ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.09.16р. Справа № 904/6184/16

За позовом Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про визнання договору про надання послуг з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей укладеним в редакції позивача

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: представник ОСОБА_1, довіреність від 01.12.2015.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області (позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області про визнання договору про надання послуг від 12.05.2016 з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей укладеним в редакції позивача.

В судовому засіданні 13.09.2016 відповідно до ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 26.09.2016.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що ним був направлений на адресу відповідача проект договору про забезпечення передачі (транзиту) теплової енергії та гарячої води внутрішньо будинковими мережами і розмежування відповідальності сторін при наданні послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Вказаний проект відповідач отримав 12.05.2016 та повернув його позивачу разом з протоколом розбіжностей 31.05.2016. Позивач зазначає, що 23.06.2016 ним було надіслано протокол узгодження розбіжностей. У звязку з недосягненням згоди щодо окремих положень договору, листом №4107 від 04.07.2016 відповідач погодився на передачу до суду неврегульованих сторонами розбіжностей.

Позивач зазначає, що відповідно до пунктів 4-6 частини 2 статті 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач зобовязаний забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Послуга з централізованого опалення надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання, а балансоутримувач зобовязаний забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі, та підтримувати внутрішньобудинкові системи у належному стані для забезпечення належної якості житлово-комунальних послуг.

З огляду на викладене, позивач просить визнати спірний договір укладеним в його редакції. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2016 було порушено провадження у справі та призначено судове засідання.

У відзиві, наданому до суду, відповідач не погодився із заявленими вимогами та зазначив про наступне.

Позивач не довів факт наявності обовязку відповідача укласти договір, оскільки сторони не є учасниками відносин державного замовлення. Відсутня пряма вказівка закону, яка б зобовязувала відповідача до укладення спірного договору. Також відсутня типова/примірна форма договору, положень якого відповідач мав би дотримуватись.

Позивач просить укласти договір, в преамбулі якого організаційно-правова форма відповідача визначена як "Обєднання співвласників багатоквартирного будинку", замість належної "Товариство з обмеженою відповідальністю".

В спірному договорі відповідач визначений як балансоутримувач. Разом з тим, відповідач є управителем, про що неодноразово було повідомлено позивача. На підставі договору з Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міської ради на управління будинками від 23.02.2013 відповідач надає послуги з управління та утримання вказаного житлового фонду. Надання в договорі відповідачу статусу балансоутримувача є помилковим.

Відповідач не погоджується з редакцією пунктів 2.1.4, 2.4.6, 2.4.7, 2.4.12 договору, запропонованою позивачем. Вказані пункти викладені відповідно до Правил підготовки теплових господарств до опалювального сезону, затверджених спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства житлово-комунального господарства України №620/378 від 10.12.2008 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31.12.2008 за №1310/16001).

Відповідач стверджує, що вказані Правила не розповсюджуються на нього, оскільки товариство як управитель та виконавець послуги з утримання будинків та прибудинкових територій не здійснює господарську діяльність, повязану з виробництвом, постачанням та транспортуванням теплової енергії.

Наполягаючи на тому, що не товариство є споживачем теплової енергії, відповідач заперечує проти змісту пункту 2.1.2 спірного договору.

З огляду на викладене, відповідач не погоджується з редакцією розділу 1 "Предмет договору" та пунктів 2.1.2, 2.1.3, 2.1.4, 2.1.6, 2.1.7, 2.1.8, 2.2.12, 2.4.4, 2.4.6, 2.4.7, 2.4.8, 2.4.11, 2.4.12, 2.4.16, 2.4.18, 2.4.19, 2.4.20, 3.2 (3.2.1, 3.2.2), 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5, 4.6, 4.7, 4.8, 4.9, 4.10 договору, в редакції позивача.

Дослідивши наявні докази у справі, господарський суд приходить до наступного.

Господарські договори відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За загальним порядком укладення господарських договорів, визначеним у ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Частиною 4 вказаної статті визначено, що за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Згідно з поясненнями сторін, проект договору був одержаний відповідачем 12.05.2016. Листом №3529 від 31.05.2016 відповідач повернув позивачу договір разом з протоколом розбіжностей №ПР-01052016 від 12.05.2016.

В листі було зазначено, що ТОВ "Житлосервіс КР" є управителем багатоквартирних будинків, розташованих в частині Довгинцівського та у Саксаганському районі м. Кривий Ріг згідно договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків, укладених з балансоутримувачем (Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міської ради м. Кривий Ріг).

Відповідно до частини 5 статті 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Таким чином, протягом наступних 20 днів з моменту отримання протоколу розбіжностей, сторона має вжити заходи для врегулювання розбіжностей, і в цей же строк передати до суду розбіжності, що залишились неврегульованими.

23.06.2016 позивач направив на адресу відповідача протокол узгодження розбіжностей, в якому було прийнято до уваги зауваження відповідача щодо змісту пунктів 6.3 та 7.3 договору, решта спірних положень залишилась незмінною.

Листом від 04.07.2016, отриманим позивачем 06.07.2016, відповідач вказав про відсутність згоди із запропонованою редакцією договору з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей та надав згоду Державному підприємству "Криворізька теплоцентраль" на передачу неврегульованих розбіжностей до суду.

З огляду на недосягнення сторонами згоди щодо умов договору, Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" звернулось 26.07.2016 до суду з відповідним позовом.

Як вбачається з протоколу розбіжностей №ПР-01052016 від 12.05.2016 до договору, відповідач не погодився з редакцією преамбули договору, розділу 1 «Предмет договору», пунктів 2.1.2, 2.1.3, 2.1.4, 2.1.6, 2.1.7, 2.1.8, 2.4.4, 2.4.6, 2.4.7, 2.4.8, 2.4.11, 2.4.12, 2.4.14, 2.4.15, 2.4.16, 2.4.18, 2.4.19, 2.4.20, 3.2 (3.2.1, 3.2.2), 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5, 4.6, 4.7, 4.8, 4.9, 4.10, 6.3,7.3.

Відповідач пропонував виключити з договору пункти 2.1.6, 2.1.7, 2.4.11, 2.4.18, 2.4.19, 3.2 (3.2.1, 3.2.2), 4.2, 4.3, 4.4, 4.5, 4.6, 4.7, 4.8, 4.9, 4.10 та включити пункт 2.2.12. Відповідач заперечував проти зазначення його в тексті договору в якості балансоутримувача, надання товариству прав та обовязків балансоутримувача, наполягаючи на статусі "управитель".

Згідно з матеріалами справи, причиною виникнення переддоговірного спору є недосягнення сторонами згоди щодо статусу відповідача як сторони за договором про забезпечення передачі (транзиту) теплової енергії та гарячої води внутрішньобудинковими мережами і розмежування відповідальності сторін при наданні послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Позивачем були включені до договору положення щодо прав та обовязків іншої сторони саме як балансоутримувача багатоквартирних житлових будинків.

Відповідно до договору про надання послуг з управління будинком спорудою або групою будинків і споруд від 28.02.2013 укладеного між ТОВ "Житлосервіс - КР" та Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міської ради м. Кривий Ріг, відповідачу передані функції управління та надання послуг утримання будинку, споруди або групи будинків та споруд та обєктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях в частині Довгинцівського та у Саксаганському районі м. Кривий Ріг для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреб власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових та нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості.

Пунктом 4.1 вказаних договорів визначено, що договір набуває чинності з 01.06.2013 та діє протягом 1 року. Договір може бути пролонгований за згодою сторін на той самий термін.

Оскільки доказів розірвання договору надано не було, суд дійшов висновку, що вказаний договір є чинним на момент розгляду спору. Таким чином, матеріалами справи підтверджено наявність у відповідача саме статусу управителя відносно багатоквартирних житлових будинків, розташованих у в частині Довгинцівського та у Саксаганському районі м. Кривий Ріг.

Таким чином запропонований позивачем зміст договору не відповідає фактичним обставинам справи. З огляду на викладене, заперечення відповідача є обґрунтованими та приймаються судом до уваги.

Враховуючи викладене, позов слід визнати необгрунтованим та в його задоволенні слід відмовити.

Судові витрати відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 43, 21, 22, 33, 34, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" м. Кривий Ріг до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс КР" м. Кривий Ріг про визнання укладеним з 12.05.2016 в редакції позивача договору про забезпечення передачі (транзиту) теплової енергії та гарячої води внутрішньо будинковими мережами і розмежування відповідальності сторін при наданні послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 12.05.2016 з актом розподілу балансової належності мереж та експлуатаційної відповідальності сторін, що є додатком №1 відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

В судовому засіданні 26.09.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано - 29.09.2016.

Суддя В.Д. Воронько