РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2016Справа №910/12215/16

За позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за оренду нежитлового приміщення в розмірі 40 722,14 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Артемович А.Л., за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва надійшли позовні вимоги Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" (далі - позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за оренду нежитлового приміщення в розмірі 40 722,14 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.07.2016 було порушено провадження у справі № 910/12215/16, розгляд справи призначено на 27.07.2016.

20.07.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача були подані документи на виконання вимог ухвали від 07.07.2016.

27.07.2016 представник позивача у судове засідання з'явився, вимоги ухвали господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі № 910/12215/16 від 07.07.2016 позивач виконав.

27.07.2016 представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимоги ухвали господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі № 910/12215/16 від 07.07.2016 відповідач не виконав.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.07.2016 розгляд справи було відкладено до 07.09.2016.

07.09.2016 представник позивача у судове засідання з'явився.

Представник відповідача 07.09.2016 у судове засідання не з'явився, вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 27.07.2016 відповідач не виконав.

Враховуючи нез'явлення в судове засідання представника відповідача та неподання відповідачем витребуваних доказів, розгляд справи відкладено на 28.09.2016.

Представник позивача у судове засідання 28.09.2016 з'явився, надав суду свої пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 28.09.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

27.07.2015 між Дарницькою районною у місті Києві державною адміністрацією (орендодавець), Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - відповідач, орендар) та Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" (далі - позивач, балансоутримувач) був укладений Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 285/2015 (далі - Договір), відповідно до умов якого орендодавець на виконання п. 1.2.2, протоколу засідання постійної комісії Київради з питань власності від 23.12.2014 № 21, розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 27.07.2015 № 454 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності міста Києва, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 11 для використання під розміщення кафе, що не здійснює продаж товару підакцизної групи (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору об'єктом оренди є: нежиле приміщення, загальною площею 191,00 кв. м., у т.ч. на 1 поверсі 191,00 кв. м., згідно з викопіюванням з поповерхового плану, що складає невід'ємну частину цього Договору; інше устаткування, інвентар та інше (за наявності) згідно з переліком, що є невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно з п. п. 3.1., 3.2., 3.5., 3.7. Договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280, і становить без ПДВ: 74,99 грн за 1 кв. м. орендованої площі, що в цілому складає за базовий місяць оренди 14 332,75 грн. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

Орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця.

Рішенням Київської міської ради «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» від 9 жовтня 2014 року N 270/270, відповідно до статей 63, 78, 104, 106, 107, 169 Цивільного кодексу України, статей 59, 78, 135 Господарського кодексу України, Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", пункту 30 частини першої статті 26, частини п'ятої статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", з метою реалізації Закону України "Про Загальнодержавну програму реформування і розвитку житлово-комунального господарства на 2009 - 2014 роки" та рішення Київської міської ради від 16 вересня 2010 року N 12/4824 "Про затвердження Програми реформування і розвитку житлово-комунального господарства міста Києва на 2010 - 2014 роки", а також посилення ефективності управління майном та вдосконалення роботи комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва і здійснюють свою діяльність у сфері утримання та обслуговування житлового фонду, було вирішено cтворити Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" та віднести його до сфери управління Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та комунальним підприємствам "Господар Дарницького району міста Києва", "Дирекція по обслуговуванню нежитлового фонду Дарницького району міста Києва" та "Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва" мала передати новоствореному Комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" житловий фонд, який був переданий до сфери управління Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться у них на балансі, а також інше нерухоме та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на їх балансі станом на 01 серпня 2014 року.

Відповідно до Розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 33 від 30.01.2015 року «Про закріплення за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва об'єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва» за Керуючою компанією на праві господарського відання було закріплено об'єкти комунальної власності територіальної громади міста Києва, що перебувають у сфері управління Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації. Одним із закріплених об'єктів є нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, буд. 11.

18.01.2016 року між орендодавцем, Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" та орендарем було підписано Додаткову угоду про припинення дії Договору з 13.01.2016.

Пунктом 2 вищезазначеної Додаткової угоди сторони підтвердили, що на момент припинення Договору згідно акту приймання-передачі об'єкта оренди від орендаря, приміщення знаходиться у задовільному санітарно-технічному стані, крім того існує заборгованість орендаря по орендній платі, яка станом на 13.01.2016 складає 202 207,32 грн, яку орендар зобов'язується сплатити.

18.01.2016 сторонами був підписаний Акт приймання-передачі (передачі) об'єкта оренди до Договору.

Позивач зазначає суду про те, що в порушення умов Договору, відповідач з моменту припинення дії Договору по теперішній час не сплатив на користь позивача кошти за оренду нежитлового приміщення, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 32 045,38 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі. (ч. ч. 1, 3 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26 грудня 2011 року N 18 (далі - Постанова № 18) згідно з частиною другою статті 4 3 ГПК та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали.

Враховуючи вказаний позивачем період заборгованості, умови Договору та Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280, позивачем фактично доведено належним чином розмір заборгованості орендаря за Договором.

В свою чергу, відповідачем не було надано суду жодного належного та допустимого доказу на спростування доводів позивача щодо наявності у відповідача заборгованості за Договором в сумі 32 045,38 грн.

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по орендній платі в сумі 32 045,38 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім основної заборгованості позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача пеню в сумі 6 828,15 грн, 3% річних в сумі 495,98 грн та інфляційну складову боргу в сумі 1 352,63 грн.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Як вбачається з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п. 6.2 Договору за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати та інших платежів на користь підприємства - балансоутримувача орендар сплачує на користь підприємства - балансоутримувача пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних та інших платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

З аналізу приписів чинного законодавства України, зокрема, Господарського кодексу України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» питання сплати пені має бути врегульовано сторонами в Договорі.

Судом встановлено, що Договір припинив свою дію за погодженням його сторін з 13.01.2016, що означає, що пеня може бути нарахована позивачем лише до дати припинення дії Договору.

Здійснивши власний розрахунок, скорегувавши період нарахування пені, суд встановив, що на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 787,62 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17 грудня 2013 року N 14 (далі - Постанова) грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов'язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 ЦК України. З урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу. З урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього Закону банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. (п. 1.2, 1.3, 1.4 Постанови).

Таким чином, враховуючи наявність факту порушення відповідачем свого грошового зобов'язання за Договором, позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими.

Судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, доданого позивачем до позовної заяви, та встановлено, що позивачем допущено помилку при визначенні розміру інфляційної складової боргу.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача, за розрахунком суду, підлягають 3% річних в розмірі 495,98 грн та інфляційні втрати в розмірі 1 285,83 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості за оренду нежитлового приміщення, з урахуванням пені, 3% річних та інфляційних втрат в загальному розмірі 40 722,14 грн підлягають частковому задоволенню в розмірі 34 614,84 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (04205, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер кратки платника податків: 39604270) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" (02091, м. Київ, Харківське шосе, будинок 148А; ідентифікаційний код: 39604270) заборгованість за оренду нежитлового приміщення в розмірі 32 045 (тридцять дві тисячі сорок п'ять) грн 38 коп., інфляційні втрати в розмірі 1 285 (одна тисяча двісті вісімдесят п'ять) грн 83 коп., пеню в розмірі 787 (сімсот вісімдесят сім) грн 65 коп. та 3% річних в розмірі 495 (чотириста дев'яносто п'ять) грн 98 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (04205, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер кратки платника податків: 39604270) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" (02091, м. Київ, Харківське шосе, будинок 148А; ідентифікаційний код: 39604270) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 171 (одна тисяча сто сімдесят одна) грн 33 коп.

Повне рішення складено 03.10.2016.

Суддя О.В. Нечай