ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2016р. Справа№ 914/2753/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Галнафтоінвест», м. Львів (після зміни найменування - Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега ОСОБА_1», м. Рівне

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, с. Наварія, Львівська область

про стягнення 527 414 грн. 36 коп.

Cуддя Мазовіта А.Б.

Секретар Потикевич М.П.

Представники:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_3, представник (довіреність від 29.08.2016 р.);

від третьої особи: не зявився

Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк», м. Київ звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Галнафтоінвест», м. Львів про стягнення 527 414 грн. 36 коп.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.10.2015 р. у справі №914/2753/15 позов Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Галнафтоінвест» на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» 472 000 грн. 00 коп. заборгованості по кредиту, 42 001 грн. 87 коп. відсотків за користування кредитом, 13 412 грн. 49 коп. неустойки.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.04.2016 р. рішення Господарського суду Львівської області від 22.10.2015 р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.07.2016 р. у справі №914/2753/15 скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.04.2016 р. та рішення Господарського суду Львівської області від 22.10.2015 р. у справі №914/2753/15, справу №914/2753/15 передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Ухвалою суду від 08.08.2016 р. судове засідання призначено на 05.09.2016 р., залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2. Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалі суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 02.11.2012 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського кредиту №63-КЛ/12-Л2, згідно умов якого позивач зобовязувався надати відповідачу кредит в сумі 1 240 000 грн. 00 коп. Відповідач зобовязувався протягом дії договору сплачувати проценти за користування коштами та повернути суму кредиту до 30.10.2015 р., а в разі неналежного виконання обовязків по договору на вимогу позивача повернути суму кредиту достроково. У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань по кредитному договору, позивач звернувся з вимогою про дострокове повернення суми кредиту та нарахованих процентів. Однак, відповідач свої зобовязання щодо сплати відсотків та повернення суми кредиту не виконав, на дату подання позову до суду заборгованість становить 472 000 грн. 00 коп. по кредиту, 42 001 грн. 87 коп. по сплаті процентів. За неналежне виконання зобовязань по договору банківського кредиту відповідачу нараховано 13 412 грн. 49 коп. неустойки. Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає до стягнення з відповідача, становить 527 414 грн. 36 коп.

В судових засіданнях представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

ОСОБА_1 особа явку представника в судове засідання не забезпечила, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином.

Розглянувши матеріали справи, повно та обєктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

2 листопада 2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Укргазпромбанк» (кредитодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Галнафтоінвест» (позичальник) було укладено договір банківського кредиту №63-КЛ/12-Л2.

Відповідно до п. 1.1. договору предметом цього договору є надання кредитодавцем позичальнику грошових коштів (кредит) у вигляді відновлювальної кредитної лінії та зобовязання позичальника повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі в розмірі, на умовах та в порядку, що визначені цим договором, а саме: ліміт граничної заборгованості за кредитною лінією (сума кредиту) 1 700 000 грн. 00 коп.; строк кредиту (строк кредитування) до 31 жовтня 2014 року включно, повернення кредиту здійснюється частинами в розмірі та в строки згідно графіку повернення кредиту; процентна ставка за користування кредитом 22% річних та ін.

На виконання умов вищевказаного договору, позивач надав відповідачу грошові кошти, що підтверджується меморіальним ордером №2313 від 02.11.2012 р.

31 жовтня 2014 р. сторони уклали додаткову угоду №1 до договору банківського кредиту, якою встановили ліміт заборгованості за кредитною лінією у розмірі 1 240 000 грн. 00 коп., змінили строк користування кредитом до 30.10.2015 р. та процентну ставку за користування кредитом 26% річних.

Згідно п. 1.2. договору банківського кредиту строк сплати процентів за користування кредитом та комісії за управління кредитною лінією щомісячно, не пізніше пятого числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а за останній місяць користування кредитом одночасно з погашенням суми кредиту, але не пізніше кінцевого строку кредиту (строку кредитування).

Згідно п. 3.2.12. договору банківського кредиту позичальник зобовязаний повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом та комісії за договором, незалежно від настання строку виконання зобовязання, у випадку невиконання позичальником будь-якого зобовязання за цим договором або за будь-яким іншим договором, укладеним з кредитодавцем.

Позивач звернувся до відповідача із письмовою вимогою за вих. №190/14 від 18.05.2015 р., в якій вимагав в тридцятиденний строк з дня отримання вимоги сплатити прострочену суму кредиту та відсотків.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх обовязків щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, позивач просив суд стягнути з відповідача 472 000 грн. 00 коп. заборгованості по кредиту, 42 001 грн. 87 коп. заборгованості по сплаті процентів, 13 412 грн. 49 коп. неустойки.

Судом також встановлено, що 01.07.2016 р. між ПАТ «Укргазпромбанк» (первісний кредитор) та ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс» (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги №3, за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредитору своє право вимоги, що випливає з договору банківського кредиту №63-КЛ/12-Л2 від 02.11.2012 р. та договору банківського кредиту №55-КЛ/12-Л2 від 01.10.2012 р. з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповненнями до них тощо, що є його невідємною частиною (далі - основні договори), укладеними між первісним кредитором та ТзОВ «Компанія «Галнафтоінвест», правонаступником якого є ТзОВ «Омега ОСОБА_1».

Згідно пункту 1.2. вказаного договору, право вимоги за основними договорами відступається в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи:

- право вимоги основної суми заборгованості за основними договорами;

- право вимоги суми нарахованих процентів за основними договорами, строк платежу яких настав на дату укладення цього договору;

- процентів, неустойки, штрафів, пені;

- тощо.

Сума права вимоги, включаючи неустойку, станом на 01.07.2016 р. складає, зокрема, 753 271 грн. 79 коп. за договором банківського кредиту №63-КЛ/12-Л2 від 02.11.2012 р.

Відповідно до п. 1.3. вказаного договору про відступлення права вимоги №3 від 01.07.2016 р., новий кредитор одержує всі права (замість первісного кредитора) в тому числі, але, не виключно, на отримання від боржника сум основного боргу, процентів, неустойки, штрафів, пені тощо. Вимагати від боржника, належного виконання всіх без виключення зобовязань за основними договорами, які існували та існують на момент укладення цього договору.

Листом за вих. №1398 від 01.07.2016 р. ПАТ «Укргазпромбанк» повідомило ТзОВ «ОМЕГА ОСОБА_1», що згідно договору про відступлення прав вимоги №3 від 01.07.2016 р. право вимоги за договором банківського кредиту №63-КЛ/12-Л2 від 02.11.2012 р. з урахуванням усіх змін та доповнень, внесених до нього, укладеним між банком та ТзОВ «Компанія «Галнафтоінвест», правонаступником якого є ТзОВ «Омега ОСОБА_1», відступлено банком на користь ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс» (, місцезнаходження: 03087, м. Київ, вул. Ушинського, 13-А).

Відтак, у ПАТ «Укргазпромбанк» відсутнє право вимоги до ТзОВ «Компанія «Галнафтоінвест», правонаступником якого є ТзОВ «Омега ОСОБА_1», оскільки таке право вимоги було передано ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс» на підставі договору про відступлення права вимоги №3 від 01.07.2016 р., укладеного між ПАТ «Укргазпромбанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс».

Судом також встановлено, що 02.07.2016 р. між ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс» (первісний кредитор) та ОСОБА_4 (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги №1, за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредитору своє право вимоги, що випливає з договору про відступлення права вимоги №3 від 01.07.2016 р., укладеного між ПАТ «Укргазпромбанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс» з усіма додатками, додатковими угодами та додатковими договорами, договору банківського кредиту №63-КЛ/12-Л2 від 02.11.2012 р. та договору банківського кредиту №55-КЛ/12-Л2 від 01.10.2012 р. з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповненнями до них тощо, що є його невідємною частиною (далі - основні договори), укладеними між ПАТ «Укргазпромбанк» та ТзОВ «Компанія «Галнафтоінвест», правонаступником якого є ТОВ «Омега ОСОБА_1».

Згідно пункту 1.2. вказаного договору, право вимоги за основними договорами відступається в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи:

- право вимоги основної суми заборгованості за основними договорами,

- право вимоги суми нарахованих процентів за основними договорами, строк платежу яких настав на дату укладення цього договору,

- процентів, неустойки, штрафів, пені,

- тощо.

Сума права вимоги, включаючи неустойку, станом на 01.07.2016 р. складає, зокрема, 753 271 грн. 79 коп. за договором банківського кредиту №63-КЛ/12-Л2 від 02.11.2012 р.

Відповідно до п. 1.3. вказаного договору про відступлення права вимоги №1 від 02.07.2016 р. новий кредитор одержує всі права (замість первісного кредитора) в тому числі, але, не виключно, на отримання від боржника сум основного боргу, процентів, неустойки, штрафів, пені тощо. Вимагати від боржника належного виконання всіх без виключення зобовязань за основними договорами, які існували та існують на момент укладення цього договору.

Ціна відступлення права вимоги за цим договором становить 2 530 765 грн. 00 коп. (п. 4.1. договору про відступлення права вимоги №1 від 02.07.2016 р.).

На виконання вимог договору про відступлення права вимоги №1 від 02.07.2016 р., між ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс», як первісним кредитором, та ОСОБА_4, як новим кредитором, 02.07.2016 р. складено та підписано акт прийому-передачі до договору про відступлення права вимоги №1 від 02.07.2016 р. та сплачено на підставі п 4.1. такого договору 2 530 765 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №1 від 09.06.2016 р., №3 від 30.06.2016 р. та №1 від 30.06.2016 р.

Таким чином, станом на дату розгляду справи, у ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс» також відсутнє право вимоги за договором банківського кредиту №63-КЛ/12-Л2 від 02.11.2012 р., на підставі якого ПАТ «Укргазпромбанк» заявлено у даній справі позовну вимогу про стягнення заборгованості, оскільки з 02.07.2016 р. таке право вимоги належить ОСОБА_4 на підставі договору про відступлення права вимоги №1 від 02.07.2016 р., укладеного між ТзОВ «Фінансова компанія «АРБО Фінанс» та ОСОБА_4

Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З огляду на вищенаведене, станом на дату розгляду справи у ПАТ «Укргазпромбанк» відсутнє право вимоги за договором 63-КЛ/12-Л2 від 02.11.2012 р., що в свою чергу свідчить про відсутність порушення його прав та інтересів.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги безпідставні, а тому в позові слід відмовити.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 11, 15, 509, 512, 514, 526, 599, 626 ЦК України та ст.ст. 1, 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 80, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 19.09.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 26.09.2016 р.

Суддя Мазовіта А.Б.