РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2016 р. Справа № 924/431/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Крейбух О.Г.

судді Юрчук М.І. ,

судді Демянчук Ю.Г.

при секретарі Михальчук В.К.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1

відповідача 1: не з'явився

відповідача 2: ОСОБА_2

третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 фірми "АіЄ" на рішення господарського суду Хмельницької області від 11.07.2016 р. у справі № 924/431/16

за позовом ОСОБА_4 фірма "АіЄ"

до 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ Капіталу"

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Оріон Трейд Сістем"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_5

про 1) визнання недійсним та скасування рішення власника приватної фірми „АіЄ № 3 від 12.11.2007р.;

2) визнання недійсним договору доручення, на підставі якого була видана довіреність від 31.01.2014р. ОСОБА_6 від імені приватної фірми „АіЄ на імя ОСОБА_5, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрована за № 242;

3) визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, площею 203,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Хмельницький, вул.Проскурівська, 18, укладеного 03.02.2014р. між приватною фірмою „АіЄ та товариством з обмеженою відповідальністю „Світ Капіталу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7;

4) витребування у власність приватної фірми „АіЄ нежитлового приміщення площею 203,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Хмельницький, вул.Проскурівська, 18, із незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю „Оріон Трейд Сістем

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 11.07.2016 року у справі № 924/431/16 відмовлено в позові ОСОБА_4 фірми "АіЄ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Капіталу" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон Трейд Сістем" про

1) визнання недійсним та скасування рішення власника приватної фірми „АіЄ № 3 від 12.11.2007р.;

2) визнання недійсним договору доручення, на підставі якого була видана довіреність від 31.01.2014р. ОСОБА_6 від імені приватної фірми „АіЄ на імя ОСОБА_5, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрована за № 242;

3) визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, площею 203,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Хмельницький, вул.Проскурівська, 18, укладеного 03.02.2014р. між приватною фірмою „АіЄ та товариством з обмеженою відповідальністю „Світ Капіталу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7;

4) витребування у власність приватної фірми „АіЄ нежитлового приміщення площею 203,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Хмельницький, вул.Проскурівська, 18, із незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю „Оріон Трейд Сістем.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 11.07.2016 року та прийняти нове, яким позов ОСОБА_4 фірми "АіЄ" задоволити в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає:

- ОСОБА_6 не перебувала на посаді директора ПФ «АіЄ» з 2005 р., відповідно не могла надати повноваження згідно довіреності ОСОБА_5 на укладання договорів купівлі-продажу;

- з 2005 року директором підприємства є ОСОБА_8;

- про існування наказу № 8 від 01.10.2005р., яким запроваджено на фірмі посаду виконавчого директора, переведено ОСОБА_6 на посаду виконавчого директора з посади директора та надано останній право першого підпису, ПФ «АіЄ» дізналося 21.06.2016р. після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000038 від 04.06.201р., порушеного за ч.5 ст.191 КК України;

- ОСОБА_6 взагалі не мала будь-яких повноважень, передбачених Статутом ПФ «АіЄ», а тому усі вчинені нею дії щодо відчуження майна фірми, в тому числі і видача довіреності є нікчемними. Представник за довіреністю ОСОБА_5 не міг здійснювати від імені фірми будь-яких дій направлених на відчуження магазинів;

- судом не взято да уваги ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 25.08.2015р., що має преюдиційне значення для даної справи, і якою встановлено, що ОСОБА_6 згідно записів трудової книжки з 2005 року обіймала посаду виконавчого директора, яка не передбачена Статутом фірми.

Таким чином, на думку скаржника, правові підстави для відмови в задоволенні позовних вимог відсутні, просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог /т.1 а.с.193-193/.

Відповідач-1 ТОВ «Світ капіталу» у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти доводів та вимог скарги, вказавши, що господарський суд Хмельницької області при винесенні рішення правомірно застосував норми матеріального та процесуального права, повністю зясував обставини справи та дослідив докази у справі, постановив законне та обгрунтоване рішення, а тому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а в задоволення апеляційної скарги відмовити /т.1 а.с.217-222/.

Відповідач-2 ТОВ «Оріон Трейд Сістем» у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти доводів та вимог скарги. Звертає увагу суду, що позивач, уклавши договір купівлі-продажу нерухомого майна від 03.02.2014р. з ТОВ «Світ капіталу» на його виконання передав приміщення покупцю, отримав грошові кошти та користується ними вже третій рік, тобто згідно приписів ст.241 ЦК України фактично своїми діями схвалив укладений договір купівлі-продажу, навіть у разі укладення такого з перевищенням повноважень. Просить рішення господарського суду Хмельницької області залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення /т.2, а.с.235-237/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 28.07.2016 року у справі № 924/431/16 апеляційну скаргу прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І., суддя Коломис В.В. та призначено до розгляду на 17.08.2016 року.

Автоматизованою системою документообігу суду на підставі розпорядження керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 16.08.2016 року у справі № 924/431/16 проведено автоматичну зміну складу колегії суддів у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Коломис В.В. та визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І., суддя Демянчук Ю.Г., про що складено протокол зміни складу колегії суддів від 16.08.2016 року.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.08.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 фірми "АіЄ" прийнято до провадження у новому складі колегії суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І., суддя Демянчук Ю.Г.

Ухвалою суду від 17.08.2016р. розгляд справи відкладено на 28.09.2016р.

На виконання вимог ухвали суду від 17.08.2016р. скаржником подано до суду докази направлення апеляційної скарги з додатками третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_5 /т.2 а.с.11-14/.

В судовому засіданні 28 вересня 2016 року представниками позивача, відповідача-2 та третьої особи підтримано позиції, викладені в апеляційній скарзі та відзивах на неї відповідно.

Відповідач-1 участі уповноваженого представника в судовому засіданні 28.09.2016р. не забезпечив, про дату, час і місце судового розгляд повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення /т.2 а.с.10 /.

Поскільки ухвалою суду від 17.08.2016р. участь представників сторін в судовому засіданні 28.09.2016р. обов'язковою не визнавалася, то суд вважає можливим здійснити розгляд справи без участі представників відповідача-1.

Відповідно до ст.101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 фірма „АіЄ (код 23831650) зареєстрована як юридична особа 06.10.1999р. відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /т.1 а.с.49-51/.

Згідно п.1.2 статуту приватної фірми „АіЄ (нова редакція), засновником фірми є громадянин України ОСОБА_8.

У спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 18.05.2016р., керівником та засновником вказаної юридичної особи значиться ОСОБА_8.

ОСОБА_8 помер 15.02.2008р. згідно свідоцтва про смерть серія 1-БВ № 142501 від 29.07.2010р./т.1 а.с.42/.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 21703050 від 16.05.2014р. за приватною фірмою „АіЄ було зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, площею 203,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Хмельницький, вул.Проскурівська, 18 /т.1 а.с.35-38/.

Відповідно до п.5.2 Статуту ПФ „АіЄ, до виняткової компетенції власника належить надання дозволу виконавчому органу на відчуження майна фірми, надання нерухомого майна в оренду, а також укладення інших угод, сума яких перевищує суму, еквівалентну десяти тисячам доларів США /т.1 а.с.31-34/.

17.11.2007 року власником приватної фірми „АіЄ ОСОБА_8 прийнято рішення № 3, яким:

- надано згоду на відчуження майна підприємства (рухомого, нерухомого), що належить підприємству на праві власності, або майна, що буде належати підприємству на момент його відчуження, шляхом укладення цивільно-правових договорів;

- надано згоду на уповноваження директора підприємства на укладання та підписання від імені підприємства договорів відчуження майна (рухомого, нерухомого), що належить підприємству на праві власності, або майна, що буде належати підприємству на момент його відчуження. Рішення щодо відчуження майна підприємства приймає директор підприємства;

- надано дозвіл директору підприємства на відчуження майна підприємства (рухомого, нерухомого), що належить підприємству на праві власності, або майна, що буде належати підприємству на момент його відчуження, надання нерухомого майна в оренду, а також укладення інших угод, сума яких перевищує суму, еквівалентну десяти тисячам доларів США /т.1 а.с.10/.

31.01.2014р. приватною фірмою „АіЄ в особі директора ОСОБА_6, яка діє на підставі статуту, видано довіреність, якою уповноважено ОСОБА_5 представляти інтереси фірми та якою серед іншого надано право ОСОБА_5 за попередньою письмовою згодою власника фірми підписувати договори (контракти), повязані з діяльністю фірми, у тому числі договори купівлі-продажу нерухомості, включаючи жилі та нежилі приміщення; здійснювати розрахунки за укладеними договорами.

Довіреність від 31.01.2014р. посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрована в реєстрі за № 242 /т.1 а.с.44/.

Станом на 03.02.2014р. керівником ПФ „АіЄ була ОСОБА_6 з правом надання майна в оренду, відчуження нерухомого майна підприємства та укладання угод, сума яких перевищує 10000 дол.США виключно за згодою власника підприємства, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців /т.1 а.с.130/.

03.02.2014р. між приватною фірмою „АіЄ (продавець) в особі ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності, посвідченої 31.01.2014р. за реєстровим № 242 ОСОБА_7, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (представник продавця), та товариством з обмеженою відповідальністю „Світ Капіталу (покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно п.1.1 якого представник продавця зобовязується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, та відповідно до чинного законодавства України передати у власність покупцю нерухоме майно, що є предметом цього договору, а покупець зобовязується прийняти нерухоме майно і сплатити за нього обговорену грошову суму.

Згідно п.п.1.2, 1.3 Договору, за цим договором відчужується нежитлове приміщення, загальною площею 203,7 кв.м., яке розташоване за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул.Проскурівська, 18. Нерухоме майно належить продавцю на підставі договору про передачу нежилих приміщень, укладеного 22.08.1996р. між фірмою „Прана та фірмою „АіЄ, зареєстрованого 25.09.2006р. Хмельницьким бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 550.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 Договору, продаж нерухомого майна вчиняється за домовленістю сторін за 68092,20 грн. Розрахунок здійснюється покупцем протягом 20 банківських днів.

За змістом розділу 3 Договору, передача нерухомого майна здійснюється в день укладення цього договору. Факт підписання акту приймання-передачі є доказом того, що нерухоме майно передано покупцю.

Від імені продавця ПФ „АіЄ договір купівлі-продажу підписано представником продавця ОСОБА_5, який діяв на підставі довіреності від 31.01.2014р., а від імені покупця директором ТОВ „Світ Капіталу ОСОБА_9 та проставлено печатки юридичних осіб.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 03.02.2014р. посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, про що зроблено запис в реєстрі № 251 /т.1 а.с.11-12/.

Нежитлове приміщення загальною площею 203,7 кв.м., за адресою: м.Хмельницький, вул.Проскурівська, 18, передано ТОВ „Світ Капіталу за актом прийому-передачі нерухомого майна від 03.02.2014р. /т.1 а.с.144/.

Оплата за вказане приміщення ТОВ „Світ Капіталу проведено згідно платіжного доручення № 215 від 18.03.2014р. у сумі 68092,20 грн. /т.1 а.с.143/.

05.03.2014р. нежитлове приміщення загальною площею 203,7 кв.м., яке розташоване за адресою: Хмельницька область, м.Хмельницький, вул.Проскурівська, 18, передано ТОВ „Світ Капіталу у власність ТОВ „Оріон Трейд Сістем за договором купівлі-продажу від 05.03.2014р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, про що зроблено запис в реєстрі № 595 /т.1 а.с.13-14/.

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.08.2014р. у справі № 910/16068/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.10.2014р. та постановою Вищого господарського суду України від 17.02.2015р., у задоволенні позову приватної фірми „АіЄ, м.Хмельницький до товариства з обмеженою відповідальністю „Світ Капіталу, м.Київ про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 03.02.2014р. відмовлено /т.1 а.с.72-76, 83-85/.

Судовими рішеннями у справі № 910/16068/14 встановлено обставини, які згідно ст.35 ГПК України не потребують додаткового доказування, зокрема:

- спірний Договір було укладено за наявності дозволу власника на відчуження нерухомого майна /арк.3 рішення від 28.08.2014р./;

- ціна спірного договору не перевищує розміру обмеження, встановленого п.5.2 статуту ПФ „АіЄ /арк.4 постанови від 15.10.2014р./;

- рішення засновника ПФ „АіЄ ОСОБА_8 17.11.2007р. № 3 не визнано недійсним у судовому порядку та не скасоване самим засновником, тому правомірність цього рішення презюмується. Крім того зазначене рішення не містить вказівок щодо терміну його дії, а тому воно є таким, що має безстроковий характер /арк.3 постанови від 17.02.2015р./;

- на момент укладення оспорюваного договору директор ПФ „АіЄ діяв без перевищення повноважень та з дотриманням статутних обмежень, передбачених п.5.2 статуту ПФ „АіЄ /арк.3 постанови від 17.02.2015р./.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22.10.2015р. у справі № 686/9717/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 26.01.2016р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2016р., у позові ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, за участю третьої особи з самостійними вимогами на стороні позивачів: приватної фірми „АіЄ до ОСОБА_6, товариства з обмеженою відповідальністю „Оріон Трейд Сістем, товариства з обмеженою відповідальністю „Бридж Плюс, товариства з обмеженою відповідальністю „Кепітал Арт, товариства з обмеженою відповідальністю „Світ Капіталу, третьої особи без самостійних вимог: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, приватної фірми „АіЄ про визнання дій щодо відчуження нерухомого майна незаконними, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння та за позовом третьої особи з самостійними вимогами приватної фірми „АіЄ до ОСОБА_6, товариства з обмеженою відповідальністю „Оріон Трейд Сістем, товариства з обмеженою відповідальністю „Бридж Плюс, товариства з обмеженою відповідальністю „Кепітал Арт, товариства з обмеженою відповідальністю „Світ Капіталу, за участю третьої особи без самостійних вимог: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, про визнання дій щодо відчуження нерухомого майна незаконними, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено /т.1 а.с.77-79, 85-90, 91-93/.

Судовими рішеннями у справі № 686/9717/14-ц встановлено обставини, які згідно ст.35 ГПК України не потребують додаткового доказування, зокрема:

- станом на час укладення оспорених договорів позивачі спадкоємці майнових прав засновника не набули статусу співзасновників (учасників) приватної фірми „АіЄ, не здійснили державну реєстрацію змін до складу засновників фірми, не набули статусу ні власників підприємства, ні власників його майна. У зв'язку з цим, ОСОБА_6, яка залишилася директором зазначеної фірми, укладаючи цивільно-правові угоди, мала достатній обсяг дієздатності, діяла в межах повноважень, які після смерті власника підприємства не припинились /арк.9 ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 26.01.2016р./;

- відповідач ОСОБА_6, перебуваючи на посаді директора ПФ „АіЄ, діяла в межах повноважень, наданих їй єдиним власником фірми ОСОБА_8, і ці повноваження на час укладення договорів не припинилися. Тобто вона діяла як представник ПФ „АіЄ, яка після смерті ОСОБА_8 не припинила існування, а не як представник ОСОБА_8 /арк.4 ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2016р./.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.09.2015р. у справі № К/800/18025/15, у якій брали участь ОСОБА_6 та ПФ „АіЄ, встановлено обставину, яка у відповіності до ст.35 ГПК України не потребує доказування, зокрема, директором ПФ „АіЄ з 2002 року була ОСОБА_6 /т.1 а.с.146-149/.

В межах кримінального провадження № 0000038 від 04.06.2014р., порушеного за ч.5 ст.191 КК України (за фактом розтрати майна ОСОБА_6В.) проведено судово-технічну експертизу документів, серед іншого, рішення власника № 3 приватної фірми „АіЄ від 17.11.2007р.

Висновком експерта за результатами проведення судово-технічної експертизи документів від 31.03.2015р. № 2008/15-33, серед іншого, встановлено:

- відтиски печатки від імені ПФ „АіЄ, які містяться у двох примірниках рішення власника № 3 приватної фірми „АіЄ від 17.11.2007р., нанесені не в листопаді 2007 року, а в той період часу, що й відтиски печатки від імені ПФ „АіЄ, які містяться містяться у розшифровці комунально-побутових послуг, наданих в грудні 2013р.(зразок № 97), двох примірниках довіреності від 09.01.2014р. на ім'я ОСОБА_3 (зразки №№ 98, 99), двох примірниках договору купівлі-продажу нерухомого майна між приватною фірмою „АіЄ та ТОВ «Світ капіталу» від 03.02.2014, двох актах прийому-передачі нерухомого майна від 03.02.2014р., тобто в період грудня 2013-січня 2014 рр.;

- підписи від імені ОСОБА_8 у двох примірниках рішення власника № 3 приватної фірми „АіЄ від 17.11.2007р. нанесені за допомогою факсиміле /т.1 а.с.15-25/.

Таким чином, зазначені висновки експертизи слугували підставою для звернення з позовом про визнання недійсним рішення власника № 3 приватної фірми „АіЄ від 17.11.2007р. Відсутність повноважень у ОСОБА_6 на надання будь-яких повноважень ОСОБА_5 є підставою, на думку позивача, для визнання недійсним договору доручення, на підставі якого видано довіренвість від 31.01.2014р.. А тому нерухоме майно за договором від 03.02.2014р. вибуло поза волею власника і на підставі п.3 ч.1 ст.388 ЦК України підлягає витребуванню з незаконного володіння ТОВ „Оріон Трейд Сістем.

При прийнятті рішення колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 1 статті 55 Конституції України передбачено право кожного звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Реалізуючи передбачене Конституцією України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне субєктивне уявлення про порушене відповідачем право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Відсутність порушеного відповідачем права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті.

Позивач, звертаючись з вимогами про визнання недійсним та скасування рішення власника приватної фірми „АіЄ № 3 від 12.11.2007р., а також про визнання недійсним договору доручення, на підставі якого була видана довіреність від 31.01.2014р., зобовязаний довести, яким чином відповідачі в даному випадку порушують (зачіпають) його права та законні інтереси, а суд, в свою чергу, перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача.

Тобто порушення або оспорювання відповідачами прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обовязковими; обовязком позивача відповідно до ст.33 ГПК України є доведення (підтвердження) в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів відповідачами.

Згідно зі ст.ст.21, 54 ГПК України, відповідачами є юридичні особи, яким предявлено позовну вимогу. При поданні позову до кількох відповідачів, позивач повинен викласти зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Судом встановлено, оспорюване рішення власника приватної фірми „АіЄ № 3 від 12.11.2007р. приймалось власником приватної фірми „АіЄ та являється розпорядчим актом самої юридичної особи, оспорюваний договір доручення, на підставі якого видана довіреність від 31.01.2014р., регулює правовідносини між приватною фірмою „АіЄ, ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Разом з тим відповідачами у даній справі виступають товариство з обмеженою відповідальністю „Світ Капіталу та товариство з обмеженою відповідальністю „Оріон Трейд Сістем.

Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем в порушення вимог ст.ст.32-34 ГПК України не наведено та необгрунтовано належними та допустимими доказами, яким чином відповідачі порушують (зачіпають) його права та законні інтереси в частині прийнятого рішення власника приватної фірми „АіЄ № 3 від 12.11.2007р. та виданої довіреності від 31.01.2014р.

Згідно з абз.5 п.1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011р., якщо у розгляді справи господарським судом буде зясовано, що іншим або належним відповідачем у ній мала б бути особа, яка згідно з процесуальним законом не може бути учасником судового процесу в господарському суді, а позивач наполягає на розгляді відповідної справи саме господарським судом, останній не вправі ні залучати відповідну особу до участі у справі, ані припиняти провадження в ній, а повинен розглянути справу стосовно того відповідача, якому предявлено позовну вимогу, та прийняти рішення по суті справи (в тому числі про відмову в позові, якщо відповідач є неналежним).

В апеляційній скарзі скаржник (позивач) просить скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги у повному обсязі. Тобто і в частині позовних вимог про визнання недійсними рішення власника приватної фірми „АіЄ № 3 від 12.11.2007р. та усного договору доручення, на підставі якого видана довіреність від 31.01.2014р. на ім'я ОСОБА_5

Таким чином, з огляду на недоведеність порушення відповідачами прав та законних інтересів позивача, беручи до уваги, що фізична особа, в даному випадку ОСОБА_6 та ОСОБА_5, не можуть виступати стороною у справі в силу приписів ст.ст.1, 12 ГПК України, в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення власника приватної фірми „АіЄ № 3 від 12.11.2007р.; про визнання недійсним договору доручення, на підставі якого була видана довіреність від 31.01.2014р. ОСОБА_6 від імені приватної фірми „АіЄ на імя ОСОБА_5, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрована за № 242, необхідно відмовити.

Підстави недійсності правочинів передбачені ст.215 Цивільного кодексу України. Загальною підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою-третьою, п'ятою статті 203 Цивільного кодексу, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Тобто, зміст договору сторони визначають на основі вільного волевиявлення та мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству. Однак, для того, щоб договір вважався укладеним, сторони у належній формі повинні досягнути згоди з усіх істотних його умов.

Відповідно до част.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі (ст.657 ЦК України).

Колегія суддів погоджується з взятими до уваги висновками місцевого господарського суду щодо оспорюваного договору купівлі-продажу нерухомого майна від 03.02.2014р., а саме:

1) зміст договору від 03.02.2014р. відповідає вимогам ст.655 ЦК України, іншим актам цивільного законодавства та не суперечить моральним засадам суспільства, оскільки сторони у цьому договорі дійшли згоди щодо предмета договору (розділ 1 договору), ціни договору (розділ 2 договору), порядку розрахунків за договором (розділ 2 договору), в розділах 4 та 6 договору визначено права і обовязки сторін та їх відповідальність, а також інші умови, які сторони вважали за необхідне узгодити в договорі;

2) волевиявлення сторін щодо укладення цього договору є вільним і відповідає їх внутрішній волі; договір укладений в письмовій формі, підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств, а також вчинений у формі, нотаріально посвідчений, встановленій ст.657 ЦК України;

3) правочин спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, оскільки сторонами надано суду докази виконання ними взятих на себе зобовязань згідно вказаного договору, зокрема, нерухоме майно передано у власність покупця за актом приймання-передачі та покупець сплатив продавцю обумовлену договором вартість нерухомого майна.

Отже, сторони, укладаючи договір купівлі-продажу нерухомого майна від 03.02.2014р., досягли домовленості щодо усіх істотних умов. Зміст та форма вказаного договору не суперечать вимогам законодавства; будь-які докази на підтвердження того, що даний договір укладено особами, які на це не мали належних повноважень, в матеріалах справи відсутні.

Визнання недійсним договору купівлі-продажу з підстав, які зазначив позивач, а саме: недійсність та скасування рішення власника ПФ „АіЄ № 3 від 21.11.2007р. та недійсність договору доручення на підставі, якого була видана довіреність від 31.01.2014р. на імя ОСОБА_5, не підлягають задоволенню з огляду на те, що суд відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення № 3 від 12.11.2007р. та визнання недійсним договору доручення, на підставі якого видана довіреність від 31.01.2014р., у звязку з необгрунтованістю їх подання саме до відповідачів у даній справі.

Колегією суддів встановлено, що факт перебування ОСОБА_6 на посаді директора ПФ „АіЄ на момент укладення оспорюваного договору від 03.02.2014р. встановлено судовими рішеннями, що є чинними на день прийняття даної постанови, а саме:

- у справі № 910/16068/14 - рішення господарського суду міста Києва від 28.08.2014р., постанова Київського апеляційного господарського суду від 15.10.2014р., постанова Вищого господарського суду України від 17.02.2015р.;

- у справі № 686/9717/14-ц - рішення Хмельницького міськрайонного суду від 22.10.2015р., ухвала Апеляційного суду Хмельницької області від 26.01.2016р., ухвала Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2016р.;

- у справі № К/800/18025/15 - ухвала Вищого адміністративного суду України від 24.09.2015р..

Відтак судом не приймаються до уваги доводи апелянта про відсутність у ОСОБА_6 повноважень директора ПФ „АіЄ станом на 03.02.2014р. з посиланням на трудову книжку ОСОБА_6, наказ № 8 від 01.10.2005р.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.10.2014р. у справі № 686/14094/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 25.08.2015р. у позові ОСОБА_6 до приватної фірми „АіЄ, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11 про визнання недійсним рішення власників та поновлення на роботі відмовлено /т.1 а.с.45-46/.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 25.08.2015р. у справі № 686/14094/14-ц встановлено:

«За даними трудової книжки ОСОБА_6 з 03 червня 2002 року вона обіймала посаду директора приватної фірми „АіЄ, з 01 жовтня 2005 року посаду виконавчого директора приватної фірми „АіЄ.

За умовами контракту від 03 червня 2002 року, укладеного з ОСОБА_6, вона була призначена на посаду директора фірми. Контракт укладений строком на один рік.

13 червня 2014 року рішенням власників приватної фірми „АіЄ ОСОБА_6 тимчасово відсторонено від виконання обов'язків директора у зв'язку з порушенням кримінальної справи за фактом незаконного відчуженн майна фірми».

Тобто судовим рішенням у справі № 686/14094/14-ц встановлено факт тимчасового відсторонення ОСОБА_6 від виконання обов'язків директора за рішенням власників ПФ «АіЄ» від 13.06.2014р. А тому колегією суддів не взято до уваги твердження позивача про те, що ОСОБА_6 з 2005 року не була директором фірми з посиланням на судові рішення у справі № 686/14094/14-ц.

Місцевим господарським судом правомірно не враховано посилання позивача на наявний арешт на майно під час його відчуження за договором купівлі-продажу від 03.02.2014р., оскільки ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 21.01.2014р. заборона на відчуження спірного нежитлового приміщення скасована, і ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 26.06.2014р. вказана ухвала залишена без змін.

Таким чином, позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, площею 203,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 18, укладеного 03.02.2014р. між приватною фірмою „АіЄ та товариством з обмеженою відповідальністю „Світ Капіталу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Поскільки спірне нерухоме майно вибуло за наявності волі власника - рішення власника ПФ „АіЄ № 3 від 21.11.2007р., яке є чинним і не скасовано судом, то позовні вимоги про витребування у власність приватної фірми „АіЄ нежитлового приміщення площею 203,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 18, із незаконного володіння ТОВ „Оріон Трейд Сістем на підставі ст.388 ЦК України до задоволення не підлягають.

Щодо заяв відповідачів про застосування строків позовної давності.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

У відповідності до п.2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів № 10 від 29.05.2013р., перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

З огляду на відмову в задоволенні позову з підстав його необґрунтованості, строк позовної давності до спірних правовідносин господарським судом Хмельницької області не застосовано правомірно.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 11.07.2016р. у даній справі ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Хмельницької області від 11.07.2016 р. у справі № 924/431/16 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_4 фірми "АіЄ" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 924/431/16 повернути господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Демянчук Ю.Г.