивача 28.09.2016 подав до суду (згідно штампу вхідний №7131) пояснення від 02.09.2016 № 1147 щодо нарахування інфляційних нарахувань, які судом розглянуті та долучені до матеріалів справи з наданими до них копії акту надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії № 81./ЛИС/8/3 від 01.09.2013 за серпень 2013 року та акту прийняття - передавання товарної продукції № 81./ЛИС/8/1 від 01.09.2013 за серпень 2013 року.

Представник позивача у судовому засіданні 28.09.2016 позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог підтримав у повному обсязі.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи представника позивача, суд

в с т а н о в и в :

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання в особі Лисичанської філії (надалі- постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Луганськвода в особі відокремленого підрозділу «Світлічанське управління ТОВ «Луганськвода» (надалі- споживач, відповідач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 81 від 01.08.2008 ( надалі-договір), за яким постачальник зобовязаний поставити споживачу електричну енергію для забезпечення потреб електричних установок споживача з загальною потужністю 7840 кВт, величини якої по кожному обєкту зазначені у додатку до договору «Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії споживача», а споживач оплатити постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами договору та додатками до договору, що є його невідємною частиною (п.1.1. договору).

Згідно з п.2.3. договору встановлено обовязок споживача електричної енергії виконувати умови договору (п.п. 2.3.1); оплачувати постачальнику вартість електричної енергії за діючими роздрібними тарифами та здійснювати інші платежі згідно з умовами додатку «Порядок розрахунків» (п.п.2.3.4 ); здійснювати компенсацію перетікань реактивної електричної енергії (п.п. 2.3.5 ); сплачувати плату за перетікання реактивної електричної енергії між електричною мережею постачальника та електричними установками споживача згідно додатку «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії» (п.п 2.3,6.).

Відповідно до п.4.4.1 договору у разі порушення споживачем строку розрахунку за активну електроенергію, строку внесення плати за перетікання реактивної електроенергії та строків оплати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, за не обліковану електричну енергію та на відшкодування збитків споживачу нараховується пеня за кожен день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої в період, за який сплачується пеня.

Згідно із п. 9 Додатку Порядок розрахунків до договору остаточний розрахунок за фактично спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, за перетікання реактивної електричної енергії, оплату сум на відшкодування збитків, оплату пені, 3 % річних та інфляційних нарахувань за порушення строків розрахунків споживач здійснює на підставі наданих постачальником рахунків протягом 10 (десяти) операційних днів, починаючи з наступного дня після їх отримання.

Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточні рахунки постачальника.

Позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав належним чином та в повному обсязі, що підтверджується звітом про використану електроенергію (активну ,реактивну) ВП«Світлічанське управління ТОВ «Луганськвода» в серпні 2013 року, актами про використану електричну елегію (активну, реактивну) за період з 01.08.2013 по 01.09.2013 та виставленими рахунками за серпень 2013 року.

В наслідок невиконання відповідачем зобовязань за договором щодо оплати за фактично активну електроенергію спожиту в серпні 2013 року на підставі виставленого рахунку № 81./ЛИС/8/1 від 02.09.2013 за ним утворилась заборгованість в сумі 6041 грн. 12 коп.

Відповідач не сплачував вартість спожитої активної електричної енергії за вказаний період у повному обсязі, у звязку з чим утворилась заборгованість в сумі 6041 грн. 12 коп., тому позивач звернувся з даною вимогою за позовом.

У звязку із простроченням виконання грошового зобовязання щодо оплати за фактично спожиту активну електроенергію позивачем нараховано відповідачу 3% річних в сумі 512 грн. 92 коп. за період з 17.09.2013 по 15.07.2016, інфляційні нарахування в сумі 5443 грн. 05 коп. за період з вересня 2013 року по червень 2016 року.

Позивач у позові зазначив, що відповідач, в порушення ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», пункту 10.2 ПКЕЕ та умов договору про постачання електричної енергії № 81 від 01.08.2008 своєчасно та в повному обсязі не здійснив оплату за виставленим рахунком за перетікання реактивної електроенергії № 81./ЛИС/8/3 від 02.09.2016 за серпень 2013 року, який 02.09.2013 було своєчасно вручено представнику відповідача і відповідно, своєчасно отриманий відповідачем ( копія рахунку з відміткою про отримання).

В наслідок невиконання відповідачем зобовязань щодо оплати за перетікання реактивної електроенергії за ним утворилась заборгованість в сумі 6149 грн. 02 коп.

У звязку із простроченням виконання грошового зобовязання щодо оплати за перетікання реактивної електроенергії позивач нарахував відповідачу 3% річних в сумі 522 грн. 08 коп. за період з 17.09.2013 по 15.07.2016, інфляційні нарахування в сумі 5540 грн. 27 коп. за період з вересня 2013 року по червень 2016 року.

Оскільки відповідачем сума заборгованості за спожиту електричну енергію та за перетікання реактивної електроенергії в добровільному порядку сплачена не була, позивач звернувся до суду із даним позовом, за яким також просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати за спожиту активну електричну електроенергію в сумі 6041 грн. 12 коп., заборгованість зі сплати за перетікання реактивної електроенергії в сумі 6149 грн. 02 коп., 3% річних в сумі 1035 грн. 00 коп., інфляційні нарахування в сумі 10983 грн. 32 коп., Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на умови договору про постачання електричної енергії № 81 від 01.08.2008 та положення ст.ст. 526, 530, 611, 625, 1166 Цивільного кодексу України.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, у судове засідання не прибув.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та надані ним докази, суд дійшов до наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (ч. 2, ст.11 Цивільного Кодексу України (далі ЦК)).

Відповідно до ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1, ст. 215 ЦК України).

У ч. 1 ст. 207 Господарського Кодексу України (далі ГК) зазначено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Як було вказано вище, між сторонами у справі був укладений договір про постачання електричної енергії № 81 від 01.08.2008.

Так, правовідносини між сторонами за позовом виникли за договором про постачання електричної енергії № 81 від 01.08.2008, який за своєю правовою природою є різновидом договору купівлі-продажу і до нього застосовуються, як загальні положення про договір купівлі-продажу, так і положення глави 54 ЦК України та параграф 1 глави 30 ГК України, Закону України "Про електроенергетику", Правил користування електричною енергією" (надалі - ПКЕЕ), затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 № 28 зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за № 417/1442 (із змінами та доповненнями).

Згідно з пунктом 1.1. ПКЕЕ дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення), тобто є обовязковими для виконання усіма юридичними особами.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» та п.10.2 ПКЕЕ споживач електричної енергії зобов'язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору, додержуватись вимог нормативно-технічних документів та умов договору оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору, не допускати без облікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації), у разі виявлення без облікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зазначена норма Цивільного кодексу України кореспондується з положеннями статті 265 Господарського кодексу України.

Статтею 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші ,тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання всього обовязку.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В даному випадку, позивач виступає як кредитор, а відповідач як боржник.

Відповідно до умов договору, обсяг фактично спожитої споживачем за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від точки вимірювання до точки обліку, визначається на підставі даних розрахункового обліку електричної енергії, які фіксуються у терміни, передбачені договором, і вказуються в акті про зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії. Обсяг фактично спожитої (поставленої) за розрахунковий період електричної енергії зазначається в акті про використану електричну енергію, що складається за формою, наведеною у додатку «Форма «Акт про використану електричну енергію».

В серпні 2013 року, на підставі договору про постачання електричної енергії № 81 від 01.08.2008 позивачем поставило відповідачу активну електричну енергію в обсязі 31892 кВт*г з яких: 21920 кВт*г - обсяг електричної енергії в точці обліку, визначений шляхом множення різниці між поточними та попередніми показами розрахункових засобів обліку яка дорівнює 109,6 кВт*г (обсяг спожитої за розрахунковий період електричної енергії згідно звіту про використану електроенергію) на розрахунковий коефіцієнт 200, та додавання технологічних втрат електричної енергії в електричних мережах споживача які дорівнюють 9972 кВт*г.

Факт споживання зазначеного обсягу активної електроенергії у серпні 2013 року підтверджений звітом про використовану електроенергію (активну, реактивну) ВП«Світлічанське управління ТОВ «Луганськвода» (відповідач у справі) в серпні 2013 року та актом приймання-передавання товарної продукції №81./ЛИС/8/1 від 01.09.2013 за серпень 2013 року (а.с.17,78).

Величина коштів, яку необхідно оплатити за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію, визначається наступним чином: обсяг спожитої (переданої) електричної енергії між датами зняття показів розрахункових засобів обліку множиться на тариф, який діяв на кінець розрахункового періоду.

Так, загальна вартість спожитої в серпні 2013 року активної електроенергії (величина коштів, яку необхідно оплатити за спожиту протягом розрахункового періоду активну електроенергію) становила 31041 грн. 12 коп., яка визначена шляхом множення обсягу спожитої (переданої) електроенергії між датами зняття показів розрахункових засобів обліку, який дорівнює 31892 кВт*г на тариф, який діяв на кінець розрахункового періоду, який дорівнює 0,8111 грн./кВт*г і додавання ПДВ, який дорівнює 5173 грн.52 коп.

Як вбачається, в порушення ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», пункту 10.2 ПКЕЕ та умов договору про постачання електричної енергії № 81 від 01.08.2008, відповідач платіжним дорученням № 731 від 16.08.2013 здійснив попередню часткову оплату обсягу спожитої у серпні 2013 року активної електроенергії в розмірі 25000 грн. 00 коп., що підтверджено банківською випискою за період з 01.08.2013 по 19.08.2013 (а.с.75).

В наслідок невиконання відповідачем зобовязань за договором щодо оплати за фактично за активну електроенергію спожиту в серпні 2013 року на підставі виставленого рахунку № 81./ЛИС/8/1 від 02.09.2013 за ним утворилась заборгованість в сумі 6041 грн. 12 коп.(а.с.20).

В той же час, відповідачем до суду не надано доказів оплати вказаних вище сум заборгованості та підтверджено наявність заборгованості в сумі зазначеній вище.

Вказана вище сума заборгованості підтверджена матеріалами справи та не спростована відповідачем.

Виходячи з наведеного вище, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості зі сплати за спожиту активну електричну енергію в сумі 6041 грн. 12 коп. є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та визнані відповідачем, у звязку з чим підлягають задоволенню.

Також, в серпні 2013 року, на підставі договору позивач надало відповідачу послуги з перетікання реактивної електричної енергії в обсязі 75939 кВАр*г, з яких: 16400 кВАр*г - обсяг електричної енергії в точці обліку, визначений шляхом множення різниці між поточними та попередніми показами розрахункових засобів обліку яка дорівнює 82 кВАр*г (обсяг спожитої за розрахунковий період електричної енергії згідно звіту про використану електроенергію) на розрахунковий коефіцієнт 200, та додавання технологічних втрат електричної енергії в електричних мережах споживача які дорівнюють 59539 кВАр*г.

Факт споживання зазначеного обсягу реактивної електроенергії у серпні 2013 року підтверджений звітом про використану електроенергію (активну, реактивну) ВП «Світлічанське управління ТОВ «Луганськвода» (відповідач у справі) в серпні 2013 року та актом надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії № 81./ЛИС/8/3 від 01.09.2013 за серпень 2013 року (а.с. 17, 78).

Величина коштів, яку необхідно оплатити за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію, визначається наступним чином: обсяг спожитої (переданої) електричної енергії між датами зняття показів розрахункових засобів обліку множиться на тариф, який діяв на кінець розрахункового періоду.

Так, загальна вартість спожитої в серпні 2013 року реактивної електроенергії (величина коштів, яка необхідно оплатити за спожиту протягом розрахункового періоду реактивну електроенергію) становила 6149 грн. 02 коп., яка визначена шляхом множення обсягу спожитої (переданої) електроенергії між датами зняття показів розрахункових засобів обліку, який дорівнює 82 кВАр*г на тариф, який діяв на кінець розрахункового періоду, який дорівнює 0,0540 грн/ кВАр*г. і додавання ПДВ, який дорівнює 1024,84 грн.

Відповідач своєчасно та в повному обсязі не здійснив оплату за виставленим рахунком за перетікання реактивної електроенергії № 81./ЛИС/8/3 від 02.09.2016 за серпень 2013 року, який 02.09.2013 було своєчасно вручено представнику відповідача і відповідно, своєчасно отриманий відповідачем ( копія рахунку з відміткою про отримання), в наслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 6149 грн. 02 коп.(а.с.21).

Вказана вище сума заборгованості підтверджена матеріалами справи та не спростована відповідачем.

Виходячи з наведеного вище, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості зі сплати за перетікання реактивної електроенергії в сумі 6149 грн. 02 коп. є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та визнані відповідачем, у звязку з чим підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача:

1. заборгованість зі сплати за фактично спожиту активну електроенергію в серпні 2013 року в сумі 6041 грн. 12 коп.:

- 3% річних в сумі 512 грн. 92 коп. за період з 17.09.2013 по 15.07.2016,

- інфляційних нарахувань в сумі 5443 грн. 05 коп. за період з вересня 2013 року по червень 2016 року.

2. заборгованість зі сплати за перетікання реактивної електроенергії за серпень 2013 року в сумі 6149 грн. 02 коп.:

- 3% річних в сумі 522 грн. 08 коп. за період з 17.09.2013 по 15.07.2016,

- інфляційні нарахування в сумі 5540 грн. 27 коп. за період з вересня 2013 року по червень 2016 року.

Відповідачем контрозрхунку заявлених вимог не надано, у звязку з чим суд користується розрахунком, наданим позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) та втрати від інфляційні відповідно до ст. 625 ЦК України, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Інфляційні нарахування на суму боргу, , здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України «Про інформацію» є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Відповідно до вимог абз.3 п.3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань»(із змінами і доповненнями) (надалі - постанова Пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013), розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» судом встановлено, що розрахунок річних здійснений позивачем невірно. Так, за розрахунком суду, загальний розмір 3% річних становить 1033 грн. 45 коп., зокрема:

1. заборгованість зі сплати за фактично спожиту активну електроенергію в серпні 2013 року в сумі 6041 грн. 12 коп.:

- на суму 6041 грн. 12 коп. за період з 17.09.2013 по 15.07.2016 (1032 дня) - 3% річних складає 512 грн. 15 коп.

2. заборгованість зі сплати за перетікання реактивної електроенергії за серпень 2013 року в сумі 6149 грн. 02 коп.:

- на суму 6149 грн. 02 коп. за період з 17.09.2013 по 15.07.2016 (1032 дня) 3% річних складає 521 грн. 30 коп.

Всього 3% річник складає 1033 грн. 45 коп. (512,15 грн.+521,30 грн.).

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 1033 грн. 45 коп., в решті позовних вимог в цій частині відмовити.

Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» наданий позивачем розрахунок інфляційних нарахувань судом встановлено, що загальний розмір інфляційних нарахувань становить 10956 грн. 89 коп., оскільки позивачем неправомірно в розрахунок інфляційних нарахувань було включено вересень 2016 року. Так, згідно розрахунку суду, який здійсненний з урахуванням вимог постанови Пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013:

1. заборгованість зі сплати за фактично спожиту активну електроенергію в серпні 2013 року в сумі 6041 грн. 12 коп.:

- на суму 6041 грн. 12 коп. за період з жовтня 2013 року по червень 2016 року (індекс інфляції -189,88%) інфляційні нарахування складають 5429 грн. 95 коп.

2. заборгованість зі сплати за перетікання реактивної електроенергії за серпень 2013 року в сумі 6149 грн. 02 коп.:

- на суму 6149 грн. 02 коп. за період з жовтня 2013 року по червень 2016 року (індекс інфляції -189,88%) інфляційні нарахування складають 5526 грн. 94 коп.

Всього інфляційні нарахування складають 10956 грн. 89 коп. (5429,95 грн.+ 5526, 94 грн.).

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних нарахувань слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні нарахування в сумі 10956 грн. 89 коп., в решті позовних вимог в цій частині відмовити.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Разом з цим, позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту активну електричну енергію в сумі 6041 грн. 12 коп., заборгованість за перетікання реактивної енергії в сумі 6149 грн. 02 коп., 3% річних в сумі 1033 грн. 45 коп. інфляційні нарахування в сумі 10956 грн. 89 коп. (всього на загальну суму 24180 грн. 48 коп.). В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору слід покласти на відповідача пропорційно обґрунтовано заявлених та задоволених вимог в сумі 1376 грн. 41 коп.

Керуючись ст. ст. 44,49,75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю Луганськвода про стягнення 24208 грн. 46 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Луганськвода, вул. Водопровідна, смт. Білогорівка Попасняського району Луганської області, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання», кв. Гайового, буд. 35 «А», Луганськ (адреса для листування 92702, Луганська область, м.Старобільск, Луганська область, вул. Горького,123), :

- заборгованість за спожиту активну електричну енергію в сумі 6041 грн. 12 коп. на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 60 у філії ЛОУ АТ «Ощадбанк» у м. Сєвєородонецьк, МФО 304665, ; - заборгованість за перетікання реактивної енергії в сумі 6149 грн. 02 коп. на поточний рахунок № 3374 у філії ЛОУ АТ «Ощадбанк» у м. Сєвєородонецьк, МФО 304665, ;

- 3% річних в сумі 1033 грн. 45 коп., інфляційні нарахування в сумі 10956 грн. 89 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1376 грн. 41 коп. на поточний рахунок № 3374 у філії ЛОУ АТ «Ощадбанк» у м. Сєвєродонецьк, МФО 304665, код 31443937, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 92 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Повне рішення складено та підписано - 03.10.2016.

СуддяОСОБА_2