РІШЕННЯ

26 вересня 2016 року Справа № 913/777/16

Провадження №22/913/777/16

Розглянувши матеріали справи

за позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне

об'єднання", м. Луганськ (м. Старобільск Луганської області)

до відповідача - Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль",

м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення заборгованості

Суддя Б.В. Яресько

Секретар судового засідання - помічник судді Ногін С.М.

У засіданні брали участь:

від позивача - Мордак І.С., довіреність від 19.07.2016 р. №134;

від відповідача - не прибули (повідомлені належним чином).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання", подано до суду позовну заяву від 24.06.2016 №1080, про стягнення з відповідача - ДП "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", заборгованості в розмірі 8791792грн. 34коп., у т.ч. заборгованості з оплати за спожиту активну електричну енергію - 7646724грн. 24коп., заборгованості з оплати за перетікання реактивної електроенергії - 7110грн. 23коп., інфляційні нарахування - 912709грн. 90коп., 3% річних - 225247грн. 97коп., судовий збір - 131876грн. 89коп.

Розглянувши матеріали справи та додатково надані, вислухавши представника позивача, суд,

в с т а н о в и в :

Позивач - ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання", звернувся до господарського до суду з позовом (заява від 24.06.2016 р. №1080), про стягнення з відповідача - ДП "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", заборгованості в загальному розмірі 8791792грн. 34коп., у т.ч. заборгованості з оплати за спожиту активну електричну енергію - 7646724грн. 24коп., заборгованості з оплати за перетікання реактивної електроенергії - 7110грн. 23коп., інфляційні нарахування - 912709грн. 90коп., 3% річних - 225247грн. 97коп., судовий збір - 131876грн. 89коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 05.07.20016 р. порушено справу №913/777/16 (провадження №22/913/777/16), позовну заяву ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання", призначено до розгляду у засіданні суду на 14.07.2016 р.

У призначене засідання суду представник відповідача не прибув, вимоги викладені в п. 4 резолютивної частини ухвали суду від 05.07.2016 р. відповідачем не виконані, у т.ч. не надано до суду та відповідачу відзиву щодо позовної заяви ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання", проте відповідачем електронною поштою подано до суду заяву від 13.07.2016 р. №08-05-204 про розгляд справи без участі його представника.

А також, до початку розгляду справи по суті, позивачем ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання", надано до суду клопотання від 12.07.2016 р. №1089, про відкладення розгляду справи на більш пізніший термін, у зв'язку з необхідністю додаткового часу для виконання вимог суду, викладених у п. 3 резолютивної частини ухвали суду від 05.07.2016 р.

Ухвалою суду від 14.07.2016 р. розгляд справи № 913/777/16 призначено на 10.08.2016 р.

У зв'язку з відпусткою судді Ковалінас М.Ю. призначено повторний автоматизований розподіл справи № 913/777/16 з метою заміни судді.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2016 р. справа №913/777/16 передана на розгляд судді Яресько Б.В.

У призначене засідання суду представник відповідача не прибув, вимоги викладені в п. 2 резолютивної частини ухвали суду від 14.07.2016 р. відповідачем в повному обсязі не виконані, відповідачем надане клопотання про розгляд справи без участі його представника, та відзив на позовну заяву ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання".

У судове засідання 12.09.2016 р. та 26.09.2016 р. представник відповідача не прибув.

Представник позивача вимоги за позовною заявою підтримав, та позивачем був надані заперечення на відзив в яких позивач наполягає на стягненні інфляційних витрат відповідно до свого розрахунку.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України у випадку ненадання відповідачем в повному обсязі витребуваних судом матеріалів, справа може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами по справі 01.08.2004 року був укладений договір № 4 про постачання електричної енергії, відповідно до умов якого позивач зобов'язався постачати електричну енергію відповідачу, а останній своєчасно та в повному обсязі її оплачувати.

10.12.2015 р. між сторонами був укладений договір № 4 про постачання електричної енергії на новий строк.

Згідно до пункту 2.2. договору № 4 від 01.08.2004 року про постачання електричної енергії відповідач зобов'язався виконувати умови договору та вимоги нормативно-технічних документів, оплачувати вартість електричної енергії згідно з умовами договору.

Згідно до пунктів 8.4. та 8.5. договору № 4 від 01.08.2004 року про постачання електричної енергії розрахунок за спожиту в розрахунковому періоді активну електроенергію, оплату за недовраховану електроенергію, сум відшкодування збитків, пені за порушення термінів розрахунків та ін. відповідач повинен здійснювати грошовими коштами на поточний рахунок постачальника електричної енергії на підставі наданих рахунків протягом 5-ти операційних днів з дня їх отримання.

Згідно пункту 2.3. договору № 4 від 10.12.2015 року про постачання електричної енергії встановлено обов'язок Споживача електричної енергії: виконувати умови договору (п.п. 2.3.1.); користуватися електричною енергією виключно на підставі договорів, укладення яких передбачено Правилами користування електричної енергії (п.п. 2.3.2.); оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії за діючими роздрібними тарифами та здійснювати інші платежі згідно з умовами Додатку «Порядок розрахунків» (п.п.2.3.4.); здійснювати компенсацію перетікань реактивної електричної енергії (п.п. 2.3.5.); сплачувати плату за перетікання реактивної електричної енергії між електричною мережею Постачальника та електричними установками Споживача згідно додатку «Порядок розра хунків за перетікання реактивної електричної енергії» (п.п. 2.3.6.); дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 Договору та режиму роботи електричних установок, визначених в Додатках «Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії Споживача» і «Перелік струмоприймачів Споживача» (п.п. 2.3.7.) та ін.

Відповідач в повному обсязі не розрахувався за електричну енергії одержану за період серпень-грудень 2015 р., та березень-травень 2016 року в наслідок чого утворилося заборгованість в сумі 7646724 грн.

Відповідач своєчасно та в повному обсязі не виконав зобов'язання по оплаті за перетікання реактивної електроенергії в червні 2016 року в зв'язку з чим утворилося заборгованість в сумі 7110 грн. 23 коп.

Наявність зазначеної заборгованості підтверджується матеріалами справи, та визнається відповідачем.

Позивач звернувся з позовом до господарського суду Луганської області в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь борг по оплаті за спожиту електричну енергію в розмірі 7646724 грн. 24 коп. нараховані на цю суму за період 10.09.2015 р. по 12.06.2016 р. 3 % річних в сумі 80778 грн. 24 коп., та інфляційні нарахування в сумі 381835 грн. 05 коп. відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України; заборгованість по оплаті за перетікання реактивної електроенергії в розмірі 7110 грн. 23 коп. та 3 % річних на цю суму за період з 10.06.2016 р. по 12.06.2016 р.; та нарахування відповідно до ст. 625 Цивільного Кодексу України на суму боргу 5833789 грн. 66 коп. за поставлену електричну енергію спожиту в листопаді, грудні 2013 року, січні 2014 року, лютому 2014 року, квітні і липні 2015 року, що була стягнута з відповідача рішенням господарського суду Луганської області від 18.11.2015 року у справі № 913/727/15, а саме за період з 16.08.2015 р. по 12.06.2016 року 3% річних - 144467 грн. 98 коп., та інфляційні нарахування за період з вересня 2015 року по травень 2016 року на суму 530874 грн. 85 коп.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 02.08.2016 р. № 06-05-221 наявність заборгованості за договорами № 4 від 01.08.2004 р., та № 4 від 10.12.2015 р. та відповідно обґрунтованість позовних вимог визнав, але заперечує тільки проти частини вимог нарахованих інфляційних втрат, а саме з заявлених позивачем 912709 грн. 90 коп., відповідач визнає 740 707 грн. 65 коп. відповідно до наданого ним контр розрахунку.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне:

Відносно відповідача державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" 03.01.2013 р. порушена справа про банкрутство № 913/40/13-г.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 18.02.2013 року у справі № 913/40/13-г введено процедуру розпорядження майном яка діє і на цей час.

Спірні правовідносини виникли під після порушення провадження справи про банкрутство і відповідно є поточними, та на них не розповсюджується дія мораторію на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За таких обставин вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на свою користь борг по оплаті за спожиту електричну енергію в розмірі 7646724 грн. 24 коп., заборгованість по оплаті за перетікання реактивної електроенергії в розмірі 7110 грн. 23 коп., є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, визнані відповідачем та підлягають задоволенню.

Також є обґрунтованими, та підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення в розмірі 225247 грн. 97 коп. нараховані відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Позивачем заявлено до стягнення інфляційні нарахування в сумі 912709 грн. 90 коп.

Відповідач визнає їх частково, в сумі 740707 грн. 65 коп. відповідно до наданого ним контрозрахунку.

Як вбачається з розрахунку позивача та контр розрахунку відповідача розбіжність в розрахунку втрат від інфляції виникла в наслідок того, що позивач при її розрахунку враховував місяць в якому виникла заборгованість при умові, що прострочення виникло до 15 числа поточного місяця. Відповідачем контр розрахунок зроблено з початком нарахування втрат від інфляції з наступного, після виникнення заборгованості місяця.

Суд погоджується з розрахунком відповідача з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З положень п.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дії відповідача, які полягають в порушенні зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару, є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

У відповідності з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Зазначений порядок відповідає положенням пунктів 3.1. та 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17 грудня 2013 року № 14.

Стосовно посилання позивача на рекомендації Верховного Суду України, викладені в листі № 62-97р від 03.04.1997 року щодо порядку нарахування індексів інфляції при розгляді судових справ, які передбачають, що сума, яка внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з розрахунком травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня, то в даному листі мова йде про врахування одержаних коштів.

За таких обставин вимоги позивача щодо стягнення втрат від інфляції в сумі сумі 912709 грн. 90 коп. задовольняються судом частково в сумі 740707 грн. 65 коп.

Судовий збір стягується з відповідача в дохід Державного бюджету України, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" м. Сєвєродонецьк, Луганська область 93403 ідентифікаційний код 00131050 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" кв. Гайового 35-а м. Луганськ 91021, поштова адреса вул. Горького 123 м. Старобільськ Луганська область 92702

- на п/р зі спеціальним режимом використання №60 філія ЛОД ВАТ "Державний Ощадний банк України" МФО 304665 код 31443937 суму заборгованості за спожиту активну електроенергію в розмірі 7646724 грн. 24 коп.

- на п/р № 3374 у ФЛОУ АТ «Ощадбанк» у м. Сєвєродонецьк, МФО 304665, :

- заборгованість по оплаті за перетікання реактивної електроенергії в розмірі 7110 грн. 23 коп.

- 3 % річних в розмірі 225247 грн. 97 коп.,

- інфляційні нарахування в розмірі 740707 грн. 65 коп.,

- витрати по оплаті судового збору в розмірі 129296 грн. 85 коп., наказ видати.

3. В решті вимог відмовити.

У судовому засіданні оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено: 28.09.2016.

Суддя Б.В. Яресько