ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2016 р. Справа № 909/331/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Данко Л.С.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Долина" б/н від 24.06.2016 р.

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.06.2016 р.

у справі № 909/331/16

за позовом : Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Долина", вул. Данила Галицького,40А, смт.Вигода, Долинський район, Івано-Франківська область,77552

до відповідача: Державного підприємства "Вигодське лісове господарство" вул. Д.Галицького,40,смт. Вигода, Долинський район, Івано-Франківська область,77552

за участю Прокуратури Івано-Франківської області на стороні відповідача

про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання грошових зобов'язань за договором оренди транспортного засобу №11 від 15.05.14 в сумі 344384,84 грн., з яких 230490,00 грн. - орендна плата; 445000,00грн. неустойка; 69394,84грн. неустойка у вигляді подвійної плати за користування об'єктом оренди, а також зобов'язання повернення орендованого майна.

за участю представників:

від прокуратури: ОСОБА_2 прокурор;

від позивача: ОСОБА_3 представник, ОСОБА_4 - директор; ОСОБА_5-представник

від відповідача: ОСОБА_6 представник; ОСОБА_7-представник,

Прокурору та представникам сторін розяснено права та обовязки передбачені ст. 20, 22 ГПК України.

В судовому засіданні здійснювалась фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку ст. 81-1 ГПК України.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 15.06.2016р. у справі № 909/331/16 (суддя Калашник В.О.) відмовлено в задоволенні позову. Судові витрати залишено за позивачем.

ТОВ "Вектор-Долина" подано апеляційну скаргу б/н від 24.06.2016 р., в якій просить скасувати рішення суду, постановити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дослідження всіх істотних обставин справи.

Зокрема, скаржник зазначає, що висновок суду першої інстанції, що автомашина Урал 4320 з причіпом-розпуском, серійний номер кузова, рами 90826/090826, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, номер причепа 10959АТ в оренді відповідача не перебував суперечить наявним у справі доказам.

Також скаржник вважає, що договір оренди транспортного засобу №11 від 15.05.2014р. є підставою виникнення прав та обов»язків орендодавця у позивача та орендаря у відповідача. Позивач, як орендодавець та договірний контрагент суб»єкта господарювання-платника податків ДП «Вигодське лісове господарство» не мав повноважень контролювати дотримання цим суб»єктом господарювання (орендарем) правил ведення бухгалтерського та податкового обліку. Можливі порушення правил ведення бухгалтерського та податкового обліку, допущені відповідачем ніяк не впливають на права та обов»язки ТОВ «Вектор-Долина».

На думку скаржника журнал реєстрації подорожніх листів та копії генеральних договорів страхування наземного транспортного засобу, подані відповідачем до справи, не можуть бути доказом в підтвердження того, що автомобіль та причіп в оренді у державного підприємства не перебував, а лише можуть свідчити про те, що відповідач не використовував певний час зазначений автомобіль як транспортний засіб у своїй господарській діяльності.

Також, скаржник вважає, що судом безпідставно взято до уваги пояснення ОСОБА_8, ОСОБА_9, оскільки вони складені одноособово відповідачем в особі його працівників.

Скаржник посилається на те, що станом на час розгляду справи договір оренди транспортного засобу №11 від 15.05.2014р. є припиненим, а тому директором позивача правомірно вилучено з володіння відповідача реєстраційний документ на автомобіль Урал 4320 державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Причіп 10959АТ зареєстрований Державною інспекцією сільського господарства в Івано-Франківській області, яка, як і органи МВС, уповноважена здійснювати реєстрацію причепів, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини від 20.02.2013р. серія ЕА №008406.

Отже, на думку скаржника, висновок суду про відсутність заборгованості у відповідача по орендній платі згідно спірного договору, сплаті неустойки за прострочення виконання зобов»язань з повернення об»єкта оренди, подвійної плати за користування річчю за час прострочення на підставі ч.2 ст.785 ЦК України є необгрунтованим.

ДП «Вигодське лісове господарство» у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що вимоги апеляційної скарги є безпідставними. В ході службового розслідування на підприємстві відповідача встановлено, що на Державному підприємстві відсутні будь-які відомості щодо проведення будь-яких переговорів, безпосереднього укладення договору, в журналі реєстрації господарських договорів відсутні записи щодо реєстрації спірного договору оренди.

Прокуратурою Івано-Франківської області подано заяву № 05-630вих-16 від 15.07.2016 р. про вступ прокурора в справу у порядку ст. 29 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши прояснення прокурора, представників сторін, судом апеляційної інстанції враховано наступне.

16.02.2016р. на адресу ДП "Вигодське лісове господарство" надійшов від ТОВ "Вектор-Долина" лист-вимога за Договором оренди транспортного засобу №11 від 15.05.2014 р., відповідно до якого позивач стверджував, що 15.05.2014 року відповідач по справі прийняв від позивача в оплатне строкове користування транспортний засіб, автомобіль Урал 4320 з причіпом - розпуском-Е , серійний номер кузова, рами 90826/090826, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, номер причепа 10959АТ за актом приймання-передачі №1 від 15.05.2014р. Крім того, даним листом позивач просив повернути орендований причіп та сплатити заборгованість з орендної плати по вищевказаному договору (том І а.с.18).

24.02.2016 р. відповідач направив на адресу позивача лист вих №179-04/08 (том І а.с.22), яким просив надати йому копію вказаного договору, у зв`язку з відсутністю у нього такого договору та інформації щодо його укладення та направити уповноваженого представника для пред`явлення оригіналу такого договору.

Листом №04/03-01 від 04.03.2016 року позивач надіслав відповідачу копію Договору оренди транспортного засобу №11 від 15.05.2014 р. та ОСОБА_6 приймання-передачі від 15.05.2014 року (том І а.с.23-24).

Як вбачається із пункту 1.1 спірного договору орендодавець (позивач) зобов»язувався передати орендареві (відповідачу) у строкове платне користування автомобіль марки та моделі: Урал 4320 з причіпом-розпуском - Е; тип автомобіля: лісовоз, рік випуску-1988 р.; серійний номер: серійний номер кузова, рами 90826/090826; державний номер: АТ3149ВН, зареєстрований в Калуському МРЕВ при УДАІ в Івано-Франківській області; причіп-Державний номер НОМЕР_2; рік випуску - 2005р., а останній в свою чергу зобов`язувався прийняти його та використовувати виключно з метою перевезення лісопродукції і сплачувати орендну плату.

Розмір орендної плати за цим договором з урахуванням її індексації за календарний місяць становить 9850,00 грн. без ПДВ, податок на додану вартість 20%-1970,00 грн. (п.3.1).

Згідно із п. 5.1 договору, даний договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 5.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2015 року (п. 5.2).

Відповідач заперечив факт укладення зазначеного договору оренди та повідомив, що після одержання від позивача вимоги про виконання зобов`язань за договором №11 від 15.05.2014р. керівником підприємства було видано наказ №84 від 05.04.2016 "Про проведення службового розслідування" (том І а.с.93). За результатами службового розслідування встановлено, що після призначення на посаду директора ДП "Вигодське лісове господарство" ОСОБА_10 здійснено інвентаризацію наявних в АТЦ транспортних засобів належних ТОВ "Вектор-Долина". Інвентаризацією встановлено, що транспортний засіб - Урал 4320 державний номар:АТ3149ВН та причіп-розпуск №10959 АТ знаходяться на території цеху відповідача без належних правових підстав. Згідно пояснень посадових осіб підприємства щодо існування будь-яких документів, які б свідчили про укладання договорів оренди чи їх виконання, зазначені особи вказали , що їм невідомо про існування такого договору, такі документи на підприємстві відсутні.

Згідно із до ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Частина 1 ст.760 ЦК України передбачає, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Спірний договір №11 від 15.15.2014р. за своєю правовою природою є договором найму (оренди) транспортного засобу, положення стосовно якого врегульовані параграфами 1, 5 глави 58 ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 ст.785 ЦК України встановлено обов"язок наймача щодо повернення наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі у разі припинення договору найму.

Тобто, положення ч.1 ст.785 ЦК України, якими зокрема, позивач обґрунтовує позовні вимоги, передбачають обов»язок орендаря повернути орендодавцю саме орендоване майно фактично передане йому у найм орендодавцем.

Як вбачається із матеріалів справи, як на факт укладання та виконання спірного договору позивач посилається на ОСОБА_6 приймання-передачі від 15.05.2014р.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції судом встановлено, що автомобіль марки та моделі Урал 4320 з причіпом; тип автомобіля: лісовоз-Е; державний номар:АТ3149ВН, зареєстрований в Калуському ВРЕР при УДАІ УМВС в Івано-Франківській області; причіп №10959 АТ згідно договору оренди транспортного засобу №11 від 15.05.2014р., який, як зазначає позивач, був укладений між ДП Вигодське лісове господарство та ТОВ Вектор-Долина в оренді державного підприємства не перебував, такий договір на підприємстві відсутній, в господарській діяльності даний причіп підприємством не використовувався, ніхто з відповідальних працівників підприємства протягом строку оренди будь-яких документів щодо його оренди не бачив.

Щодо вищенаведеного судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст.3 ЦК України та ст.179 ГК України під час укладення господарських договорів сторони є вільними і на свій розсуд визначають будь-які умови договору.

Згідно із ч.1 ст.202, ст..204 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну бо припинення цивільних прав та обовязків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із ст.207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до ч.3 чт.92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Як вбачається із матеріалів справи та зазначено відповідачем в ході розгляду справи договір оренди №11 від 15.05.2014р. не міг бути підписаний колишнім директором підприємства ОСОБА_11, оскільки зазначена особа в цей період перебувала на лікарняному згідно листка непрацездатності серія АГМ №311562, а саме з 12.05.2014р. по 06.06.2014р. і обов»язки директора на підприємстві наказом №94-к від 12.05.2014р. (том І а.с.62,63) були покладені на головного лісничого ОСОБА_12. Іншого документа, який би підтверджував повноваження директора ОСОБА_11 на підписання документів від імені підприємства у цей період в матеріалах справи відсутні.

Отже, з огляду на викладене судова колегія зазначає, що зазначений договір оренди від імені ДП «Вигодське лісове господарство» підписано неуповановаженою особою.

Як зазначено у п.3.4 постанові пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29.05.2013р. №11 наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.).

Як зазначалось вище судом з»ясовано, що в ході службового розслідування відповідачем встановлено, що на підприємстві відповідача відсутні будь-які відомості щодо проведення будь-яких переговорів, безпосереднього укладення договору, крім цього в Журналі реєстрації господарських договорів відсутні записи щодо реєстрації зазначеного договору оренди.

Методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про оренду необоротних активів та її розкриття у фінансовій звітності визначає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 14 "Оренда", яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2000 р. зa N 487/4708.

Надання права на користування товарами за договорами оперативного лізингу (оренди) належить згідно з пп. 14.1.203 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу до операцій з продажу послуг.

Доходи та витрати, пов'язані з орендною платою за користування об'єктом операційної оренди, відображаються відповідно у орендодавця і орендаря в бухгалтерському обліку у тому періоді, до якого вони належать. Враховуючи це, у бухгалтерському обліку перш за все має значення, до якого місяця відносяться орендні операції, а дата оформлення акта другорядна обставина.

У бухгалтерському обліку незалежно від дати оформлення цього акта орендодавець і орендар зобовязані відобразити відповідно доходи і витрати, пов'язані з орендною платою за користування об'єктом операційної оренди, у місяці, в якому фактично надавались послуги. При цьому у журналі господарських операцій на дату останнього дня кожного місяця протягом строку оренди сторони договору оренди повинні вчинити відповідні бухгалтерські записи про нарахування доходів (у орендодавця) і витрат (у орендаря).

Відповідно до п 8. Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 14 "Оренда" - Об'єкт операційної оренди відображається орендарем на позабалансовому рахунку бухгалтерського обліку за вартістю, указаною в угоді про оренду.

Затрати орендаря на поліпшення об'єкта операційної оренди (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводять до збільшення майбутніх економічних вигод, які первісно очікувалися від його використання, відображаються орендарем як капітальні інвестиції у створення (будівництво) інших необоротних матеріальних активів.

Надання права на користування товарами за договорами оперативного лізингу (оренди) у податковому обліку належить до операцій з продажу послуг, тому якщо місце постачання послуг з оперативної оренди розташоване на митній території України, то така орендна операція є об'єктом оподаткування ПДВ.

При віднесенні сум ПДВ до податкового кредиту орендарю слід керуватися п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу, згідно з яким датою виникнення права платника на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше, або дата списання коштів з банківського рахунку на оплату послуг, або дата отримання платником податку послуг, що підтверджено податковою накладною.

Окрім того, відповідно до п.3.2 договору оренди транспортного засобу №11 від 15.05.2014р. долученого до матеріалів справи позивачем, зазначено, що орендар сплачує орендну плату шляхом перерахування відповідної суми коштів на поточний рахунок орендодавця в строк до 10-ти банківських днів після здачі актів виконаних робіт.

В матеріалах справи відсутні та не подані судам ні першої ні апеляційної інстанції докази направлення вказаних актів відповідачу.

Окрім того, оренда даного транспортного засобу жодним чином не відображена в бухгалтерському обліку ДП Вигодське лісове господарство. Згідно даних бухгалтерського обліку державного підприємства кредиторська заборгованість за спірним договором перед ТОВ Вектор-Долина відсутня, оплата орендних платежів за період дії вказаного договору не проводилась, суми орендної плати на витрати підприємством не ставились, суми ПДВ по орендній платі до відшкодування не пред`являлись, протягом всього часу оренди жодної податкової накладної від ТОВ Вектор-Долина на адресу ДП Вигодське лісове господарство - не надходило.

Одночасно, позивачем також не надано жодного доказу того, що оренда даного транспортного засобу відображена у встановленому законом порядку в бухгалтерському та податковому обліку самого позивача, не надано жодної зареєстрованої у встановленому порядку податкової накладної.

Також, на підтвердження факту неукладення спірного договору відповідач подав пояснення юрисконсульта ОСОБА_8 від 12.04.2016 року (том І а.с.87).

Окрім того, як вбачається із пояснень головного інженера ОСОБА_9 про договори оренди №17/06 та 18/06 від 14.06.2013 року та договори оренди №11, 12 від 15.05.2014 року останній протягом даного періоду жодних актів щодо вказаних договорів не підписував і раніше не бачив (том І а.с.89).

Довідкою ДП Вигодське лісове господарство №396-04/08 від 20.05.2016р. товариство підтвердило, що з 15.05.2014р. і по даний час (по дату складання довідки) перевезення лісопродукції автомобілем марки та моделі Урал 4320 з причіпом на підприємстві не здійснювалося, в журналі реєстрації подорожніх листів відомості про такий причіп відсутні (том І а.с.60).

Також, згідно бухгалтерської довідки ДП Вигодське лісове господарство з 15.05.2014р. і по даний час автомобіль марки та моделі Урал 4320 з причіпом на позабалансовому рахунку Орендовані необоротні активи не числиться, запчастини та ПММ на даний автомобіль підприємством не списувалось (том І а.с.61).

Крім того, слід зазначити, що у відповідності до вимог чинного законодавства в господарській діяльності використовуються тільки забезпечені у встановленому законом порядку транспортні засоби. Зокрема, забезпеченим транспортним засобом є належним чином зазначений у договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів наземний транспортний засіб, що експлуатується відповідачем, і щодо якого укладений договір (поліс) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В поданих копіях генеральних договорів страхування наземного транспортного засобу з додатками та переліком застрахованих транспортних засобів за 2013-2015 роки , страхування транспортного засобу , що є предметом даного спору, не здійснювалось .

Згідно п. 1.10. Правил дорожнього руху причіп - це транспортний засіб, призначений для руху тільки в з'єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски; транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Згідно п.2.1 вказаних вище Правил водій механічного транспортного засобу повинен маги при собі з поміж іншого і реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до п.2.2 Правил, власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

З наведеного вбачається, що використання та експлуатація транспортного засобу без реєстраційного документа на транспортний засіб не допускається.

Реєстраційні документи на транспортні засоби, які є предметом договору, на ДП "Вигодське лісове господарство" не передавались, та в розпорядженні підприємства таких документів не було.

Таким чином, обставини на які посилається ДП Вигодське лісове господарство, заперечуючи проти позову, свідчать про те, що вказаний автомобіль та причіп в оренді у державного підприємства не перебували.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції скаржником подано суду акт огляду б/н від 10.06.2014р.в підтвердження факту оренди відповідачем автомобіля Урал державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Однак, даний акт не може бути належним та допустимим доказом для задоволення позовних вимог з підстав, які зазначаються у позовній заяві оскільки відповідачем надано суду копію договору №01 від 02.01.2014р. на надання послуг по перевезенню та навантаженню лісоматеріалів та копію акту про надання послуг №30 від 27.06.2014р., якими підтверджується використання зазначеного транспортного засобу - Урал 4320 з причіпом; тип автомобіля: лісовоз-Е; державний номар:АТ3149ВН, зареєстрований в Калуському ВРЕР при УДАІ УМВС в Івано-Франківській області; причіп №10959 АТ для перевезення лісопродукції на виконання зазначеного договору.

Окрім того, актом ДП Вигодське лісове господарство б/н від 16.09.2016р., який підписаний головним інженером, економістом, механіком підприємства, представником Національної гвардії та представником Вигодської селищної ради підтверджується факт відсутності зазначеного транспортного засобу на території автотранспортного цеху відповідача.

Враховуючи фактичні обставини справи, наявні в матеріалах справи докази в сукупності, а також подані скаржником суду апеляційної інстанції нотаріально засвідчене пояснення директора ДП Вигодське лісове господарство ОСОБА_11 щодо фактичного підписання ним 15.15.2014р. договору оренди №11, користуючись правом наданим ч.1 ст.83, ст.203, 215 ЦК Україн, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати недійсним договір оренди транспортного засобу №11 від 15.05.2014 р. укладений між ТОВ "Вектор-Долина" та ДП "Вигодське лісове господарство".

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що рішення суду першої інстанції прийняте із дотриманням норм законодавства та у відповідності до обставин справи, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Однак, резолютивну частину рішення слід доповнити реченням про визнання недійсним договору оренди транспортного засобу №11 від 15.05.2014 р. укладеного між ТОВ "Вектор-Долина" та ДП "Вигодське лісове господарство".

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. ч.1, ст.83, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор-Долина" б/н від 24.06.2016 р. залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.06.2016р. у справі № 909/331/16 змінити, доповнивши абз.1 резолютивної частини рішення реченням наступного змісту:

« 1. Визнати недійсним договір оренди транспортного засобу №11 від 15.05.2014р. укладений між ТОВ "Вектор-Долина" та ДП "Вигодське лісове господарство".

В решті рішення суду залишити без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.Справу направити у Господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Галушко Н.А

Суддя Данко Л.С.

Суддя Орищин Г.В.