ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2016 Справа №917/1190/16

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", 36020, м. Полтава, вул. Козака, 2-а

до Полтавської установи виконання покарань управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№23), 36014, м. Полтава, вул. Пушкіна, 91

про стягнення пені та річних

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №70 від 07.12.2015

від відповідача: ОСОБА_2, доручення №10/15-306 від 08.08.2016, ОСОБА_3, доручення №10/5-307 від 08.08.2016

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату складання повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позов про стягнення з відповідача заборгованості за договором №2498 від 30.09.2015 у розмірі 12 890,42 грн, з яких: 3% річних - 828,70 грн, пеня- 12061,72 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі та наполягав на його задоволенні, в обґрунтування позову посилався на неналежне виконання відповідачем умов договору розподілу природного газу в частині своєчасного здійснення розрахунків.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на затримку бюджетного фінансування; просив суд зменшити розмір пені.

Позивач заперечив проти клопотання про зменшення розміру пені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Полтавська установа виконання покарань управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№23) приєдналася до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, що підтверджується заявою-приєднання № 331Р від 01.01.2016.

Згідно з п. 2.1 договору позивач (оператор ГРМ) зобовязується надати відповідачу (споживачу) послугу з розподілу природного газу, а відповідач (споживач) зобовязується прийняти зазначену послугу та платити її вартість.

Відповідно до п. 3.2. договору за наявності підтвердженого обсягу природного газу Споживача та відсутності простроченої заборгованості за цим Договором Оператор ГРМ забезпечує розподіл природного газу, що належить Споживачу, до межі балансової належності його об'єкта з дотриманням належного рівня і надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу.

У п. 6.1. договору визначено, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з п. 6.4. договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Відповідно до п. 6.3. договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Як погоджено п. 6.2 договору тариф, встановлений згідно з п. 6.1 цього розділу, є обов'язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 6.3 договору).

Як передбачено абз. 1 п. 6.4 договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ.

У абзацах 3 та 4 пункту 6.4 договору сторони погодили, що оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом надання послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.6 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору санкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи здійснюється Споживачем за умови наявності у нього укладеного із постачальником договору постачання природного газу та підтвердженого обсягу, виділеного для потреб Споживача його постачальником на відповідний календарний період, а також відсутності простроченої заборгованості за цим договором.

Відповідно до п. 3.2. договору, за наявності підтвердженого обсягу природного газу Споживача та відсутності простроченої заборгованості за цим договором Оператор ГРМ забезпечує розподіл природного газу, що належить Споживачу, до межі балансової належності його об'єкта з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу.

На виконання договору ПАТ Полтавагаз здійснило розподіл природного газу відповідачу:

у січні 2016 року в кількості 42,348 тис. куб.м. природного газу на загальну суму 35867,06 грн, що підтверджується актом приймання - передачі №У від 31.01.2016;

у лютому 2016 року в кількості 26,007 тис. куб.м. на загальну суму 22026,89 грн, що підтверджується актом приймання - передачі №У від 29.02.2016,

у березні 2016 року в кількості 29,656 тис. куб.м. на загальну суму 25117,44 грн, що підтверджується актом приймання - передачі №У НОМЕР_1 від 31.03.2016;

у квітні 2016 року в кількості 8,701 тис. куб.м. на загальну суму 7587,62 грн, що підтверджується актом приймання - передачі №У від 30.04.2016;

у травні 2016 року в кількості 5,654 тис. куб.м. на загальну суму 4930,51 грн, що підтверджується актом приймання - передачі №У від 31.05.2016;

у червні 2016 року в кількості 5,210 тис. куб.м. на загальну суму 4543,33 грн, що підтверджується актом приймання - передачі №У від 30.06.2016.

Акти приймання - передачі підписані сторонами без застережень.

31.01.2016 ПАТ "Полтавагаз" надіслало відповідачу рахунок-зобов'язання №У від 31.01.2016 на суму 35867,06 грн, за січень 2016 року по розподілу 42,348 тис. куб.м.; рахунок - зобов'язання №У від 29.02.2016 на суму 22026,89 грн, за лютий 2016 року по розподілу 26,007 тис. куб.м.; рахунок - зобов'язання №У від 31.03.2016 на суму 25117,44 грн, за березень 2016 року по розподілу 29,656 тис. куб.м.; рахунок - зобов'язання №У від 30.04.2016 на суму 7587,62 грн, за квітень по розподілу 8,701 тис. куб.м.; рахунок - зобов'язання №У від 31.05.2016 на суму 4930,51 грн, за травень по розподілу 5,654 тис. куб.м.; рахунок - зобов'язання №У від 30.06.2016 на суму 4543,33 грн, за червень по розподілу 5,210 тис. куб.м.

Проте, відповідач договірні зобов'язання в частині своєчасного здійснення розрахунків не виконав, що стало підставою для звернення позивача з позовом про стягнення з останнього 2497,24 грн пені та 170,28 грн - 3% річних.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 6.2.2 договору передбачено, що у разі порушення Споживачем вимог порядку проведення розрахунків, передбаченого розділом 4 (порядок розрахунків) договору, із Споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

За розрахунком, здійсненим позивачем та перевіреним судом до стягнення з відповідача підлягає 2497,24 грн пені за період 01.02.2016 - 11.07.2016 та 170,28 грн - 3% річних за період 01.02.2016 - 11.07.2016.

Заперечення відповідача судом відхиляються, виходячи з наступного:

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Верховний Суд України у своїй постанові від 15.05.2012 у справі № 3-28гс12 зазначив, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для непроведення розрахунків, оскільки на підставі ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК та рішення Європейського суду з прав людини у справі "ОСОБА_3 ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність відповідача та не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Клопотання відповідача про зменшення розміру пені задоволенню не підлягає, у зв'язку з відсутністю виняткових обставин.

Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Полтавської установи виконання покарань управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№23), 36014, м. Полтава, вул. Пушкіна, 91 (, р/р 0607 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", 36020, м. Полтава, вул. Козака, 2-а (п/р 545 в філії Полтавське управління ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 331467, ) 2497,24 грн пені, 170,28 грн - 3% річних, 1378,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.10.2016.

Суддя Д.М. Сірош