РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2016Справа №910/13120/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЛІ"
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю "СМЦ НІКА"
Простягнення 250 000 грн.
суддя Трофименко Т.Ю.

У судовому засіданні приймали участь:

від позивача: Шевченко Г.О. по дов. № б/н від 08.10.2015;

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЛІ" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СМЦ НІКА" 250 000, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2016 порушено провадження у справі № 910/13120/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 03.08.2016, зобов'язано сторін надати певні документи.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмового відзиву на позов не надав. Заяв та клопотань від відповідача станом на день розгляду справи до суду не надходили.

Приписи статті 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, неподання витребуваних доказів.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи наведене, Господарський суд міста Києва з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору у даній справі, для забезпечення принципів рівності змагальності сторін у справі, недопущення порушення прав охоронюваних законом інтересів відповідача, визнає за доцільне відкласти розгляд даної справи.

В судовому засіданні представником позивача подана заява про продовження строку вирішення спору, відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Судом було продовжено строк розгляду справи на 15 днів та відкладено розгляд справи на 19.09.2016.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представники відповідача в судове засідання 19.09.2016 не з'явились. Письмовий відзив на позовну заяву до суду не надходив. Від відповідача заяв та клопотань процесуального характеру, на час проведення судових засідань до суду не надходило.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в засіданні господарського суду.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого господарського суду України, викладених в пункті 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Згідно п. 3.9.2 Постанови № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Окрім того, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З огляду на вищевикладене, оскільки явка представників сторін в судові засідання обов'язковою не визнавалась, відповідач не скористався належним йому процесуальним правом приймати участь в судових засіданнях, відповідачем не надано доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, беручи до уваги відсутність процесуальних заяв та клопотань сторін на час розгляду справи, суд, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, здійснював розгляд справи за відсутності представника відповідача, виключно за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЛІ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СМЦ НІКА», всебічно та повно дослідивши матеріали справи та вивчивши зібрані у справі докази, з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши надані докази та оглянувши їх оригінали в судових засіданнях, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

11 лютого 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРЛІ" (далі - покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СМЦ НІКА" (у подальшому - постачальник, відповідач) було укладено договір поставки № ДГ - 4 (далі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та сплатити на умовах, передбачених даним Договором продукцію у кількості, асортименті та строки, які передбачені додатками (специфікаціями), які є невід'ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п. 2.2. Договору строк поставки продукції за даним Договором складає 30 календарних днів з дати отримання попередньої оплати за продукцію, якщо інші строки поставки не передбачені сторонами у відповідному додатку до цього Договору.

Згідно п. 5.1. Договору ціни на продукцію що поставляється, відповідно до даного Договору, встановлюються сторонами у додатках, які є невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 6.1. Договору покупець здійснює оплату по даному Договору у вигляді 100% попередньої оплати за продукцію, що поставляється, у термін 5 (п'яти) календарних днів з моменту підписання відповідного Додатку до даного Договору на поставку конкретної партії продукції, інші умови оплати для конкретних партій продукції можуть бути передбачені у відповідних додатках до даного Договору.

Відповідно до п. 6.2. Договору датою оплати за даним Договором є дата надходження грошових коштів на рахунок постачальника.

Відповідно до абз. 2 п. 11.1. Договору закінчення строку дії даного Договору не звільняє сторони від виконання обов'язків, які виникли в період його дії, у тому числі від обов'язків щодо врегулювання взаєморозрахунків, по розгляду претензій і т.д.

Відповідно до умов Договору, відповідачем було надано позивачеві рахунок-фактуру № СФ-160703 від 16 липня 2013 року на загальну суму 251 455,32 грн.

Позивачем, на виконання умов Договору, було сплачено передплату за рахунком-фактурою № СФ-160703 від 16.07.2013 в сумі 250 000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем, в порушення умов Договору, не було поставлено товар на суму 250 000,00 грн., у зв'язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю «Форлі» звернулось з позовом про стягнення з відповідача 250 000,00 грн. передплати.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов'язань, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 250 000,00 грн. попередньої оплати відповідно до Договору № ДГ-4 від 11.02.2013 правомірні та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволенні позову судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, ?

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СМЦ НІКА» (04655, м. Київ, просп. Московський, 23, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЛІ» (65069, м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 11, кв. 80, ) 250 000 (двісті п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. - суму попередньої оплати та 3 750 (три тисячі сімсот п'ятдесят) грн. 00 коп. - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.09.2016р.

Суддя Трофименко Т.Ю.