КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2016 р. Справа№ 925/336/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Гончарова С.А.

за участю секретаря судового засідання Гройсберг К.М.

за участю представників

від позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 - дов. від 07.12.2015 року № 1189

від відповідача: не з'явилися

розглянувши апеляційну скаргу Чигиринської міської ради на рішення господарського суду Черкаської області від 14.06.2016 року

у справі № 925/336/16 (суддя Пащенко А.Д.)

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (м. Чигирин Чигиринського району Черкаської області)

до Чигиринської міської ради (м. Чигирин Чигиринського району Черкаської області)

про стягнення 255 848 грн. 69 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області звернулася Фізична особа - підприємць ОСОБА_2 з позовом (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) до Чигиринської міської ради про стягнення з відповідача на користь позивача частини інфляційних втрат за невиконання грошового зобов'язання визначеного у рішенні господарського суду Черкаської області від 21.02.2010 року, у справі № 09/259, а саме: - за лютий - червень 2011 року; - за вересень - грудень 2011 року; - за січень - березень 2012 року; - за вересень 2012 року; - за грудень 2012 року; - за січень 2013 року; - за травень 2013 року; - за жовтень - грудень 2013 року; - за січень - грудень 2014 року; - за січень - червень 2015 року; - за вересень 2015 року; - за листопад - грудень 2015 року; - за січень 2016 року; на загальну суму: 67 676 грн. 45 коп.;

- Стягнення з відповідача на користь позивача частини трьох процентів річних від простроченої суми грошового зобов'язання визначеного у рішенні господарського суду Черкаської області від 21.02.2010 року, у справі № 09/259, а саме: - за період з 02.02.2011 року по 23.10.2015 року; - за період з 24.10.2015 року по 23.12.2015 року; - за період з 24.12.2015 року по 27.01.2016 року; на загальну суму: 12 788 грн. 20 коп.;

- Стягнення з відповідача на користь позивача частини інфляційних втрат за невиконання грошового зобов'язання визначеного у рішенні господарського суду Черкаської області від 29.07.2011 року, у справі № 13/5026/1240/2011, а саме: - за листопад - грудень 2011 року; - за січень - березень 2012 року; - за вересень 2012 року; - за грудень 2012 року; - за січень 2013 року; - за травень 2013 року; - за жовтень - грудень 2013 року; - за січень - грудень 2014 року; - за січень - червень 2015 року; - за вересень 2015 року; - за листопад 2015 - січень 2016 року; на загальну суму: 75 138 грн. 16 коп.;

- Стягнення з відповідача на користь позивача частини трьох процентів річних від простроченої суми грошового зобов'язання визначеного у рішенні господарського суду Черкаської області від 29.07.2011 року, у справі № 13/5026/1240/2011, а саме: - за період з 08.11.2011 року по 31.01.2016 року, в сумі 12 863 грн. 91 коп.;

- Стягнення з відповідача на користь позивача частини інфляційних втрат за невиконання грошового зобов'язання визначеного у рішенні господарського суду Черкаської області від 29.11.2011 року, у справі № 02/5026/2354/2011, а саме: - за січень - березень 2012 року; - за грудень 2012 року; - за січень 2013 року; - за травень 2013 року; - за жовтень - грудень 2013 року; - за січень - грудень 2014 року; - за січень - червень 2015 року; - за вересень 2015 року; - за листопад 2015 - січень 2016 року; на загальну суму:74 834 грн. 25 коп.;

- Стягнення з відповідача на користь позивача частини трьох процентів річних від простроченої суми грошового зобов'язання визначеного у рішенні господарського суду Черкаської області від 29.11.2011 року, у справі № 02/5026/2354/2011, а саме: - за період з16.12.2011 року по 31.01.2016 року, в сумі 12 547 грн. 72 коп.

Рішенням від 14.06.2016 року господарський суд Черкаської області позов задовольнив частково. Стягнув з Чигиринської міської ради на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 - 24 070 грн. 59 коп. трьох процентів річних, 182 802 грн. 17 коп. інфляційних втрат, 3 103 грн. 09 коп. витрат на сплату судового збору. У решті позову відмовив.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Чигириинська міська рада звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Черкаської області 14.06.2016 року по справі № 925/336/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити ФОП ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог.

В зв'язку з перебуванням судді учасника колегії Суліма В.В. у відпустці, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 07.09.2016 року було визначено склад колегії суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), Майданевич А.Г., Гончаров С.А.

Ухвалою від 11.07.2016 року Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Гончаров С.А. апеляційну скаргу Чигиринської міської ради на рішення господарського суду Черкаської області 14.06.2016 року у справі № 925/336/16 було прийнято до провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за участю представників сторін.

В зв'язку з перебуванням судді учасника колегії Суліма В.В. у відпустці, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 07.09.2016 року було визначено склад колегії суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), Майданевич А.Г., Гончаров С.А.

Після зміни складу колегії розгляд справи розпочався спочатку.

В судовому засіданні 08.09.2016 року оголошувалася перерва до 22.09.2016 року.

В судове засідання 22.09.2016 року повноважні представники відповідача не з'явилися та про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Після обговорення судова колегія дійшла висновку, що неявка повноважних представників відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

В попередньому судовому засіданні представник відповідача підтримував вимоги апеляційної скарги.

В судовому засіданні 22.09.2016 року представники позивача проти вимог апеляційної скарги заперечували з підстав, викладених у письмових запереченнях на апеляційну скаргу.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Господарським судом Черкаської області розглядався спір за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Чигиринської міської ради про визнання незаконними дій посадових осіб та зобов'язання повернути майно.

Постановою Господарського суду Черкаської області від 24.09.2008 року у адміністративній справі № 17/3710а, яка набрала законної сили, визнано незаконними дії посадових осіб Чигиринської міської ради: секретаря Чигиринської міської ради Порожньої Лариси Володимирівни, заступника голови Чигиринської міської ради Колісник Валентини Василівни, заступника голови Чигиринської міської ради Невгоденко Валерія Геннадійовича щодо вилучення майна ФОП ОСОБА_2

При вирішенні даного спору у справі № 17/3710а судом було встановлено, що рішенням Чигиринської міської ради Черкаської області від 24.07.2007 року № 21-28 було вирішено припинити діяльність КП „Транспортне" шляхом його ліквідації та передати безкоштовно комунальне майно з КП „Транспортне" в господарське управління КП „Чигиринське". Під час вилучення цього майна у КП „Транспортне" посадовими особами відповідача було вилучено також майно ФОП ОСОБА_2, придбане нею на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2007 року, про що представники Чигиринської міської ради не заперечували, посилаючись лише на те, що на момент вилучення майна Чигиринській міській раді не було відомо про відчуження КП „Транспортне" належного йому майна ФОП ОСОБА_2 та відповідно, знаходження на території КП „Транспортне" майна ФОП ОСОБА_2

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 21.12.2010 року у справі № 09/259 по спору між ФОП ОСОБА_2 та Чигиринською міською радою було стягнуто із Чигиринської міської ради на користь ФОП ОСОБА_2 84 569 грн. 46 коп. завданої шкоди та 963 грн. 70 коп. судових витрат. Рішення набрало законної сили 02.02.2011 року, а 13.05.2011 року господарським судом видано наказ.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 28.07.2011 року у справі № 13/5026/1240/2011 по спору між цими ж сторонами із відповідача стягнуто на користь позивача 100 000 грн. збитків, 1000 грн. державного мита, 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Рішення суду набрало законної сили 08.11.2011 року, а 09.12.2011 року судом видано наказ.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 29.11.2011 року у справі № 02/5026/2354/2011 із відповідача стягнуто на користь позивача 100 000 грн. збитків, 1 000 грн. державного мита, 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Рішення суду набрало законної сили 16.12.2011 року, а 20.12.2011 року судом видано наказ.

УДКС України в Чигиринському районі Черкаської області у листі від 19.02.2016 року № 04-53/108 повідомило на запит позивача про те, що вказані накази господарського суду знаходяться на виконанні в управлінні, однак виконані лише частково: 23.10.2015 року було сплачено 1 000 грн., 22.12.2015 року - 2 000 грн., 27.01.2016 року - 9 000 грн., 11.02.2016 року - 25 000 грн.

Таким чином рішеннями господарського суду Черкаської області від 21.12.2010 року у справі № 09/259, від 28.07.2011 року у справі № 13/5026/1240/2011, від 29.11.2011 року у справі № 02/5026/2354/2011 по спору між цими ж сторонами із Чигиринської міської ради стягнуто на користь ФОП ОСОБА_2 284 569 грн. 46 коп. завданої шкоди та підприємцю відшкодовано судові витрати. Вказані рішення суду набрали законної сили, на їх примусове виконання судом видані накази.

Згідно з ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, виходячи із припису статті 35 ГПК України, встановлені судом обставини при розгляді спорів між цими ж сторонами у справах № 09/259, № 13/5026/1240/2011, № 02/5026/2354/2011 не підлягають повторному доказуванню під час розгляду даної справи.

Станом на день розгляду спору у даній справі рішення господарського суду Черкаської області у справах № 09/259, № 13/5026/1240/2011, № 02/5026/2354/2011 ані в добровільному, ані в примусовому порядку боржником (відповідачем) не виконані, накази господарського суду знаходяться на примусовому виконанні в УДКС України в Чигиринському районі Черкаської області, яке в листі від 19.02.2016 року № 04-53/108 повідомило про часткове виконання рішень суду в жовтні, грудні 2015 року та в січні, лютому 2016 року.

Предметом спору у справі, що розглядається, є вимога позивача про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних у зв'язку з невиконанням відповідачем грошового зобов'язання, що виникло із вказаних вище рішень Господарського суду Черкаської області від 21.12.2010 року у справі № 09/259, від 28.07.2011 року у справі № 13/5026/1240/2011, від 29.11.2011 року у справі № 02/5026/2354/2011.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Частиною 5 вказаної статті визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Грошовим за змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимога позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних відповідає приписам ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, який у постанові від 01.10.2014 року у справі № 113цс14 вказав, що відшкодування майнової та моральної шкоди є грошовим зобов'язанням, до якого правомірним є застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правова позиція щодо можливості застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України до зобов'язань, що виникли на підставі судового рішення, наведена в постанові Верховного Суду України від 05.12.2011 року у справі № 16/164(2010).

Оскільки відповідач не виконав вказані вище рішення господарського суду та не перерахував позивачу присуджені судовими рішеннями кошти, то місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що відповідач порушив право позивача на своєчасне та повне отримання цих коштів.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зробила перерахунок розміру 3% річних і втрат від інфляції та дійшла висновку, що місцевий господарський суд правомірно обмежив розмір стягуваних 3% річних до 24 070 грн. 59 коп. (без нарахування 3% річних на суми судових витрат, оскільки стягнуті рішеннями суду судові витрати не є грошовим зобов'язанням у розумінні статті 625 ЦК України), а інфляційних втрат - до 182 802 грн. 17 коп.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 до Чигиринської міської ради є обґрунтованими, доведеними та підлягають частковому задоволенню.

Отже доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли би бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43, 101 ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Чигиринської міської ради на рішення господарського суду Черкаської області від 14.06.2016 року у справі № 925/336/16 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Черкаської області від 14.06.2016 року у справі № 925/336/16 залишити без змін.

3. Справу № 925/336/16 повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді А.Г. Майданевич

С.А. Гончаров