ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2016 р. Справа № 911/1941/16

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Колесника Р.М. за участю секретаря судового засідання Щотової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Текро, м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю Птахофабрика Київська, Київська обл., с. Пухівка

про стягнення 2 624 975,60 гривень

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 20.05.2016

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 12.02.2016.

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю Текро звернувся до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Птахофабрика Київська про стягнення 2 624 975,60 гривень за договором №01062015 від 01.06.2015.

15.09.2016 через відділ діловодства господарського суду Київської області відповідач надав заяву, в якій визнав позов у повному обсязі, що підтвердив у судовому засіданні.

У судовому засіданні 15.09.2016 представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Київська» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Текро» (Постачальник) було укладено договір №01062015 постачання товару, відповідно до пункту 1.1. якого Постачальник зобов'язання протягом дії цього Договору передати у власність Покупцю сировину для виробництва комбікормів, у кількості та асортименті згідно до підписаних сторонами видаткових накладних, які є невід'ємною частиною цього Договору, а Покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах цього Договору.

Згідно з п. 4.1. Договору, розрахунки здійснюються за кожну партію товару, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника на протязі 7 календарних днів з моменту постачання.

На виконання своїх зобов'язань за Договором, позивачем протягом 2015-2016 року було поставлено, а відповідачем прийнято товару, на загальну суму 2 761 120,00 гривень, що підтверджується видатковою накладною №ТК-0001797 від 12.11.2015 на суму 213 180,00 гривень, видатковою накладною №ТК-0001808 від 16.11.2015 на суму 213 180,00 гривень, видатковою накладною №ТК-0001840 від 19.11.2015 на суму 212580,00 гривень, видатковою накладною №ТК-0001897 від 20.11.2015 на суму 211560,00 гривень, видатковою накладною №ТК-0001911 від 24.11.2015 на суму 192 180,00 гривень, видатковою накладною №ТК-0001941 від 27.11.2015 на суму 290 100,00 гривень, видатковою накладною №ТК-0000437 від 28.03.2016 на суму 409 200,00 гривень, видатковою накладною №ТК-0000507 від 05.04.2016 на суму 412 740,00 гривень, товарно-транспортною накладною №309 від 11.05.2016 на суму 297 600,00 гривень, товарно-транспортною накладною №349 від 01.06.2016 на суму308 800,00 гривень.

02 червня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Київська» (сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Текро» (сторона-2) було укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до п. 1.1. якого за договором постачання №01062015 від 01 червня 2015 року сторона-1 є боржником, а сторона-2 є кредитором при виконанні грошового зобовязання в сумі 2 636 975,60 гривень.

Сторонами на 02.06.2016 було підписано акт звірки взаєморозрахунків, згідно якого станом на 02.06.2016 заборгованість відповідача перед позивачем становить 2 624 975,60 гривень.

З огляду на вказані обставини позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача 2 624 975,60 гривень заборгованості, яка існувала на момент звернення позивача з позовом до суду про що свідчить також акт звірки взаємних розрахунків за 02.06.2016.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в статті 193 Господарського кодексу України.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Господарським кодексом.

Частиною другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Стаття 692 ЦК України передбачає, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Доказів сплати відповідачем зазначеної суми боргу суду не надано.

Відповідач у заяві, поданій через канцелярію суду 15.09.2016 визнав позов у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Визнання відповідачем позову не порушує прав третіх осіб і не суперечить законодавству.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 2 624 975,60 гривень є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А у відповідності до частини другої ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Судовий збір у розмірі 39 374,64 гривень відповідно до положень статті 49 ГПК України підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 78, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Київська» (07413, Київська обл., Броварський р-н, с. Пухівка, вул. Радгоспна, код 05513187) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Текро» (04071, м. Київ, вул. Спаська, буд. 5, офіс 60, код 25409463) 2 624 975,60 гривень основного боргу, 39 374,64 гривень судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 15.09.2016 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 20.09.2016.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Р.М. Колесник