ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"03" жовтня 2016 р.№ 916/2707/16

За позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

До відповідачів: Концерну „Військторгсервіс", Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

Про усунення перешкод у здійсненні права користування торговими місцями та визнання правочинів недійсними

Суть спору: Фізична особа-підприємць ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до Концерну „Військторгсервіс", Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, у якому просить суд:

- усунути перешкоди у користуванні фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 торговим місцем НОМЕР_1, яке розташоване на території „Промтоварний ринок" по вул. Рожева, за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, шляхом заборони фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 оформлювати перепустку на „Промтоварний ринок", розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, з посиланням на користування торговим місцем НОМЕР_1, заборони фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 створювати будь-які перешкоди фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у користуванні торговим місцем НОМЕР_1;

- усунути перешкоди у користуванні фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 торговим місцем НОМЕР_2, яке розташоване на території „Промтоварний ринок" по вул. Рожева, за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, шляхом заборони фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 оформлювати перепустку на „Промтоварний ринок", розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, з посиланням на користування торговим місцем НОМЕР_2, заборони фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 створювати будь-які перешкоди фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у користуванні торговим місцем НОМЕР_2;

- визнати недійсним Договір № ВКС - 1281 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-фунтових контейнерів від 01 вересня 2016р., укладений між Міністерством оборони України, від імені якого діє Концерн „Військторгсервіс" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2;

- визнати недійсним Договір № ВКС - 1154 з надання послуг по розміщенню контейнерів на відкритій території від 01 липня 2016 року, укладений Концерном „Військторгсервіс" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3.

Суд дійшов висновку, що позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає поверненню без розгляду з наступних підстав.

Як встановлено судом, заявлені позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування торговими місцями та визнання правочинів недійсними не пов'язані між собою поданими доказами, не є однорідними, оскільки виникли з різних правовідносин.

Заявлені позивачем вимоги про усунення перешкод у користуванні торговим місцем НОМЕР_1 та торговим місцем НОМЕР_2, шляхом оформлення перепустки на „Промтоварний ринок", що розташовані за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, ґрунтуються на окремих доказах, що охоплюються двома різними за предметами договорами, а саме: Договором №4/2009 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-фунтових контейнерів на території ТОВ „Промисловий ринок" по вул. Рожевій від 02.02.2009р. та Договором №64/2009 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-фунтових контейнерів на території ТОВ „Промисловий ринок" по вул. Рожевій від 10.07.2009р.

Заявлені позивачем вимоги про визнання договорів недійсними ґрунтуються також на окремих доказах, що охоплюються двома різними за предметами договорами, а саме: Договором №ВКС - 1281 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-фунтових контейнерів від 01 вересня 2016 року, який укладено між Міністерством оборони України, від імені якого діє Концерн "Військторгсервіс" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, та Договором №ВКС - 1154 з надання послуг по розміщенню контейнерів на відкритій території від 01 липня 2016 року, який укладений між Концерном "Військторгсервіс"та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3.

У відповідності до ч. 1 ст.58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Таким чином, з урахуванням вимог ст. 58 ГПК України, позовні вимоги повинні виходити з одних і тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги і об'єднання позовних вимог можливе, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються не подібними, а тими самими доказами.

Згідно п.5 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила об'єднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Приймаючи до уваги вищевикладене, на думку суду, сумісний розгляд позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін, що суттєво утруднить вирішення спору. З зазначених підстав, позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 5 ст.63 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати судового збору визначається Законом України „Про судовий збір" від 08.07.2011р. №3674-VI.

У розумінні положень ст. ст. 1,2 Закону України „Про судовий збір" судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат, а платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Відповідно до положень 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати та за подання позовної заяви немайнового характеру -1 розмір мінімальної заробітної плати.

При цьому, згідно до п. 2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. за №7 „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Приймаючи до уваги, що при поданні позовної заяви до суду, Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було заявлено 4 вимоги немайнового характеру, сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання такої позовної заяви становить 5512 грн., із розрахунку 4 (немайнові вимоги) х 1378 грн. (розмір мінімальної заробітної плати).

Додана позивачем до матеріалів позовної заяви квитанція №16213002-1 від 30.09.2016р. свідчить про сплату позивачем судового збору в державний бюджет України в розмірі 1378 грн., тобто, сума судового збору сплачена позивачем не у встановленому діючим законодавством розмірі.

Відсутність у матеріалах позовної заяви належних доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі позивачем засвідчує невиконання ним вимог ст.57 ГПК України та є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

З урахуванням ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви, за загальним правилом, не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду, після усунення допущених порушень.

Керуючись п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вх.№2901/16 від 30.09.2016р.) - повернути позивачу без розгляду.

Додаток: позовна заява з додатками на 32 аркушах.

Суддя Т.Г. Д'яченко