ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" вересня 2016 р. Справа № 922/1109/15

вх. № 1109/15

Суддя господарського суду: Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання: Вознюк С.В.

за участю представників сторін:

скаржника - ОСОБА_1, дов. б/н від 24.03.2016р.;

стягувача - ОСОБА_2, дов. № 14-137 від 13.05.2014р.;

Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - ОСОБА_3, дов. № 20-22/626 від 30.12.2015р.

розглянувши матеріали справи та скаргу Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" на постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5" с. Подвірки

про стягнення 25 324 517,71грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Харківська ТЕЦ-5" звернулось до суду зі скаргою, в якій просить суд визнати недійсною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 від 21.03.2016р. у виконавчому провадженні № 48618878 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5" 2 194 566,23грн. виконавчого збору.

Представник заявника вимоги, викладені у скарзі підтримує, просить скаргу задовольнити в повному обсязі.

Представник стягувача проти скарги заперечує повністю, просить суд в її задоволенні відмовити, посилаючись на те, що з моменту прийняття рішення у даній справі по 31.03.2016р. жодних дій з погашення заборгованості за отриманий газ боржником не здійснювалось.

Представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вважає вимоги боржника, зазначені у скарзі, такими, що не ґрунтуються на вимогах законів та суперечать їм, посилаючись на те, що постанова про стягнення виконавчого збору винесена державним службовцем 21.03.2016р., а часткова сплата на користь стягувача боржником здійснена 31.03.2016р., тобто через 10 днів після винесення оскаржуваної постанови, про що свідчить повідомлення боржника від 01.04.2016р. На час винесення постанови про стягнення виконавчого збору жодної виплати боржником на користь стягувача проведено не було.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, викладені у скарзі, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, суд встановив наступне.

Рішенням суду від 24.03.2015р., залишеним постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.05.2015р. без змін, позов задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - 15 774 156,44грн. основного боргу, 621 177,19грн. 3% річних, 5 487 181,49грн. збитків від інфляції, 63 147,27грн. судового збору. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 3 341 383,38грн, 3% річних в розмірі 1 094,58грн. та збитків від інфляції в розмірі 99 524,64грн. відмовлено.

На примусове виконання рішення суду видано наказ.

03.09.2015р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 48618878 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 10.06.2015р. про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" на користь Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" основного боргу в розмірі 15 774 156,44 грн., 3% річних в розмірі 621 177,19грн., збитків від інфляції в розмірі 5 487 181,49грн. та судового збору в розмірі 63 147,27грн.

Цією ж постановою боржникові запропоновано самостійно виконати рішення суду в 7-денний термін з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Дану постанову надіслано стягувачу та боржникові 04.09.2015р., що підтверджується супровідним листом за вих. № 22236-0-33-15/15/76.

08.09.2015р. виконавчою службою винесено постанову про арешт коштів боржника, а також постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В подальшому на виконання вимог ст.33 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження № 48618878 передано головному державному виконавцю А.Н.Рагімовій.

01.10.2015р. постановою про перевірку виконавчого провадження ВП № 48618878 постанову про арешт коштів боржника від 08.09.2015р. та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.09.2015р., винесені під час виконання наказу господарського суду Харківської області від 10.06.2015р. № 922/1109/15 скасовано, зобов'язано головного державного виконавця Рагімову А.Н. вчинити дії по виконанню даного виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження".

У зв'язку з невиконанням рішення боржником самостійно та у повному обсязі головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 21.03.2016р. винесено оскаржувану постанову ВП № 48618878 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" виконавчого збору в розмірі 2 194 566,23грн.

22.03.2016р. ухвалою господарського суду Харківської області у справі № 922/1109/15, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.04.2016р. та постановою Вищого господарського суду України від 02.08.2016р., розстрочено виконання рішення суду від 24.03.2015р. за позовом Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" до Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5" на загальну суму 21 945 662,39грн. (з урахуванням витрат по сплаті судового збору) на три роки.

01.04.2016р. боржник повідомив відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про перерахування 31.03.2016р. грошових коштів на користь стягувача в розмірі 609 601,73грн. згідно з графіком розстрочки судового рішення, встановленим ухвалою господарського суду Харківської області від 22.03.2016р. у справі № 9221109/15 та надав платіжне доручення № 424 від 31.03.201р. на вказану суму.

В обґрунтування своєї скарги боржник посилається на те, що боржником постанову про відкриття виконавчого провадження було отримано 14.09.2015р., у зв'язку з чим останній був фактично позбавлений можливості виконати судове рішення самостійно у строки, визначені виконавчою службою у даній постанові.

Як зазначає боржник, замість виконання обов'язку щодо запобігання порушення прав сторін виконавчого провадження та відкладення виконавчих дій з метою встановлення боржнику нового строку для добровільного виконання наказу від 10.06.2015р. по справі № 922/1109/15, орган державної виконавчої служби вказані питання в постанові про перевірку виконавчого провадження від 01.10.2015р. не вирішив, тому на думку скаржника, вказана бездіяльність в подальшому призвела до незаконного винесення постанови від 21.03.2016р. у ВП № 48618878 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" 2 194 566,23грн. виконавчого збору.

Також, скаржник посилається на ухвалу господарського суду Харківської області від 22.03.2016р., відповідно до якої судом затверджено графік розстрочення виконання судового рішення, тому, як зазначає боржник, на даний час рішення суду від 24.03.2015р. по справі № 922/1109/15 повинно виконуватись з урахуванням затвердженого судом графіку розстрочення. Таким чином, боржник вважає, що ним не було допущено прострочення погашення заборгованості згідно із затвердженим судом графіком, що також свідчить про відсутність підстав для стягнення з боржника на даний час виконавчого збору за несвоєчасне виконання виконавчого документу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд дійшов висновку, що скарга Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

За приписами ч.1 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Частиною 2 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови.

У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом (ч.1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження").

У постанові про відкриття виконавчого провадження № 48618878 від 03.09.2015р. державною виконавчою службою було надано боржнику строк для самостійного виконання рішення суду від 24.03.2015р. у семиденний термін з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Цією ж постановою боржника було попереджено, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк, дане рішення буде виконано в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Суд не погоджується з доводами скаржника стосовно того, що отримання постанови про відкриття виконавчого провадження після спливу строку для самостійного виконання рішення суду позбавило його права самостійно виконати рішення суду, оскільки, відповідно до ч.1 ст.35 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів.

Аналіз викладеної вище норми чинного законодавства про виконавче провадження надає підстави для висновку про те, що відкладення виконавчих дій з власної ініціативи державного виконавця є його правом, а не обов'язком, як помилково вважає боржник у скарзі.

В той час як боржник наданим йому правом на звернення до державного виконавця із заявою про відкладення виконавчих дій не скористався, доказів звернення до органу виконавчої служби з відповідною заявою боржник суду не надав, такі докази в матеріалах справи також відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем постанову про стягнення виконавчого збору було винесено 21.03.2016р., тобто через шість місяців після відкриття виконавчого провадження, проте за період з 14.09.2015р. (дата отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження) до 21.03.2016р. (дата винесення постанови про стягнення виконавчого збору) боржником не було здійснено жодних заходів щодо погашення боргу.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що Публічному акціонерному товариству "Харківська ТЕЦ-5" ще 24.03.2015р. було відомо про прийняття рішення суду у справі № 922/1109/15 щодо стягнення з нього заборгованості, його представник був присутній в судовому засіданні, однак з моменту прийняття судом даного рішення останнім також заходів щодо добровільного виконання рішення здійснено не було.

Даний факт боржником не спростований, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Що стосується посилання боржника на непересвідчення державним виконавцем щодо виконання або не виконання з боку боржника рішення суду в добровільному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що цей обов'язок, відповідно до ч.5 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", покладено на сторони виконавчого провадження (боржника та стягувача), які повинні в триденний термін письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове виконання рішення боржником.

З наданих учасниками судового процесу доказів, судом вбачається, що вперше часткове погашення суми заборгованості в розмірі 609 601,73грн. боржником було здійснено лише 31.03.2016р. (платіжне доручення № 424), про що 01.04.2016р. останній і повідомив виконавчу службу листом за вих. № 01-14/673, тобто вже після винесення постанови про стягнення виконавчого збору та майже через рік після прийняття судом рішення по справі.

Також, суд вважає безпідставними посилання боржника на ухвалу господарського суду Харківської області від 22.03.2016р., якою останньому було надано розстрочку виконання рішення суду від 24.03.2015р. На думку скаржника, надання розстрочки виконання судового рішення за графіком, затвердженим судом, свідчить про відсутність підстав для стягнення з боржника на даний час виконавчого збору за несвоєчасне виконання виконавчого документу.

Дані твердження боржника є хибними, оскільки розстрочка виконання рішення суду була надана боржнику 22.03.2016р., тобто через півроку після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та вже після винесення постанови про стягнення виконавчого збору, і ця ухвала ніяким чином не впливає на наявність або відсутність законних підстав для стягнення з боржника виконавчого збору, оскільки рішення суду боржником у добровільному порядку виконано не було.

Враховуючи вищевикладене, cуд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору ВП № 48618878 від 21.03.2016р. винесена головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України "Про виконавче провадження", у зв'язку з чим скарга Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" є безпідставною, необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовити.

Суддя Лавренюк Т.А.