УХВАЛА

27.09.2016Справа № 910/1915/14
За позовом Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк"

до Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптимум Фактор"

про стягнення 11 286 802,96 грн., -

За розглядом заяви Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд"

про визнання наказу суду від 23.04.2014р. таким, що не підлягає виконанню, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників учасників судового процесу:

від позивача: не з'явились;

від відповідача (заявника): не з'явились;

від третьої особи: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" про стягнення заборгованості за кредитним договором №4736 від 25.02.2011 у розмірі 1 286 802,96 грн., з яких: 1 335 400,02 грн. проценти, 650 000,00 грн. заборгованість за кредитом, 374 794,52 грн. - строкова заборгованість за процентами, 8 850 000,00 грн. - строкова заборгованість за кредитом, 20 696,72 грн. пеня за прострочення сплати тіла кредиту, 55 911,70 грн. - пеня за прострочення сплати процентів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.04.2014 року у справі №910/1915/14 (суддя Літвінова М.Є.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" (01025, м. Київ, вул. Велика Житомирська, 25/2, код 31031086) на користь публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" (04053, м. Київ, вул. Смирнова-Ласточкіна, 10-А, код 05839888) заборгованість по простроченому кредиту у розмірі 650 000,00 грн. (шістсот п'ятдесят тисяч гривень 00 коп.), заборгованість по простроченим процентах - 1 335 400,02 грн. (один мільйон триста тридцять п'ять тисяч чотириста гривень 00 коп.), строкову заборгованість за процентами - 374 794,52 грн. (триста сімдесят чотири тисячі сімсот дев'яносто чотири гривні 52 коп.), строкову заборгованість за кредитом - 8 850 000,00 грн. вісім мільйонів вісімсот п'ятдесят тисяч гривень 00 коп.), пеню за прострочення сплати кредиту - 20 696,72 грн. (двадцять тисяч шістсот дев'яносто шість гривень 72 коп.), пеню за прострочення сплати процентів - 55 911,70 грн. (п'ятдесят п'ять тисяч дев'ятсот одинадцять гривень 70 коп.) та судовий збір - 73 080,00 грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень 00 коп.).

23.04.2014 року на виконання рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2014 року рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2014р. у справі № 910/1915/14 скасовано. Прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.11.2014 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2014 р. скасовано, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2014 р. у справі №910/1915/14 залишено в силі.

25.03.2016 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" про визнання наказу суду від 23.04.2014р. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2016р. (суддя Мудрий С.М.) в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 910/1915/14 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2016р. ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 р. у справі № 910/1915/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.09.2016р. ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2016р. у справі №910/1915/14 скасовано, а справу передано до Господарського суду міста Києва на новий розгляд заяви Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2016р. справу №910/1915/14 для розгляду заяви Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню передано судді Морозову С.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2016р. справу №910/1915/14 прийнято до свого провадження суддею Морозовим С.М., розгляд заяви Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" про визнання наказу суду від 23.04.2014р. таким, що не підлягає виконанню у справі №910/1915/14 призначено на 27.09.2016р. Крім того, вказаною ухвалою в порядку ст. ст. 38, 65 ГПК України судом витребувано документи необхідні для правильного розгляду заяви.

В судове засідання 27.09.2016р. представники учасників судового процесу не з'явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином та їх неявка, відповідно до ст. 117 ГПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для їх розгляду, суд приходить до висновку про задоволення заяви відповідача з огляду на наступне.

Відповідно ст. 124 Конституції України та ст. 115 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (стаття 116 ГПК України).

Положеннями статті 117 ГПК України встановлено, що господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Таким чином, відповідно до ст. 117 ГПК України та п. 3.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставами для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, є:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

В обґрунтування поданої заяви відповідач зазначає, що позивач задовольнив грошові вимоги до нього у спосіб, який не потребував втручання виконавчої служби, оскільки згідно листа Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Український інноваційний банк" вих. № 4924/2/2-15 від 19.11.2015р. права кредитора (кредитодавця/банку) за укладеним договором № 4736 про укладення невідновлювальної кредитної лінії від 25.02.2011 р. відступлено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптимум Фактор" на підставі ст. 1083 Цивільного кодексу України.

Статтею 33 закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЗУ "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи договору факторингу №б/н від 19.11.2015р. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Український інноваційний банк" (позивач) відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "Оптимум Фактор" (третя особа) своє право грошової вимоги до боржника (відповідача), загальна сума якого згідно п. 2.2. вказаного договору станом на 19.11.2015р. становить 15 290 999,18 грн.

Право вимоги за цим договором набувається фактором в момент підписання договору та надходження грошових коштів в сумі, визначеній в п. 2.3. договору на рахунок клієнта. Сторони домовились, що ціна договору становить суму 8 015 549,00 грн. (пункти 2.2., 2.3. Договору).

На виконання умов вказаного договору ТОВ "Оптимум Фактор" перерахувало позивачу передбачено п. 2.3. договору суму коштів в розмірі 8 015 549,00 грн., що підтверджується доданою до матеріалів справи належним чином засвідченою копією платіжного доручення № 1 від 19.11.2015р., тим самим набуло право вимоги до боржника в порядку п. 2.2. договору.

Крім того, відповідно до укладеного між позивачем та третьою особою договору про відступлення права вимоги за Іпотечним договором від 25.02.2011р., що зареєстрований в реєстрі за № 824, первісний Іпотекодержатель (позивач) відступив (передав), а новий Іпотекодержатель набув (прийняв) усе та будь-яке належне первісному Іпотекодержателю право вимоги за Іпотечним договором, включаючи, але не обмежуючись, право звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором і за рахунок предмету іпотеки задовольнити свої вимоги за кредитним договором у повному розмірі у разі невиконання боржником та/або майновим поручителем, зобов'язань за кредитним договором.

Згідно п. 2.1. Договору іпотеки від 25.02.2011р. та п. 1.2. Договору від 19.11.2015р. про відступлення права вимоги за Іпотечним договором від 25.02.2011р., що зареєстрований в реєстрі за № 824 предметом іпотеки є нежилі приміщення в літері «А» та нежилі приміщення в літерах «В», «Г», «Д», «Ж», «Н», «П», загальною площею 5 008,80 кв.м., які розташовані в м. Києві, по вул. Жуковського Василя, буд. 22а.

Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Отже, набувши право власності на предмети іпотеки ТОВ "Оптимум Фактор" фактично задовольнило свої вимоги до боржника та 19.11.2015р. та відчужило вказане майно ОСОБА_2, що підтверджується наявною в матеріалах справи належним чином засвідченою копією Договору купівлі-продажу нерухомого майна (нежилих приміщень та нежилих будівель майнового комплексу), що зареєстрований в реєстрі за № 827, а тому обов'язок відповідача щодо виконання наказу суду від 23.04.2014р. у даній справі відсутній повністю.

Згідно зі ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, заява Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" про визнання наказу суду від 23.04.2014р. таким, що не підлягає виконанню у справі №910/1915/14 таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

2. Визнати наказ Господарського суду міста Києва від 23.04.2014р. у справі №910/1915/14 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" на користь Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" заборгованості по простроченому кредиту у розмірі 650 000,00 грн., заборгованості по простроченим процента 1 335 400,02 грн., строкової заборгованості за процентами 374 794,52 грн., строкової заборгованості за кредитом 8 850 000,00 грн., пені за прострочення сплати кредиту 20 696,72 грн., пені за прострочення сплати процентів 55 911,70 грн. та судового збору 73 080,00 грн., таким, що не підлягає виконанню.

3. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Морозов С.М.