РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/11036/16 21.09.16 р.

За позовом Одеського національного університету імені І.І. Мечникова

до 1) Страхової компанії "Українська транспортна страхова компанія"

2) Моторного транспортного страхового бюро України

про стягнення 74 746,98 грн.,

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Гресь М.В. за довіреністю № 32-78 від 15.12.2015 р.;

від відповідача-1: не з'явився.

від відповідача-2: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Одеський національний університет імені І.І. Мечникова звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Страхової компанії "Українська транспортна страхова компанія" та Моторного транспортного страхового бюро України про стягнення 74 746,98 грн.

Ухвалою суду від 15.06.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 30.06.2016 р.

Ухвалою суду від 30.06.2016 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів, розгляд справи відкладено на 20.07.2016 р.

Представник позивача у судовому засіданні 20.07.2016 р. подала додаткові пояснення.

Ухвалою суду від 20.07.2016 р. розгляд справи відкладено на 10.08.2016 р.

01.08.2016 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшла уточнена позовна заява.

Ухвалою суду від 10.08.2016 р. розгляд справи відкладено на 25.08.2016 р.

У судовому засіданні 25.08.2016 р. представник позивача подала клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів, клопотання про долучення документів до матеріалів справи та повідомила суд про недостатність часу для виконання вимог ухвали суду від 10.08.2016 р., в зв'язку з чим розгляд справи просила відкласти.

У судовому засіданні 25.08.2016 р. представник відповідача подала клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 25.08.2016 р. продовжено строк вирішення спору у справі, розгляд справи відкладено на 21.09.2016 р.

У судовому засіданні 21.09.2016 р. представник позивача подала клопотання про долучення документів до матеріалів справи, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представники відповідача-1, -2 у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

У судовому засіданні 21.09.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

29.09.2013 р. по вул. Сахарова, Одеська обл., відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Тойота Корола», державний реєстраційний № НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 та «Деу Нексія», державний реєстраційний № НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4

Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху України, що підтверджується вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.10.2014 р., який 24.02.2015 р. залишений без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Деу Нексія», державний реєстраційний № НОМЕР_1, який належить Одеському національному університету імені І.І. Мечникова (позивач у справі).

Як вказує позивач, розмір шкоди, завданої вказаною ДТП автомобілю «Деу Нексія», державний реєстраційний № НОМЕР_1, становить 74 746,98 грн.

На підтвердження розміру завданої шкоди до матеріалів справи надано Звіт №574-07-15 про визначення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю «Деу Нексія», державний реєстраційний № НОМЕР_1, за яким матеріальна шкода становить 74 746,98 грн.

З наданого Звіту №574-07-15 також вбачається, що у результаті ДТП відбулось повне знищення автомобіля «Деу Нексія», державний реєстраційний № НОМЕР_1.

Одеським національним університетом імені І.І. Мечникова до матеріалів справи додатково надано Звіт №1919-09-16 від 19.09.2016 р., відповідно до якого вартість залишків зазначеного транспортного засобу становить 8 000,00 грн.

Таким чином, факт понесення позивачем шкоди та її розмір належним чином підтверджується зібраними у матеріалах справи доказами.

29.04.2013 р. між Приватним акціонерним товариством "Українська транспортна страхова компанія" (надалі - Відповідач-1, Страховик) та ОСОБА_3 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів (Поліс № АС 2302757), яким застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_3 при експлуатації автомобіля «Тойота Корола», держаний реєстраційний № НОМЕР_2 (яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди).

З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути вартість матеріальної шкоди, завданої автомобілю «Деу Нексія», державний реєстраційний № НОМЕР_1, у розмірі 74 746,98 грн., з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія".

Відповідно до довідки, наданої позивачем, автомобіль обліковується на балансі Одеського національного університету імені І.І. Мечникова за вартістю 59 640,00 грн.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідач-1 проти позову заперечує, зазначаючи, що заява про отримання страхового відшкодування за подією подана після спливу одного року з моменту скоєння ДТП, відтак, позивачем пропущено строк позовної давності.

Проте, такі заперечення відповідача-1 не приймаються судом з до уваги з огляду на те, що відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) розміру збитків;

3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками;

4) вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків.

Суд зазначає, що наявність вини ОСОБА_3, як заподіювача збитків, встановлена з моменту набрання законної сили вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.10.2014 р., тобто, з моменту винесення ухвали Апеляційного суду Одеської області від 24.02.2015 р.

Таким чином, до відповідача-1, як страховика, не могли бути пред'явлені жодні вимоги про відшкодування заподіяної ОСОБА_3 шкоди, до встановлення його вини за рішенням суду.

Відповідачем до відзиву на позовну заяву надано копію листа №1248-у від 06.07.2015 р., у якій відповідач повідомив позивача про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Відтак, позивач дізнався про порушення свого права з боку відповідача-1 після отримання листа №1248-у від 06.07.2015 р., у зв'язку з чим строк позовної давності по заявленим вимогам не пропущено.

Полісом № АС 2302757 передбачено, що ліміт відповідальності Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000,00 грн., франшиза - 500 грн.

Оскільки відповідальність відповідача-1 з виплати страхового відшкодування обмежена сумою 50 000,00 грн., стягненню з останнього підлягає сума страхового відшкодування у розмірі 49 500,00 грн. (50 000,00 грн. - 500 грн. франшизи).

Згідно зі ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача-1 49 500,00 грн. обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню. У задоволенні решти позову належить відмовити.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до уточнення позовної заяви від 01.08.2016 р., яка прийнята судом, не заявлено позовних вимог до відповідача-2 - Моторного транспортного страхового бюро України, у зв'язку з чим вимоги до останнього не розглядаються.

Оскільки за розгляд позовної заяви сплачено судовий збір у мінімальному розмірі (1 378,00 грн.), суд вважає за доцільне покласти судовий збір на Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія".

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути зі Страхової компанії "Українська транспортна страхова компанія" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77; ) на користь Одеського національного університету імені І.І. Мечникова (65082, м. Одеса, вул. Дворянська, 2; ) 49 500 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. страхового відшкодування та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 26.09.2016 р.

Суддя Н.І. Зеленіна