ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ ОСОБА_1

"23" вересня 2016 р. Справа № 911/3098/16

Суддя Христенко О.О., розглянувши позовні матеріали

за позовом Селянського фермерського господарства «Родина», в особі керівника ОСОБА_2 (08534, Київська область, Фастівський

район, с. Волиця, вул. Унавська, 19, )

до Споживчого товариства «Настуся» (09153, Київська область,

Білоцерківський район, с. Пилипча, вул. Жовтнева, 20,

)

про зобовязання передати орендовані земельні частки (паї)

законному орендарю

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. № 3191/16 від 20.09.2016) Селянського фермерського господарства «Родина», в особі керівника ОСОБА_2 до Споживчого товариства «Настуся» про зобовязання передати орендовані земельні частки (паї) законному орендарю.

Розглянувши подані позовні матеріали, судом встановлено, що вони не відповідають вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України та підлягають поверненню без розгляду з наступних підстав.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач захопив земельну ділянку загальною площею 91,48 га, яка розташована на території Волицької сільської ради Фастівського району Київської області, яка перебуває в користуванні позивача на підставі договорів оренди землі, укладених між позивачем та власниками земельних ділянок - паїв. А тому з посилання на ст. 387 ЦК України позивач просить зобовязати відповідача повернути із незаконного володіння зазначену земельну ділянку.

До позовної заяви в якості доказу сплати судового збору надано дублікат квитанції № 0.0.616046819.1 від 13.09.2016 на суму 1370,00 грн.

Статтею 55 ГПК України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позови мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Як зазначено в п.п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобовязаннях, як рухомих речей, так і нерухомості, визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

В даному випадку позивач зазначає, що у нього відсутні договірні стосунки з відповідачем щодо спірної земельної ділянки, тому відносини є позадоговірними і вимога щодо повернення майна є майновою вимогою. Судовий збір повинен сплачуватися як за вимогу майнового характеру з урахуванням вартості спірного майна.

У позовній заяві ціну позову вартість майна, що витребується, позивачем не зазначено.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі навіть меншому, ніж встановлений мінімальний розмір судового збору, а саме не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 № 928- VIII з 01.01.2016 становить 1378,00 грн. А позивачем, як зазначено вище, сплачено 1370,00 грн. (дублікат квитанції № 0.0.616046819.1 від 13.09.2016).

За змістом п. 4 ч. 1. ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

За таких обставин вказана позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з ним до господарського суду у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Враховуючи наведене вище, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Селянського фермерського господарства «Родина», в особі керівника ОСОБА_2, всього на 112 акр. повернути заявнику без розгляду.

Суддя О.О. Христенко