КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2016 р. Справа№ 910/9621/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Разіної Т.І.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Найченко А.М.,

представника боржника - Веничука Є.В.,

та представника арбітражного керуючого Агафонова О.Ю. - Пустовіт А.С.,

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2016

у справі № 910/9621/16 (суддя Яковенко А.В.)

за заявою Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві

до Приватного акціонерного товариства "Трест Київміськбуд-1"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2016 відмовлено у порушенні провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Трест Київміськбуд-1".

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ініціюючий кредитор звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2016 прийнято до провадження апеляційну скаргу, розгляд справи призначено на 06.09.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2016 продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів.

В судовому засіданні 06.09.2016 було оголошено перерву до 20.09.2016 відповідно до ст. 77 ГПК України.

У зв'язку з перебуванням судді Остапенка О.М. у відпустці 19.09.2016 була проведена автоматична зміна складу колегії суддів, за результатами якої справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Сотніков С.В. (доповідач, головуючий), Пантелієнко В.О., Разіна Т.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Ініціюючий кредитор не скористався наданим процесуальним законом правом на участь у судовому засіданні свого представника під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника заявника.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника боржника, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 1-3 ст. 16 Закону про банкрутство перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи.

Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що заявник звернувся до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника у зв'язку з тим, що останній має податковий борг, який не сплачено протягом трьох місяців після встановленого для його погашення строку, підтверджений судовим рішенням та виконавчими документами.

Відмовляючи в порушенні справи про банкрутство боржника, суд першої інстанції послався на те, що сума безспірних вимог складає менше трьохсот мінімальних заробітних плат, оскільки виконання судового рішення про стягнення податкового боргу в сумі 25067782,80 грн. було зупинено судом касаційної інстанції.

Статтею 1 Закону про банкрутство визначено, що грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство, яка регулює загальні, основні підстави для порушення справи про банкрутство, справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Тобто, необхідною підставою для порушення провадження у справі про банкрутство боржника є обов'язкова наявність вказаних вище обставин у їх сукупності.

При цьому, до складу безспірних вимог кредиторів не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Як вбачається з матеріалів справи, податковий борг боржника підтверджується постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.02.2015 у справі № 826/19981/14 про стягнення 25067785,80 грн. та постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2011 у справі № 2а-14291/11/2670 про стягнення 333833,70 грн.

Разом з тим, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.08.2015 зупинено виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.02.2015 у справі № 826/19981/14.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що безспірні вимоги Інспекції становлять 333833,70 грн. присудженого до стягнення постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2011 у справі № 2а-14291/11/2670.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що на дату подання заяви про порушення справи про банкрутство мінімальний розмір заробітної плати становить 1450,00 грн., а отже загальна сума безспірних вимог кредитора становить менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати (333833,70 / 1450,00 грн. = 230,23).

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство боржника та помилковість доводів апеляційної скарги про наявність у Інспекції безспірних грошових вимог в сумі не меншій ніж визначено чинним законодавством.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Скаржником не надано беззаперечних доказів на підтвердження тих доводів, на які він посилається в апеляційній скарзі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2016 у даній справі відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101 - 103, 105, 106 ГПК України Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.07.2016 у справі № 910/9621/16 залишити без змін.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді Т.І. Разіна

В.О. Пантелієнко