КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2016 р. Справа№ 910/27/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Кропивної Л.В.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін: від позивача - Савченко А.В., від відповідача - не з'явився, розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «100 робіт» на рішення господарського суду міста Києва від 16.02.2016 р. по справі №910/27/16 (суддя - Ярмак О.М.) за позовом приватного акціонерного товариства «Київстар» до товариства з обмеженою відповідальністю «100 робіт» про стягнення 78 001,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 16.02.2016р. у справі №910/27/16 позов задоволено повністю. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «100 Робіт» на користь приватного акціонерного товариства «Київстар» 71 157,18 грн. основного боргу, 6 414,04 грн. пені, 429,85 грн. річних та 1 218,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю «100 робіт» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 16.02.2016р. у справі №910/27/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2016р. відновлено товариству з обмеженою відповідальністю «100 робіт» строк на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Розпорядженням №09-52/4891/16 від 20.09.2016р. призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку з перебуванням судді Пашкіної С.А., який не є головуючим суддею, у відпустці.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу суддів від 20.09.2016р., в зв'язку з перебуванням судді Пашкіної С.А., який не є головуючим суддею, у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Чорна Л.В. судді: Кропивна Л.В., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2016р. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «100 робіт» на рішення господарського суду міста Києва від 16.02.2016 р. по справі №910/27/16 прийнято до свого провадження у визначеному складі суду.

ПАТ «Київстар» заперечує проти апеляційної скарги, з підстав викладених у письмовому відзиві.

Товариство з обмеженою відповідальністю «100 робіт» своїх представників в судове засідання не направило, про причини неявки суд не повідомило.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

За таких обставин, справа розглядається за відсутності представника відповідача, який належним чином повідомлений.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

01.11.2014р. між приватним акціонерним товариством «Київстар» (оператор) та товариством з обмеженою відповідальністю «100 Робіт» (провайдер) укладено договір № 13018, за умовами якого оператор зобов'язується забезпечити надання провайдеру доступ до телекомунікаційної мережі оператора, а провайдер зобов'язується сплачувати абонентну плату в порядку та на умовах цього договору. /а.с. 16/.

Згідно преамбули договору «абонентна плата за забезпечення надання доступу до телекомунікаційної мережі оператора» або скорочено «абонентна плата» - це щомісячна плата за доступ до телекомунікаційної мережі оператора. Абонентна плата розраховується як сума з ПДВ, яка є різницею між фактично отриманим доходом оператора та очікуваною сумою доходу за відповідний звітний період.

Згідно з п. 2. договору при отримання оператором доходу, меншого ніж очікувана сума доходу, провайдер до 20 числа місяця, наступного за звітним періодом, сплачує оператору абонентську плату.

Згідно з п. 2.1. договору при отриманні доходу, у сумі, що дорівнює або є більшою очікуваної суми доходу, абонентна плата не сплачується.

Згідно із п. 3 договору оператор щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за звітним періодом, надає провайдеру акт наданих послуг з доступу до телекомунікаційної мережі у двох оригінальних примірниках, а також відповідний рахунок-фактуру на сплату абонентної плати та відповідну податкову накладну.

Згідно із п. 4 договору оплата абонентної плати здійснюється провайдером до 20 (двадцятого) числа місяця, наступного за звітним періодом, відповідно до рахунків-фактур, що виставляються оператором. Усі розрахунки з оператором провайдер здійснює у національній валюті України, шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок оператора.

Згідно п. 5 договору провайдер зобов'язується підписувати та повертати оператору підписаний акт до 20 (двадцятого) числа місяця, наступного за звітним періодом. Згідно актів наданих послуг з доступу до телекомунікаційної мережі від 30.06.2015р., 30.01.2015р., 31.08.2015р. та 30.09.2015р. сума абонентської плати за надання доступу до телекомунікаційної мережі склала 71 157,18 грн. /а.с. 18, 20, 22, 24/.

Акти підписані представниками сторін та скріплені відтисками печаток, без зауважень.

Позивачем виставлені відповідачу рахунки-фактури на оплату. /а.с. 19, 21, 23, 25/.

Відповідно до п. 1. ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів оплати на спірну суму матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Доказів виконання умов договору у встановлений строк матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до п.п. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Пунктом 8.1. договору сторони передбачили, що у разі порушення строків оплати абонентської плати, провайдер на вимогу оператора сплачує йому пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період існування прострочення, від суми заборгованості за кожен день існування прострочення.

Крім того, відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність нарахування пені та річних, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що господарським судом міста Києва правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Доводи наведені в апеляційній скарзі Київським апеляційним господарським судом до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Посилання апелянта на підписання актів колишнім директором судом до уваги взяте бути не може, оскільки договір підписано та акти складені юридичними особами, про що свідчить відтиски печаток, доказів підроблення печатки або викрадення її, у встановленому законодавством порядку, не наведено та не доведено.

Крім того, доказів повідомлення позивача про зміну керівництва відповідача матеріали справи не містять.

З наведених у даній постанові обставин, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду міста Києва від 16.02.2016р. у справі №910/27/16.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста Києва від 16.02.2016р. у справі №910/27/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали справи № 910/27/16 повернути до господарського суду міст Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Л.В. Кропивна

Л.Г. Смірнова