ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.07.2016р. Справа № 905/2930/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.

при секретарі судового засідання Вороная І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Кіндратівський вогнетривкий завод»

про стягнення 155 379,32 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю № 14-94 від 18.04.2014р.

від відповідача: ОСОБА_2, за довіреністю № 177 від 30.06.2016р.

Суть спору: ПАТ «НАК «Нафтогаз України» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить стягнути з ПАТ «Кіндратівський вогнетривкий завод» 155 379,32 грн., з яких:

- 32 489,91 грн. пені за період з 14.07.2013р. по 25.10.2013р.;

- 7 053,50 грн. 3 % річних за період з 14.07.2013р. по 25.10.2013р.;

- 115 835,91 грн. 7% штрафу за прострочення оплати природного газу понад 30 днів.,

Позовні вимоги з посиланням на статті 526, 611, 625 Цивільного кодексу України, статті 22, 193, 231 Господарського кодексу України, обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 4/83-13-ПР від 31.05.2013р. в частині своєчасних розрахунків за спожитий природний газ.

Рішенням господарського суду Донецької області від 14.12.2015р. по справі № 905/2930/15, яке залишене без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.02.2016р., позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Кіндратівський вогнетривкий завод» на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 29 676,03 грн. - пені, 6 440,82 грн. - 3% річних, а також 541,75 грн. судового збору. В іншій частині позов залишено без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.04.2016р. касаційну скаргу ПАТ «НАК «Нафтогаз України» задоволено частково, рішення господарського суду Донецької області від 14.12.2015р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 15.02.2016р. по справі № 905/2930/15 у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 115 835,91 грн. 7% штрафу скасовано, справу № 905/2930/15 у цій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2016р. для розгляду даної справи визначено суддю господарського суду Донецької області Ніколаєву Л.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 04.05.2016р. вказана справа прийнята до провадження та призначено розгляд справи на 31.05.2016р. (із врахуванням ухвали суду про виправлення описки від 17.05.2016р.)

Розгляд справи відкладався на 14.06.2016р., на 05.07.2016р. та строк вирішення спору по справі був продовжений на 15 днів до 12.07.2016р. у звязку із задоволенням відповідного клопотання представника відповідача (за вх.№18655/16 від 14.06.2016р.), про що винесені відповідні ухвали суду від 31.05.2016р., від 14.06.2016р.

В процесі розгляду справи господарський суд Донецької області одержав від відповідача письмові пояснення від 31.05.2016р. за вх.№17022/16 та клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 50% від 09.06.2016р. за вх.№1721/09, згідно з якими останній просить суд зменшити розмір штрафу, який підлягає стягненню з ПАТ «Кіндратівський вогнетривкий завод» з посиланням на скрутний фінансовий стан відповідача, велику дебіторську заборгованість, недостатність грошових коштів на банківських рахунках, загальний спад економіки, стрімкий ріст рівня інфляції та курсів іноземних валют, здійснення господарської діяльності в зоні проведення АТО, а також відсутність негативних фінансових наслідків для позивача внаслідок несвоєчасної сплати за спожитий газ.

14.06.2016р. за вх.№18657/16 господарський суд Донецької області одержав клопотання відповідача, згідно з яким останній просить суд відстрочити виконання судового рішення по справі №905/2930/15 про стягнення з ПАТ «Кіндратівський вогнетривкий завод» на користь ПАТ «НАК Нафтогаз України» заборгованості на 12 місяців з посиланням на скрутний фінансовий стан відповідача, наявність значної дебіторської заборгованості, недостатність грошових коштів на банківських рахунках, загальний спад економіки, стрімкий ріст рівня інфляції та курсів іноземних валют, здійснення господарської діяльності в зоні проведення АТО, відсутність негативних фінансових наслідків для позивача внаслідок несвоєчасної сплати за спожитий газ, наявність реальної загрози повного припинення господарської діяльності.

Представник позивача у судовому засіданні 05.07.2016р. надав усні заперечення проти клопотань відповідача про зменшення розміру штрафу та про відстрочку виконання рішення суду, підтримав позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 7% штрафу за прострочення оплати природного газу понад 30 днів за зобовязаннями червня 2013р. в розмірі 115 835,91 грн. та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 05.07.2016р. просив суд зменшити штраф на 50% та надати відстрочку виконання рішення суду на 12 місяців з підстав, викладених у письмових поясненнях за вх. № 17022/16 від 31.05.2016р., клопотаннях за вх.№1721/09 від 09.06.2016р. та вх.№18657/16 від 14.06.2016р., а також надав письмові пояснення за вх.№20328/16 від 05.07.2016р., згідно з якими відповідач посилається на тяжке фінансове становище, наявність дебіторської заборгованості перед відповідачем, а також зазначає, що необхідність відстрочення виконання рішення саме на 12 місяців, пояснюється тим, що ПАТ «Кіндратівський вогнетривкий завод» отримало замовлення на постачання вогнетривких виробів у квітні 2017р., сплата за які буде здійснена лише у 90-денний термін. В додаток до пояснень відповідач надав Баланс (звіт про фінансовий стан) станом на 31.03.2016р., Звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 1 квартал 2016р., належним чином засвідчені копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.02.2014р. ВП №42017294, інформації про виконавче провадження, гарантійного листа №275 від 17.02.2016р., листа замовлення №257 від 15.06.2016р.

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні 05.07.2016р. за участю представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

31.05.2013р. між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (позивач, продавець) та ПАТ «Кіндратівський вогнетривкий завод» (відповідач, покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 4/83-13-ПР, за умовами п.1.1. якого продавець зобовязався передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України продавцем за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ, видобутий на території України, які не підпадають під дію ст. 10 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», а покупець зобовязався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Відповідно до умов пункту 1.2. договору, газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для власних потреб. Покупець є кінцевим споживачем.

У пункті 2.1. договору узгоджено, що продавець передає покупцеві з 01 червня 2013р. по 31 грудня 2013р. газ обсягом до 4800 тис.куб.м., у тому числі по місяцях кварталів, а саме, ІІ квартал 2013р. - 600 тис. куб.м: квітень - 0 тис.куб.м., травень - 0 тис.куб.м, червень - 600 тис.куб.м; ІІІ квартал 2013р. - 2100 тис. куб.м.: липень - 700 тис.куб.м., серпень - 700 тис.куб.м., вересень - 700 тис.куб.м.; ІV квартал 2013р. - 2100 тис. куб.м: жовтень - 700 тис. куб. м; листопад - 700 тис.куб.м; грудень - 700тис. куб. м.

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акт є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (пункти 3.3, 3.4 договору).

Ціна газу узгоджена сторонами у розділі 5 Договору.

Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (пункт 6.1 договору).

Умовами п.7.2. договору встановлено, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього Договору він у безспірному порядку повинен сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від суми простроченого платежу.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (пять) років (пункт 9.3. договору).

Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині поставки природного газу до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків за газ та послуг з його транспортування - до повного погашення заборгованості. (пункт 11.1. договору).

Так, відповідно до акту приймання-передачі природного газу за червень 2013р. підписаного уповноваженими особами сторін та скріпленого печатками підприємств, позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на суму 2 724 798,68 грн.

Між тим, оплату за отриманий природний газ відповідач здійснив з порушенням строків визначених умовами договору купівлі-продажу природного газу № 4/83-13-ПР від 31.05.2013р., а саме: 12.07.2013р. на суму 240 000 грн., 30.07.2013р. на суму 200 000 грн., 02.08.2013р. на суму 100 000 грн., 09.08.2013р. на суму 230 000 грн., 12.08.2013р. на суму 300 000 грн., 13.08.2013р. на суму 55 000 грн., 14.08.2013р. на суму 110 000 грн., 16.08.2013р. на суму 190 000 грн., 19.08.2013р. на суму 120 000 грн., 21.08.2013р. на суму 400 000 грн., 22.08.2013р. на суму 400 000 грн., 23.08.2013р. на суму 170 000 грн., 30.08.2013р. на суму 70 000 грн., 02.09.2013р. на суму 139 368,48 грн., 25.10.2013р. на суму 430,20 грн., що і зумовило звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача 32 489,91 грн. пені, 7 053,50 грн. 3 % річних, 115 835,91 грн. 7% штрафу.

Рішенням ГСДО від 14.12.2015р. по справі № 905/2930/15, яке залишене без змін постановою ДАГС від 15.02.2016р., позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Кіндратівський вогнетривкий завод» на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 29 676,03 грн. - пені, 6 440,82 грн. - 3% річних, а також 541,75 грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог, зокрема, у стягненні 7% штрафу, відмовлено.

При цьому, відмовляючи в зазначеній частині позовних вимог суди виходили з того, що зобовязання з оплати природного газу, отриманого у червні 2013р., мало бути виконане відповідачем не пізніше 15.07.2013р. включно, з урахуванням того, що останній день строку (13.07.2013р.) та наступний за ним день (14.07.2013р.), припадали на вихідні дні (ч.5 ст.254 ЦК України), а отже прострочення відповідача розпочалось з 16.07.2013р. та станом на 13.08.2013р. становило лише 29 днів.

Постановою ВГСУ від 12.04.2016р. касаційну скаргу ПАТ «НАК «Нафтогаз України» задоволено частково, рішення ГСДО від 14.12.2015р. та постанову ДАГС від 15.02.2016р. по справі № 905/2930/15 у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 115 835,91 грн. 7% штрафу скасовано, справу № 905/2930/15 у цій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

При цьому згідно з вказівками, що містяться у Постанові ВГСУ від 12.04.2016р., та які в силу вимог ч.1 ст.111-12 ГПК України є обовязковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи, судами попередніх інстанцій не враховано, що складовою заявленої позивачем суми штрафу є також і сума штрафу за прострочення виконання зобовязання з оплати понад 30 днів станом на 16.08.2013р., а отже, судами не визначена частина позовних вимог, що підлягає задоволенню.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладено договір купівлі-продажу природного газу №4/83-13-ПР від 31.05.2013р., згідно з яким, позивач зобовязався передати у власність покупцю природний газ, а відповідач прийняти та оплатити цей природний газ до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України.

Підставою звернення позивача до суду з позовом про стягнення 32 489,91 грн. пені, 7 053,50 грн. 3 % річних, 115 835,91 грн. 7% штрафу є неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо своєчасної оплати поставленого позивачем у червні 2013р. природного газу за договором купівлі-продажу природного газу № 4/83-13-ПР від 31.05.2013р.

Предметом нового розгляду справи є позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 7% штрафу в розмірі 115 835,91 грн.

Згідно з частиною першою статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (стаття 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

За приписами статей 611, 612 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Зобовязання можуть забезпечуватись неустойкою, якою є відповідно до статті 549 ЦК України, сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Неустойкою (штрафом) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. (стаття 549 ЦК України).

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання, що передбачено частиною першою статті 550 ЦК України.

Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч.4 ст. 231 ГК України, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У пункті 7.2 Договору визначено, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього Договору він у безспірному порядку повинен сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від суми простроченого платежу.

Так, за прострочення відповідачем оплати отриманого у червні 2013р. природного газу позивачем нараховано 7% штрафу у розмірі 115 835,91 грн.

При цьому, при розрахунку штрафу позивач виходив із суми заборгованості, яка прострочена понад 30 днів (з 14.07.2013р. по 12.08.2013р.) та станом на 12.08.2013р. складала 1 654 798,68 грн.

Водночас, судом встановлено, що зобовязання з оплати природного газу, отриманого у червні 2013р., мало бути виконане відповідачем не пізніше 15.07.2013р. включно, з урахуванням того, що останній день строку (13.07.2013р.) та наступний за ним день (14.07.2013р.), припадали на вихідні дні (ч.5 ст.254 ЦК України), тобто прострочення відповідача розпочалось з 16.07.2013р.

Таким чином, позивач помилково визначив початкову дату виникнення заборгованості, що призвело до неправильного розрахунку позовних вимог в частині стягнення штрафу.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що станом на 15.08.2013р. відповідач мав прострочену заборгованість понад 30 днів (з 16.07.2013р. по 15.08.2013р.) у розмірі 1 489 798,68 грн., що в свою чергу є підставою для нарахування позивачем 7% штрафу за прострочення виконання зобовязання від зазначеної суми заборгованості.

За здійсненим господарським розрахунком, господарський суд встановив, що за зобовязаннями червня 2013р. 7% штрафу від суми заборгованості 1 489 798,68 грн., яка станом на 15.08.2013р. прострочена понад 30 днів, складає 104 285,91 грн.

Щодо клопотань відповідача про зменшення розміру штрафу на 50% та відстрочку виконання рішення суду, господарський суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вказана норма кореспондується з пунктом 3 частини першої статті 83 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

У пункті 3.17.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розяснено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Водночас, згідно до п.6 ст.83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, також має право відстрочити його виконання.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ст. 43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх матеріалів справи в їх сукупності, керуючись законом.

За твердженнями відповідача, що знаходять своє підтвердження у представлених ним доказах, останній знаходиться у важкому фінансовому становищі.

Так, згідно Балансу (Звіту про фінансовий стан) станом на 31.03.2016р. непокритий збиток підприємства склав 45 755 тис. грн., згідно звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) за І квартал 2016р. збиток підприємства склав 1 137 тис. грн., що свідчить про збитковість підприємства.

Станом на 31.03.2016р. ПАТ «Кіндратівський вогнетривкий завод» має дебіторську заборгованість у розмірі 3 068 тис. грн., кредиторську заборгованість у розмірі 16 399 тис.грн., що підтверджується Балансом (Звітом про фінансовий стан) станом на 31.03.2016р.

Відповідно до гарантійного листа ПАТ «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» від 17.02.2016р. №275 дебіторська заборгованість останнього перед ПАТ «Кіндратівський вогнетривкий завод» станом на 01.01.2016р. склала 1 358 053 грн., але буде погашена протягом грудня 2016р. - червня 2017р.

Отже, відповідач дійсно знаходиться у важкому фінансовому становищі, що також посилене проведенням антитерористичної операції, зокрема, у смт. Олексієво-Дружківка, м. Дружківка, Донецька обл., яке увійшло до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням КМУ від 02.12.2015р. № 1275-р.

Крім того, суд враховує, що заявлений до стягнення у справі № 905/2930/15 штраф, нарахований внаслідок порушення строків оплати основного боргу. При цьому, заборгованість з оплати природного газу була відсутня на момент звернення позивача до суду, оскільки основний борг відповідач погасив у добровільному порядку. Тобто, за висновками суду, ПАТ «Кіндратівський вогнетривкий завод» хоча і порушені строки оплати природного газу, які встановлені договором №4/83-13-ПР від 31.05.2013р., але відповідач не ухилявся від виконання договірних зобов'язань та вчиняв дії, що спрямовані на проведення розрахунків з позивачем.

Водночас, наявний у матеріалах справи лист від 15.06.2016р. № 257 свідчить, що відповідач отримав замовлення на постачання вогнетривких виробів у квітні 2017р., а також про те, що сплата за них буде здійснена у 90-денний термін.

Крім того, на виконанні ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві знаходиться виконавче провадження №42017294 про стягнення з ЗАТ «Укргаз-Енерго» на користь ПАТ «Кіндратівський вогнетривкий завод» заборгованості у розмірі 152 914,09 грн., про що свідчить постанова ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві про відкриття виконавчого провадження ВП №42017294 від 12.02.2014р.

Отже, відповідачем вчиняються дії, спрямовані на відновлення виробничої діяльності підприємства, пошук контрагентів для реалізації продукції, а також стягнення дебіторської заборгованості, що дозволить відповідачу виконати рішення суду.

Водночас, як вказувалось вище, під час розгляду клопотань про зменшення розміру штрафу та про відстрочку виконання судового рішення господарський суд повинен враховувати також і інтереси кредитора.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що політична та економічна ситуація у країні в рівній мірі впливає на фінансове становище обох учасників, суд не вбачає можливості у зменшенні заявленого позивачем штрафу на 50%, а також в наданні відповідачу відстрочки виконання рішення суду строком на 12 місяців, а тому зазначені клопотання відповідача задовольняються господарським судом частково.

При цьому, суд також враховує, що надмірно великий розмір штрафу, а також його негайне стягнення, з урахуванням майнового стану боржника, за висновками суду, може призвести до блокування роботи відповідача, що, в свою чергу, може мати наслідком загрози повного виконання даного судового рішення.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що обставини, наведені відповідачем в підтвердження свого скрутного становища, є винятковими та такими, що ускладнюють виконання рішення, а тому, враховуючи інтереси обох сторін, ступінь вини відповідача у виникненні спору, надмірно великий розмір заявленого штрафу, проведення антитерористичної операції, задля належного виконання судового рішення, уникнення паралізації діяльності відповідача у світлі його фінансового становища і необхідності збереження можливості останнього здійснювати свою діяльність, суд вважає за доцільне зменшити розмір заявленого позивачем штрафу на 25% до 78 214,43 грн. та надати відповідачу відстрочку виконання рішення по даній справі на 6 місяців до 05.01.2017р.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача в розмірі 1 564,29 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Кіндратівський вогнетривкий завод» (84293, Донецька область, м. Дружківка, смт. Олексієво-Дружківка, вул. Октябрська, буд. 121-А; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок № 6; ) 78 214 (сімдесят вісім тисяч двісті чотирнадцять) грн. 43 коп. штрафу, 1 564 (одна тисяча пятсот шістдесят чотири) грн. 29 коп. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Відстрочити виконання рішення господарського суду Донецької області від 05.07.2016р. по справі 905/2930/15 на шість місяців до 05.01.2017р.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складене 08 липня 2016р.

Суддя Л.В. Ніколаєва