ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2016р. Справа№ 914/1785/16

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В.П.,

при секретарі судового засідання Краєвському І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Об'єднання профспілок Львівщини, м. Львів,
до відповідача:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів,
про: стягнення 46.219,59 грн.
Представники:
позивача:Сирко Й.Й. - представник (довіреність №02-20/246 від 11.07.2016 р.),
відповідача:ОСОБА_1 - підприємець.

Присутнім представникам учасників судового процесу права і обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), роз'яснено. Заяв про відвід суду не поступало. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу учасниками судового процесу заявлено не було.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Об'єднання профспілок Львівщини до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 46.219,59 грн. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.07.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 14.07.2016 р. В судовому засіданні 14.07.2016 р. оголошено перерву до 27.07.2016 р. В судовому засіданні 27.07.2016 р. оголошено перерву до 10.08.2016 р. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.08.2016 р. розгляд справи відкладався на 17.08.2016 р. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.08.2016 р. продовжено строк розгляду справи та розгляд справи відкладено на 19.09.2016 р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач у порушення умов Договору оренди нежитлових приміщень та окремих інвентарних об'єктів від 01.11.2014 р. не сплачував орендної плати та компенсаційних платежів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за Договором в загальному розмірі 46.219,59 грн.

27 липня 2016 року до суду за вх.№31577/16 від відповідача надійшли письмові заперечення на позовну заяву. Свої заперечення обґрунтовує тим, що Договір припинив свою дію в червні 2015 року, з моменту ненадходження коштів в повному обсязі більше місяця, що суперечить умовам Договору, зокрема пункту 7.7. Договору. Відтак, просить суд визнати Договір оренди від 01.11.2014 р. припиненим та відмовити в позовних вимогах в частині стягнення суми боргу.

09 серпня 2016 року до суду за вх.№32859/16 від відповідача надійшли уточнені заперечення,в яких він зазначає наступне. Датою припинення Договору оренди є 06.12.2015 р., оскільки останній платіж після якого не було жодних оплат за орендну плату протягом одного місяця є платіж 06.11.2015 р. Крім того, визнає позовні вимоги в сумі 11.463,74 грн., що відображено у Акті звірки ФОП ОСОБА_1 за період з 01.11.2014 р. по 30.06.2016 р.

15 серпня 2016 року до суду за вх.№33424/16 від представника позивача надійшли письмові пояснення по суті справи з додатками.

15 вересня 2016 року до суду за вх.№36818/16 від представника позивача надійшли письмові пояснення по суті справи, якими зокрема, позивач повідомляє, що акти наданих послуг щодо нарахування сум орендної плати та обсягів споживання електричної енергії складалися окремо, та щомісячно отримувались відповідачем самостійно або за дорученням останнього інших фізичних осіб. Крім того, відповідач - як орендар протягом дії Договору орендар не звертався до орендодавця з претензіями щодо неналежного виконання умов договору оренди.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та поданих письмових поясненнях, також надав усні пояснення по суті справи.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти позову заперечив з підстав, наведених у поданих запереченнях та надав усні пояснення по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

Між сторонами у справі був укладений Договір оренди нежитлових приміщень та окремих інвентарних об'єктів від 01.11.2014 р. (надалі - Договір). За умовами цього Договору з метою підвищення ефективності використання майна Орендодавець (позивач у справі) передає, а Орендар (відповідач у справі) приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення площею 5,0 кв.м. для розміщення носія візуальної та відео реклами в кількості 1 (одна) штука, розміром 4 м. Ч 5 м. на висоті третього поверху фасаду будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (надалі - об'єкт оренди) (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору Об'єкт оренди передається Орендарю з моменту підписання цього Договору за актом приймання-передачі, який є невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно з п. 2.1. Договору Орендна плата є платежем, що вноситься Орендарем Орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності та складається із плати за користування нежитловим приміщенням та земельною ділянкою.

Пунктом 2.2. Договору встановлено, що Орендна плата встановлюється в розмірі 1000 грн. за 1 кв.м. нежитлової площі на місяць під офіс та - грн. за 1 кв.м. коридору, що становить 5000 грн. на місяць (в т.ч. ПДВ 20% - 833,33 грн.).

12 квітня 2015 року Додатковою угодою сторони змінили вартість орендної плати, а саме: встановили орендну плату в розмірі 1100 грн. з 1 кв.м., тобто 5500 грн. на місяць за об'єкт оренди в тому числі 916,66 грн. 20% ПДВ. Крім того, сторонами змінено підпункт д) пункт 7.7. Договору виклавши його в наступній редакції: «даний Договір припиняється в разі: при ненадходженні коштів за оренду протягом одного місяця підряд».

Відповідно до п. 2.3. Договору Орендар проводить оплату орендних платежів на розрахунковий рахунок Орендодавця шляхом щомісячних перерахувань до 15 числа кожного поточного місяця на підставі виставленого рахунку.

На виконання умов Договору позивач передав відповідачу Об'єкт оренди, що підтверджується підписаним сторонами Актом приймання передачі в оренду нежитлових приміщень від 01.11.2014 р. та не заперечується сторонами в судовому засіданні.

Як зазначає Орендодавець в своїх письмових поясненнях, рахунки на оплату були виставлені Орендарю ФОП ОСОБА_1 належним чином. Умовами Договором не передбачено обов'язку надсилання чи вручення будь-яким способом таких рахунків особисто відповідачу. Відтак, позивачем дотримано умов Договору, виставлено відповідачу рахунки на оплату за оренду, зокрема: рахунок-фактура №79 від 30.11.2014 р. на суму 5.000,00 грн.; рахунок-фактура №80 від 31.12.2014 р. на суму 5.000,00 грн.; рахунок-фактура №14 від 31.01.2015 р. на суму 5.000,00 грн.; рахунок-фактура №14 від 28.02.2015 р. на суму 5.000,00 грн.; рахунок-фактура №12 від 31.03.2015 р. на суму 5.000,00 грн.; рахунок-фактура №12 від 30.04.2015 р. на суму 5.116,00 грн.; рахунок-фактура №12 від 31.05.2015 р. на суму 5.500,00 грн.; рахунок-фактура №8 від 30.06.2015 р. на суму 5.500,00 грн.; рахунок-фактура №9 від 31.07.2015 р. на суму 5.500,00 грн.; рахунок-фактура №9 від 31.08.2015 р. на суму 5.500,00 грн.; рахунок-фактура №7 від 30.09.2015 р. на суму 5.500,00 грн.; рахунок-фактура №7 від 31.10.2015 р. на суму 5.500,00 грн.; рахунок-фактура №38 від 30.11.2015 р. на суму 5.500,00 грн.; рахунок-фактура №38 від 31.12.2015 р. на суму 5.500,00 грн.; рахунок-фактура №22 від 31.01.2016 р. на суму 5.500,00 грн.; рахунок-фактура №21 від 29.02.2016 р. на суму 5.500,00 грн.; рахунок-фактура №21 від 31.03.2016 р. на суму 5.500,00 грн.; рахунок-фактура №17 від 30.04.2016 р. на суму 5.500,00 грн.; рахунок-фактура №70 від 31.05.2016 р. на суму 739,17 грн.

А також виставлено рахунки за комунальні послуги та інші експлуатаційні витрати: рахунок-фактура №90 від 31.12.2014 р. на суму 1.484,17 грн.; рахунок-фактура №57 від 31.01.2015 р. на суму 1.729,58 грн.; рахунок-фактура №80 від 28.02.2015 р. на суму 1.842,14 грн.; рахунок-фактура №50 від 31.03.2015 р. на суму 1.458,23 грн.; рахунок-фактура №97 від 30.04.2015 р. на суму 1.676,28 грн.; рахунок-фактура №8 від 31.05.2015 р. на суму 1.487,49 грн.; рахунок-фактура №51 від 30.06.2015 р. на суму 1.704,59 грн.; рахунок-фактура №50 від 31.07.2015 р. на суму 2.260,21 грн.; рахунок-фактура №53 від 31.08.2015 р. на суму 1.699,67 грн.; рахунок-фактура №55 від 30.09.2015 р. на суму 2.144,86 грн.; рахунок-фактура №56 від 31.10.2015 р. на суму 1.463,62 грн.; рахунок-фактура №47 від 30.11.2015 р. на суму 1.753,79 грн.; рахунок-фактура №72 від 31.12.2015 р. на суму 2.578,67 грн.; рахунок-фактура №68 від 29.02.2016 р. на суму 80,30 грн.; рахунок-фактура №45 від 31.03.2016 р. на суму 211,69 грн.; рахунок-фактура №36 від 30.04.2016 р. на суму 3.498,19 грн.

З наведеного вбачається, що загальна сума на яку позивачем виставлено рахунки складає 124.076,48 грн.

Свої зобов'язання з оплати за Договором відповідач виконав частково, що підтверджується банківськими виписками наданими позивачем, в яких відображено кількість та суми часткових оплат, що в загальному становлять 77.855,89 грн. Зазначена сума також відображена в Акті звірки наданому позивачем за період з 01.11.2014 р. по 22.06.2016 р. з якого вбачається, що відповідачем сплачено за Договором 77.855,89 грн. Крім того, вказана сума підтверджується Актом звірки відповідача за період з 01.11.2014 р. по 30.06.2016 р.

02 вересня 2015 року позивач звертався до відповідача з листом №04-20/332, яким повідомляв про наявність заборгованості станом на дату листа в розмірі 24.401,47 грн. Відповідач відповіді на вказаний лист не надав.

01 лютого 2016 року відповідач звернувся до позивача листом в якому повідомив, що зобов'язується кожної п'ятниці поточного тижня здійснювати оплату 5.000,00 грн. в рахунок боргу, до повного погашення боргу, крім того просить почати роботу екрану з 01.02.2016 р.

13 квітня 2016 року листом №04-20/134 позивач повідомив відповідача про припинення договірних відносин у зв'язку з відсутністю внесення орендних платежів більше одного місяця. Також позивачем повідомлено відповідача про наявність боргу по орендній платі та про необхідність повернення Орендарем за актом приймання-передачі об'єкта оренди. Вказаний лист було вручено відповідачу особисто 05.05.2016 р., що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (долучено до матеріалів справи).

Відповіді чи заперечень на зазначений лист про дострокове припинення договору оренди відповідач позивачу не надав.

09 серпня 2016 року відповідач подано суду уточнені заперечення, в яких відповідач стверджує наступне. Свої зобов'язання за Договором оренди виконав не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість по оренді, що підтверджується листом позивача від 02.09.2015 р., в якому зазначено, що договір оренди припиняє свою дію при ненадходженні коштів за оренду протягом одного місяця. Беручи до уваги зазначене, відповідач посилається на акт звірки позивача, та вказує, що договір вважається припиненим з 06.12.2015 р., оскільки останній платіж після якого не було жодних оплат по оренді відбувся 06.11.2015 р.

Також поданими уточненими запереченням на позовну заяву зазначає, що враховуючи Акт звірки ФОП ОСОБА_1 за період з 01.11.2014 р. по 30.06.2016 р. заборгованість відповідача складає 11.463,74 грн., яку просить суд зобов'язати відповідача повернути.

Крім того, у судових засіданнях відповідач звертає увагу суду на те, що позивачем не виставлялись рахунки на оплату.

15 серпня 2016 року до суду за вх.№33424/16 від представника позивача надійшли письмові пояснення по суті справи, в яких зазначено наступне. Пунктом 2.3. Договору встановлено, що орендна плата проводиться Орендарем на розрахунковий рахунок Орендодавця шляхом щомісячного перерахування до 15 числа кожного поточного місяця на підставі виставленого рахунку. В зазначеному пункті Договору чітко зазначено, що орендна плата проводиться Орендарем до 15 числа кожного поточного місяця на підставі виставленого рахунку. Позивач звертає увагу на тому, що у цьому пункті встановлено, що рахунок повинен бути виставлений, а не отриманий відповідачем. Крім того, обов'язок Орендодавця фізично вручати, надсилати поштою чи кур'єрською службою або будь-яким іншим чином Орендарю не передбачено жодними умовами Договору оренди від 01.11.2014 р. Також Договором не передбачено порядок отримання Орендарем від Орендодавця рахунку на оплату. Відтак, позивач зазначає, що під виставленим рахунком за умовами цього Договору слід розуміти сформований, виписаний, письмовий рахунок Орендодавця, яким передбачено конкретний платіж, який належить вчинити іншій стороні. Так, до матеріалів справи долучено рахунки-фактури на оплату орендної плати та рахунки-фактури на оплату за комунальні послуги та інші експлуатаційні витрати. Однак відповідач, свій кореспондуючий обов'язок з оплати виконав частково.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Між сторонами у справі виникло зобов'язання з приводу оренди нерухомого майна на підставі Договору оренди в силу пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення закріплені у частині першій статті 283 Господарського кодексу України.

Згідно з статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною першою статті 193 Господарського кодексу України: суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одним із основних обов'язків орендаря у зобов'язанні з оренди майна є своєчасне та у повному обсязі внесення орендної плати. Такий же обов'язок визначається статтею 286 Господарського кодексу України.

Відповідно до пункту 4.4. Договору відповідач зобов'язаний своєчасно вносити орендну плату та інші платежі відповідно до розділу 2 цього Договору та виставленого рахунку.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Орендна плата за умовами пункту 2.3. Договору проводиться Орендарем на розрахунковий рахунок Орендодавця шляхом щомісячного перерахування до 15 числа кожного поточного місяця на підставі виставленого рахунку.

Позивачем долучено до матеріалів справи оригінали рахунків платником за якими є ФОП ОСОБА_1 Судом встановлено, що вказані рахунки виставлялись орендарю за орендну плату та за комунальні послуги та інші експлуатаційні витрати. Щодо доказів виставлення рахунків, позивач повідомив наступне. Позивач не має можливості надати докази виставлення рахунків відповідачу. Однак зазначає, що сам відповідач не заперечує факт отримання рахунків за період з листопада 2014 року по грудень 2015 року, про що повідомляв в судових засідання. Свої платежі відповідач здійснював вказуючи призначення платежу за конкретний місяць, на який виставлявся рахунок, крім трьох платежів, у двох з яких вказано призначення платежу орендна плата, а в іншому за спожиту електроенергію. Відтак, з наведено вбачається, що відповідачу було відомо про виставлені рахунки, і відповідач був зобов'язаний здійснювати оплату за умовами Договором.

Крім того, листом від 01.02.2016 р., яким відповідач звернувся до позивача, визнає, що борг у нього наявний та зобов'язується його сплатити в повному обсязі.

В силу положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини третьої статті 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Згідно з статтею 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Договором оренди, а саме Додатковою угодою від 12.04.2015 р. сторони змінили підпункт д) пункту 7.7. Договору виклавши його в такій редакції, що даний Договір припиняється в разі: при ненадходженні коштів за оренду протягом одного місяця підряд.

Відмова наймодавця від договору найму, можливість якої передбачена частиною першою статті 782 ЦК України, є правом, а не обов'язком наймодавця, яке може бути реалізоване в позасудовому порядку (абз. 7 пінпункту 5.1. пункту 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №12 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна»).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач необгруновано посилається у своїх заперечення на підпункт д) пункту 7.7. Договору та стверджує, що Договір оренди припинив свою дію 06.12.2015 р., оскільки останній платіж після якого протягом одного місяця підряд не було жодних оплат відбувся 06.11.2015 р.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 782 ЦК України, а також абз. 7 підпункту 5.1. пункту 5 вищезазначеної постанови лише наймодавець наділений правом відмовитись від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Відтак, позивач і не звертався до відповідача з такою вимогою протягом листопада, грудня 2015 року.

Своє право на відмову від позову позивач реалізував 13 квітня 2016 року, коли листом №04-20/134 повідомив відповідача про припинення договірних відносин у зв'язку з відсутністю внесення орендних платежів більше трьох місяців підряд, а саме: протягом січня - квітня 2016 року відповідачем взагалі не було здійснено сплати коштів за оренду, що підтверджено письмовими поясненнями позивача поданими суду 15.08.2016 р. Вказаний лист було вручено відповідачу особисто 05.05.2016 р., що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та не заперечувалось відповідачем у судових засіданнях.

Згідно з частиною другою статті 782 Цивільного кодексу України у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Так, судом встановлено, що Договір оренди нежитлових приміщень та окремих інвентарних об'єктів від 01.11.2014 р. припинив свою дію 05.05.2016 р. з моменту отримання орендарем повідомлення про припинення договірних відносин.

Отже, суд беручи до уваги наведене та вище встановлене, вважає що позивачем підставно використано своє право на односторонню відмову від Договору оренди від 01.11.2014 р. у випадку не сплати за оренду протягом трьох місяця підряд. Відповідачем не доведено належними доказами своїх міркувань про те, що Договір припинив своє дію 06.12.2015 р. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення 46.219,59 грн. заборгованості з орендної плати, комунальних послуг та інших експлуатаційних витрат є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до статей 33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 43 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводи позовної заяви, не надано суду інших доказів, які би свідчили про належне виконання зобов'язання та не встановлено інших обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Судові витрати на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Відтак судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, 79052; індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) на користь Об'єднання профспілок Львівщини (адреса: проспект Т. Шевченка, будинок 7, місто Львів, Львівська область, 79005; ідентифікаційний код 05505801) 46.219,59 грн. заборгованості з орендної плати, комунальних послуг та інших експлуатаційних витрат та 1.378,00 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23 вересня 2016 р.

Суддя Трускавецький В.П.