ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2016р. Справа№ 914/1812/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Кітаєвої С.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

За позовом: ОСОБА_1, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ІТС-Україна, м.Львів

про: зобовязання надати інформацію

Суддя Кітаєва С.Б.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність в матеріалах справи)

від відповідача: ОСОБА_3 представник (довіреність в матеріалах справи);

Права та обов'язки згідно ст. ст. 20, 22 ГПК України суд роз'яснив представникам сторін. Заяви про відвід судді не надходили. Клопотань про технічну фіксацію від сторін не надходило.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області подано позов ОСОБА_1, м.Львів до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю ІТС-Україна, м.Львів про зобовязання надати інформацію.

Ухвалою суду від 08.07.2016р. за даним позовом порушено провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 20.07.2016р. Вимоги до сторін по підготовці справи до розгляду в судовому засіданні висвітлені в ухвалі.

Ухвалою суду від 20.07.2016р. розгляд справи відкладено на 01.08.2016р.

Ухвалою від 01.08.2016 року суд продовжив строки розгляду справи на п»ятнадцять днів, задоволивши клопотання представника відповідача, та відклав розгляд справи на 19.09.2016 року.

В судовому засіданні 19.09.2016 року оголошувалась перерва до 21.09.2016 року, про що до відома представників сторін було доведено у письмовій формі, під розписку.

Документи, які поступили до справи від сторін в ході розгляду справи зареєстровані в документообігу господарського суду Львівської області в день їх поступлення, приєднані до матеріалів справи.

З підстав, наведених у позовній заяві, наданих суду поясненнях представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Стверджує, що ОСОБА_1 є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТС-Україна» та володіє частковою в статутному капіталі Товариства в розмірі 50 550,00 грн., що становить 30% статутного капіталу. Крім того, до 30 червня 2014 року ОСОБА_1 перебував на посаді директора ТзОВ «ІТС-Україна». Після звільнення останнього з посади директора Товариства, директором ТОВ «ІТС-Україна» призначено ОСОБА_4. Посилаючись на положення ст.10 Закону України «Про господарські товариства», ст.116 ЦК України, ст.88 ГК України та положення пп. «г» п.4.2 Статуту ТзОВ «ІТС-Україна» позивач стверджує, що неодноразово звертався до ТзОВ «ІТС Україна» з вимогами надати інформацію про діяльність Товариства, зокрема надати для ознайомлення річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства за період з 30.06.2014 року, однак такі вимоги не були задоволені Товариством, у зв»язку з чим, як стверджує позивач, порушені його корпоративні права як учасника Товариства. В підтвердження того, що такі звернення до Товариства з вимогами надати для ознайомлення документи про діяльність Товариства мали місце, ОСОБА_1 посилається на листи від 28.10.2015 року та 10.12.2015 року, скеровані директору ТОВ «ІТС-Україна» . Стверджує, що 02.03.2016 року позивачем скеровувався лист директору ТОВ «ІТС-Україна» з проханням повідомити коли і куди можна прийти для того, щоб ознайомитись із документацією Товариства; посилається й на те, що переписка також велась між ним і Товариством (його (товариства) уповноваженими особами) у електронному вигляді. У прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 просить: «Зобов»язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ІТС-Україна» (79059, м.Львів, вул.Хвильового, 31/51, ) надати для ознайомлення ОСОБА_1 (79059, м.Львів, вул.Хвильового, 31/51, реєстраційний номер НОМЕР_1) річні баланси Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТС-Україна» за період з 30 червня 2014 року до дня прийняття рішення Господарським судом Львівської області у цій справі; звіти про фінансові результати, звіти про рух грошових коштів, звіти про власний капітал та примітки до звітів Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТС Україна» за період з 30 червня 2014року до дня прийняття рішення Господарським судом Львівської області у цій справі; звіт форми 1-ДФ за період з 30.06.2014 року; протоколи Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТС Україна», які проводилися в період з 30 червня 2014 року до дня прийняття рішення Господарським судом Львівської області у цій справі, включаючи можливість зняття копій та фотографування оригіналів».

Поряд з цим, у листі від 27.07.2016 року, який поступив до господарського суду 27.07.2016 р. (вх.№31594/16) , в підтвердження того, що позивачем була подана заява про вихід з числа учасників Товариства, у зв»язку із продажем своєї частки громадянину ОСОБА_5,позивач просить долучити до матеріалів справи копію нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 про вихід зі складу учасників ТзОВ «ІТС Україна» від 21.05.2014 р.; копію Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТзОВ «ІТС-Україна» від 15.05.2014 р., укладеного між ОСОБА_1 ( продавцем) і ОСОБА_5 ( покупцем ), копії листів ОСОБА_1 від 21.05.2014 р. і ОСОБА_5 від 20.04.2014 р. до відповідача.

У Поясненнях до позовної заяви, які поступили до господарського суду 21.09.2016 року та зареєстровані за вх.№37734/16, позивач звертає увагу на те, що заява про вихід з числа учасників Товариства позивачем дійсно була подана, а також надіслана з іншими документами листом від 21.05.2014 року на адресу голови загальних зборів учасників ОСОБА_6 та іншого учасника ОСОБА_7 . Заява була подана у зв»язку із продажем ОСОБА_1 своєї частки згідно Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ІТС-Україна» від 15.05.2014 року громадянику України ОСОБА_5 Посилається на те, що після подання цієї заяви відповідачем не було вжито жодних дій щодо вирішення питання про прийняття ОСОБА_5 до складу учасників чи виплати вартості частки, незважаючи на неодноразові вимоги з боку як ОСОБА_1 так і ОСОБА_5 Вважає, що право на вихід учасника Товариства та на продаж частки було нівельоване діями (бездіяльністю) інших учасників, які таким чином перешкодили позивачу у реалізації такого права. Крім того, позивач посилається на те, що протягом двох років він систематично отримував від інших учасників та від самого Товариства листи, в яких його визнавали учасником, повідомлення про скликання загальних зборів учасників, а також, що були проведені загальні збори учасників та складено протокол №1/2016 Загальних зборів учасників від 29.01.2016 року, у якому зазначається ОСОБА_1 як учасник, який володіє часткою в розмірі 30% статутного капіталу. Виходячи із вищенаведеного позивач вважає, що незважаючи на подання ним заяви про вихід з числа учасників ТзОВ «ІТС-Україна», його право на вихід не було реалізоване Товариством, яке й надалі перебуває з позивачем у правовідносинах, як з учасником і не вчинило жодних дій на визнання права ОСОБА_5 на частку в статутному капіталі.

З підстав, наведених у відзиві на позовну заяву ( вх.№37238/16 від 19.09.16р. ), та наданих суду поясненнях відповідач вважає позовну заяву необґрунтованою та безпідставною, просить у задоволенні позову відмовити. У відзиві відповідач підтверджує твердження позивача про те, що дійсно до 30.06.2016 року ОСОБА_1 займав посаду директора ТзОВ «ІТС-Україна» та був звільнений з цієї посади у відповідності до рішення загальних зборів учасників ТОВ «ІТС-Україна» від 30.06.2014 р. Відповідач підтверджує, що 21 травня 2014 року ОСОБА_1 написав заяву про вихід із числа учасників Товариства, яку зокрема надсилав Товариству та іншим учасникам товариства. Підставою для написання такої заяви став Договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ІТС-Україна» , укладений між позивачем та громадянином України ОСОБА_5 Відповідач вважає, що відчуживши корпоративні права ОСОБА_1 втратив правовий зв»язок з Товариством.

На думку відповідача позивач з невідомих причин досі вважає себе учасником Товариства, незважаючи на написану ним заяву про вихід з числа його учасників; ОСОБА_1 дійсно надсилались листи з вимогою про ознайомлення його з документацією Товариства, однак прибувши на згадуване ознайомлення позивач лише підтвердив те, що він відчужив корпоративні права Товариства громадянину ОСОБА_5 Відповідач вважає, що як учасник Товариства ОСОБА_1 реалізував своє право на вихід з його складу, подавши 21.05.2014 року заяву про вихід зі складу Товариства. Відповідач також пояснює, що відповідних змін (про вихід зі складу Товариства ОСОБА_1М.) до Статуту станом на час подання відзиву на позовну заяву внесено не було та вважає, що це не означає, що за позивачем і далі зберігаються права учасника Товариства. На думку відповідача з 21 травня 2014 року ОСОБА_1 не є учасником ТзОВ «ІТС-Україна». Відтак, права учасників товариства, зокрема і право на надання інформації про його діяльність, передбачене п.»г» ч.1 ст.10 Закону України «Про господарські товариства», ст.116 ЦК України та ч.1 ст.88 ГК України, поширюються на учасників і не поширюються на Позивача.

Окрім того, на думку відповідача той факт , що позивач досі вказаний як один із учасників Товариства «ІТС-Україна» відповідно до ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не спростовує іншого факту - факту виходу ОСОБА_1 зі складу Товариства і реалізації таким чином суб»єктивного корпоративного права на вихід зі складу учасників Товариства. На думку відповідача дані з ЄДР слід розглядати лише у тісному взаємозв»язку з наявними у матеріалах справи копіями Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ІТС-Україна», який укладений між Позивачем і громадянином України ОСОБА_5 та заявою Позивача про вихід з Товариства. Момент виходу учасника з товариства законодавство не пов»язує з реєстрацією змін до установчих документів, вважає відповідач.

Судом встановлено, що відповідно до Статуту (в новій редакції) Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТС-Україна», затвердженого зборами учасників Товариства «ІТС-Україна», протокол №6 від 06 листопада 2004 року, Голова зборів ОСОБА_6 ОСОБА_8, державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 17.11.2004 р. номер запису 1000468, чинному станом і на момент звернення позивача з позовом до суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІТС-Україна» створено на засадах угоди між фізичними особами шляхом об»єднання їх майна, коштів та підприємницької діяльності відповідно до Законів України «Про господарські товариства», «Про власність», інших нормативних актів України ( п.1.1 Статуту).

Відповідно до п.1.2 Статуту, учасниками Товариства (надалі «Учасники») є:

Громадянин України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_2, виданий 04.04.2002 року Шевченківським РВ УМВСУ у Львівській області, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Громадянин ОСОБА_9 ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_3, виданий 12.03.2002 р. Воєводою Підкарпатським (1), проживає: ОСОБА_10, Ряшівське воєводство, Ракшава 432.

Громадянин ОСОБА_9 ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_4, виданий 17.03.2002 р. Воєводою Підкарпатським (1), проживає: ОСОБА_10,37-100 Ланьцут, вул.Подзвєжинєц 86.

Відповідно до п.1.4 Статуту , місцезнаходження Товариства: 79059, Україна, м.Львів, вул.Хвильового, 31/51.

Товариство набуває прав юридичної особи з моменту його державної реєстрації (п.3.1 Статуту).

Учасниками Товариства є фізичні особи, які володіють частками в статутному капіталі Товариства ( п.4.1 Статуту).

Відповідно до п.4.2 Статуту, Учасники Товариства мають право :

а) брати участь в управлінні справами Товариства ;

б) брати участь у розподілі прибутку Товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з Учасників мають особи , які є Учасниками Товариства на початок строку виплати дивідендів;

в) вийти в установленому Статутом порядку з Товариства ;

г) одержувати інформацію про діяльність Товариства в порядку, встановленому виконавчим органом. Товариство на письмову вимогу Учасника надає йому для ознайомлення річні баланси, звіти Товариства про його діяльність, протоколи зборів;

г-1) відступити частку в статутному капіталі Товариства шляхом реалізації (відчуження) права на розпорядження своєю частковою іншому учаснику Товариства ; третім особам, Товариству;

д) переважне право на придбання частки Учасника, який її відступає;

е) переважне право на отримання продукції, товарів, послуг, робіт, виготовлюваних Товариством.

Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами Товариства.

Відповідно до п.4.4 Статуту Учасник припиняє відносини з Товариством шляхом відчуження (продажу, відступлення) своєї частки (її частини) одному або кільком учасникам Товариства, або третім особам, а в разі їх відмови шляхом відчуження своєї частки Товариству, або шляхом виходу з Товариства, в т.ч. в разі примусового виключення учасника з Товариства, або в разі звернення стягнення кредиторів нам всю частку учасника.

Учасник вправі (п.4.6 Статуту) продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам Товариства, третім особам або самому Товариству. Частка учасника Товариства може бути відчужена до повної її сплати лише в тій частині, в якій її вже сплачено.

Такий учасник повинен звернутися до Товариства з нотаріально посвідченою заявою про виключення його зі складу учасників Товариства у зв»язку з відступленням своєї частки іншому учаснику, третім особам або Товариству. Уповноважений орган Товариства на протязі 10 днів з дня отримання такої заяви, скликає позачергові Загальні збори учасників, на які виноситься питання про розгляд заяви учасника про відступлення ним своєї частки ( в т.ч. про виключення такого учасника зі складу Учасників Товариства у зв»язку із відступленням своєї частки), та про внесення змін до Статуту у зв»язку із зміною складу учасників.

Відповідно до п.4.7 Статуту Учасник має право вийти з Товариства, повідомивши Товариство про свій вихід не пізніше ніж за 15 робочих днів до виходу.

Нотаріально посвідчена заява про вихід учасника подається Товариству. Уповноважений орган Товариства на протязі 10 робочих днів з дня отримання заяви скликає позачергові Загальні збори учасників, на які виноситься питання про внесення змін до Статуту у зв»язку з виходом учасника. ОСОБА_12 позачергові Загальні збори учасників не скликаються уповноваженим органом Товариства за вимогою учасника Товариства на протязі 10 робочих днів, то це вправі зробити учасники , що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів.(п.п.4.7.1 п.4.7 Статуту).

Відповідно до п.5.1 Статуту майно Товариства складається з основних засобів та оборотних коштів, а також цінностей вартість яких відображена в балансі Товариства. Власністю Товариства є, зокрема, статутний капітал Товариства, що складається з вартості вкладів його учасників, тобто коштів та іншого майна, відображених у його балансі на момент створення ( п.п.5.1.1 п.5.1 Статуту).

Для забезпечення діяльності Товариства за рахунок вкладів учасників створюється Статутний капітал у розмірі 168 500,00 грн.

Статутний капітал Товариства поділений на частки учасників, що виражені в гривнях та у відсотках. ( п.п.5.2.1 п.5.2 Статуту).Відповідно до п.п.5.2.2 п.5.2 Статуту розміри частки кожного учасника Товариства становлять:

ОСОБА_6 ОСОБА_8 володіє часткою 58 975,00 грн., що становить 35% статутного капіталу;

ОСОБА_6 ОСОБА_12 володіє часткою 58 975,00 грн., що становить 35% статутного капіталу;

ОСОБА_1 володіє часткою 50 550,00 грн., що становить 30% статутного капіталу.

Управління Товариством здійснюють (п.6.1 Статуту): Загальні збори Товариства; Директор.

Відповідно до п.п.6.1.2 п.6.2, - загальні збори учасників Товариства є вищим органом Товариства. Загальні збори учасників складаються з учасників або з призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі. Загальні збори учасників обирають голову Товариства.

Відповідно до п.п.6.1.3 п.6.1 Статуту, до компетенції Загальних зборів учасників належить, зокрема, призначення та звільнення Директора, заступника директора Товариства.

Відповідно до п.10.1 зміни та доповнення до Статуту оформляються окремим додатком до нього, який є невід»ємною частиною Статуту, або викладаються у новій редакції, та підлягають державній реєстрації згідно вимог чинного законодавства.

Статут підписаний учасниками Товариства: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, справжність підписів яких засвідчено шостого листопада 2004 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_13 Зареєстровано в реєстрі за №№3716,3717,3718.

15 травня 2014 року укладено Договір купівлі-продажу частки в Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТС Україна» між громадянином України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі- продавець) з однієї сторони та громадянином України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер -НОМЕР_5, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_6 (надалі покупець), з другої сторони, далі разом «Сторони», окремо «Сторона», діючи добровільно, цілеспрямовано, свідомо, розумно та на власний розсуд, без будь-якого примусу як фізичного, так і психічного, не порушуючи прав третіх осіб, бажаючи реального настання правових наслідків, обумовлених нижче, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам»яті, усвідомлюючи значення своїх дій та керуючись ними, не помиляючись щодо обставин, обумовлених нижче, діючи без впливу обману, попередньо ознайомлені з приписами цивільного законодавства України, що регулюють укладений договір, та розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлені з вимогами діючого законодавства щодо недійсності угод, уклали цей договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному (складеному) капіталі (Корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТС Україна» (далі «Договір»), згідно якого (визначення термінів): «Товариство» - Товариство з обмеженою відповідальністю «ІТС Україна», зареєстроване виконавчим комітетом Львівської міської ради 06 червня 2003 року за номером запису 1 000468, ідентифікаційний код Товариства 32484309, місцезнаходження: Львівська область, м.Львів, вул.Хвильового, 31/51; «Корпоративні права» - право власності на статутний (складений) капітал юридичної особи, включаючи права на управління, отримання відповідної частки прибутку такої юридичної особи, а також активів у разі її ліквідації відповідно до законодавства, відповідно до п.1.1 якого (Договору) Продавець передає (відступає) у власність Покупцеві статутний (складений) капітал (корпоративні права) Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТС-Україна» у розмірі 30% (тридцяти відсотків Статутного капіталу), а Покупець приймає Статутний капітал та зобов»язується оплатити його вартість на умовах та в порядку, передбачених цим Договором.

«Товариство» є юридичною особою за законодавством України і має зареєстрований статутний (складений) капітал у розмірі 168 500,00 грн. (сто шістдесят вісім тисяч п»ятсот гривень 00 копійок) (надалі «Статутний капітал»), - п.1.2 Договору.

Відповідно до п.2.1 Договору Покупець зобов»язується сплатити Продавцю за частку, що складає 30% в Статутному капіталі Товариства, 50 550,00 (П»ятдесят тисяч п»ятсот п»ятдесят гривень 00 копійок).

Розрахунки за Статутний капітал здійснюються готівкою (п.2.2 Договору). Покупець сплачує суму грошових коштів за цим Договором в гривнях (п.2.3 Договору).

Відповідно до п.3.1 Договору: «Покупець гарантує, що на момент підписання цього Договору він є учасником Товариства, йому належить 30% (тридцять відсотків) Статутного (складеного) капіталу Товариства, що підтверджується Статутом Товариства, і Статутний капітал, який продається (відступається) Покупцю за цим Договором, нікому іншому не проданий, не подарований, не відчужений іншим способом, в спорі не перебуває, не є предметом обтяження, прав щодо неї у третіх осіб не має».

Продавець гарантує, що Статутний капітал, який продається (відступається), ним повністю сплачений до укладення цього Договору ( п.3.2). Продавець стверджує, що повідомив Покупця про всі істотні обставини, які мають відношення до Товариства, та які могли вплинути на волю Покупця щодо укладення цього Договору ( п.3.3).

Відповідно до п.3.7 Договору право власності на Статутний капітал переходить до Покупця в день підписання Сторонами договору.

У випадку порушення зобов»язання, що виникає з цього Договору, Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним в Україні законодавством ( п.4.1).

Відповідно до п.8.1 цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Покупцем і Продавцем та діє до повного виконання Сторонами всіх зобов»язань за цим Договором.

Договір від «Продавця» підписаний ОСОБА_1; від «Покупця» - ОСОБА_5.

21 травня 2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_14 засвідчено справжність підпису ОСОБА_1, який зроблено у присутності нотаріуса на Заяві (зареєстровано в реєстрі за №1938), адресованій «до відома всіх, кого це може стосуватись), Загальним зборам Учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТС Україна», ідентифікаційний код 32484309, місцезнаходження: м.Львів,вул.Хвильового, 31/51) наступного змісту: «Я,гр.ОСОБА_1, учасник Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТС-Україна», повністю розуміючи значення і правові наслідки своїх дій та без будь-якого тиску, відповідно до власного волевиявлення цією заявою повідомляю про свій вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТС-Україна» за особистим бажанням у зв»язку з продажем належної мені частки у Статутному капіталі Товариства в розмірі 30% (тридцять) грн.ОСОБА_5 (28.03.1970 року, податковий номер НОМЕР_5, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_6).

Зміст ст.148 Цивільного Кодексу України мені, нотаріусом роз»яснено.».

У листі, датованому 21 травня 2014 року та адресованому Голові Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТС-Україна» ОСОБА_6 Фроанцішеку, ОСОБА_15, Ряшівське воєводство, Ракшава 432, копія якого адресована також Учаснику Товариства з обмеженою і відповідальністю «ІТС-Україна» ОСОБА_7 ОСОБА_12, ОСОБА_10,37-100 Ланьцут, вул.Подзвєжинєц 86, підписаному ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ,повідомлялось учасників Товариства, зокрема про те, що на підставі договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТзОВ «ІТС-Україна», укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, останній придбав 30% частки у Статутному капіталі Товариства, а відтак про обов»язок скликання загальних зборів учасників для прийняття ОСОБА_5 до числа учасників Товариства «ІТС-Україна», виключення з числа учасників у зв»язку із продажем частки ОСОБА_1 та затвердження нової редакції Статуту Товариства у зв»язку із зміною учасників.

Окрім того, у зазначеному листі ОСОБА_1 нагадував, що 06 травня 2014 року ним була подана заява про звільнення за власним бажанням з посади директора ТзОВ «ІТС-Україна» та що вказана заява про звільнення зареєстрована 06 травня 2014 року у вхідній кореспонденції ТзОВ «ІТС-Україна» та скеровувалась поштою на адресу перелічених учасників Товариства. Відтак, у зазначеному листі ОСОБА_1 , керуючись п.п.4.6, 6.1.3, 6.1.13 Статуту ТОВ «ІТС-Україна» вимагав скликання позачергових Загальних зборів учасників Товариства на порядок денний яких поставити , зокрема такі питання: про виключення з числа учасників Товариства у зв»язку із продажем частки ОСОБА_1; про прийняття до числа учасників Товариства у зв»язку з придбанням 30% частки у Статутному капіталі Товариства ОСОБА_5; про затвердження нової редакції Статуту Товариства у зв»язку із зміною складу учасників; про призначення директора Товариства.

У Додатках до листа значаться: акт про ухилення від проведення Загальних зборів учасників від 20.05.2014 рооку; договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТзОВ «ІТС-Україна» від 15 травня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5; заява ОСОБА_5 про прийняття до складу учасників ТзОВ «ІТС-Україна»; нотаріальна заява ОСОБА_1 про виключення зі складу учасників ТзОВ «ІТС-Україна»; розпорядження про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТзОВ «ІТС-Україна».

Докази скерування зазначеним у листі адресатам листа від 21 травня 2014 року та документів, знаходяться у матеріалах справи. Відповідач по справі підтверджує факт подання позивачем договору купівлі-продажу частки у Статутному капіталі від 15.05.2014р., нотаріально посвідченої заяви про вихід з числа учасників товариства заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади директора Товариства.

Загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТС-Україна», які відбулись 30 червня 2014 року (протокол №1/2014) вирішили звільнити ОСОБА_1 з посади директора Товариства з 30.06.2014 року та з 01.07.2014 року призначити директором Товариства ОСОБА_4. (наказ по Товариству на призначення ОСОБА_16 директором товариства від 01.07.2014 р. №01 в матеріалах справи).

29.10.2014 року Товариство «ІТС-Україна» звернулось із заявою до Відділення поштового зв»язку Львів 59 Поштамту-Центру поштового зв»язку №1 м.Львів Львівська дирекція Українського державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта» (79059, м.Львів, вул.Мазепи,26) у якому інформуючи про те, що не має можливості фактично отримувати кореспонденцію за адресою 79068 АДРЕСА_1, яка залишається юридичною адресою Товариства «ІТС-Україна», повідомляючи про зміну керівника з 30.06.2014 року, просило переадресовувати всю кореспонденцію, що вказана на ім»я ТзОВ «ІТС-Україна» на поштову адресу:79020 м.Львів, проспект В.Чорновола 67Г, оф.45. Оплату необхідних витрат за переадресацію кореспонденції Товариство гарантувало, а також просило видавати кореспонденцію, яка надходить ТОВ «ІТС-Україна» безпосередньо керівнику ОСОБА_4, або іншій особі, яка матиме від керівника товариства довіреність. У зв»язку із наведеним, у листі повідомлялось, що всі видані раніше доручення та/або інші документи, які уповноважували окремих осіб на отримання від імені ТОВ «ІТС-Україна» поштової кореспонденції втрачають чинність та відкликаються.

Відповідно до статей 17 та 22-1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», та у зв»язку із розглядом даної справи, за запитом господарського суду отримано Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на дату поступлення позовної заяви на розгляд до суду (06.07.2016 року). За даними Спеціального витягу: Товариство з обмеженою відповідальністю «ІТС-Україна» в статусі юридичної особи включено до ЄДР, ідентифікаційний код юридичної особи 32484309; місцезнаходження юридичної особи :79068, АДРЕСА_2.; дата державної реєстрації юридичної особи : 06.06.2003; прізвище, ім»я, по-батькові керівника юридичної особи : ОСОБА_4; перелік засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі прізвище, ім»я, по-батькові, місце проживання, якщо засновник фізична особа; найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код юридичної особи, якщо засновник юридична особа: ОСОБА_6 ОСОБА_8, індекс 37100, Ракшава,432, Ряшівське воєводство, ОСОБА_10, розмір внеску до статутного фонду 58975,00 грн.; ОСОБА_7 ОСОБА_12, індекс 37100, Позвєжинєц,86, Ланьцут, ОСОБА_9, розмір внеску до статутного фонду 58975,00 грн.; ОСОБА_1, індекс 79059, АДРЕСА_3, розмір внеску до статутного фонду 50550,00 грн.

При прийнятті рішення суд виходив із наступного.

Згідно зі ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, зокрема, одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Відповідно до положень ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами.

ГК України також передбачає право учасників господарського товариства одержувати інформацію про діяльність такого товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надати йому для ознайомлення річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства тощо (ч. 1 ст. 88 ГК України).

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" на основі даних бухгалтерського обліку підприємства зобов'язані складати фінансову звітність. Фінансову звітність підписують керівник та бухгалтер підприємства. Фінансова звітність підприємства (крім бюджетних установ, представництв іноземних суб'єктів господарської діяльності та суб'єктів малого підприємництва, визнаних такими відповідно до чинного законодавства) включає: баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал та примітки до звітів.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" звітним періодом для складання фінансової звітності є календарний рік, а відповідно до положень ст. 14 цього Закону підприємства зобов'язані подавати квартальну та річну фінансову звітність органам, до сфери управління яких вони належать, трудовим колективам на їх вимогу, власникам (засновникам) відповідно до установчих документів, якщо інше не передбачено цим Законом. Органам виконавчої влади та іншим користувачам фінансова звітність подається відповідно до законодавства. Термін подання фінансової звітності встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п «г» п.4.2 Статуту Учасники Товариства мають право одержувати інформацію про діяльність Товариства в порядку, встановленому виконавчим органом. Товариство на письмову вимогу Учасника надає йому для ознайомлення річні баланси, звіти Товариства про його діяльність, протоколи зборів.

Згідно з вимогами чинного законодавства не передбачено обов'язку товариства надавати учаснику запитувану ним інформацію у письмовому вигляді (у вигляді ксерокопій), а лише встановлено обов'язок надавати учаснику товариства для ознайомлення визначену законом інформацію, з якої вже сам учасник має право робити виписки, фотографії, копії. ( така правова позиція висловлена у постанові від 21.01.2015 у справі № 3-208гс14 Верховним Судом України).

Як встановлено судом, 15 травня 2014 року укладено Договір купівлі-продажу частки в Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТС Україна» між громадянином України ОСОБА_1 (продавець), з однієї сторони, та громадянином України ОСОБА_5 (покупець), з другої сторони, складений у простій письмовій формі, відповідно до п.1.1 якого Продавець передає (відступає) у власність Покупцеві статутний (складений) капітал (корпоративні права) Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТС-Україна» у розмірі 30% (тридцяти відсотків Статутного капіталу), а Покупець приймає Статутний капітал так зобов»язується оплатити його вартість на умовах та в порядку, передбачених цим Договором.

Відповідно до п.3.7 Договору право власності на Статутний капітал переходить до Покупця в день підписання Сторонами договору.

Матеріалами у справі підтверджується , що 21 травня 2014 року ОСОБА_1 повідомив двох інших учасників Товариства ( ОСОБА_6 і ОСОБА_7Х) про укладення 15 травня 2014 року Договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ІТС-Україна», скерувавши їм відповідного листа з додатками (серед скерованих документів і договір купівлі-продажу та нотаріально посвідчена заява про вихід з числа учасників товариства ОСОБА_1 від 21.05.2014 року на ім.»я загальних зборів ТОВ «ІТС-Україна» за адресою:м.Львів, вул..Хвимльового, 31/51). Заперечень проти відчуження ОСОБА_1 належної йому частки в статутному капіталі Товариства третій особі ( гр..ОСОБА_5О.) учасники Товариства ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не висловили .

Правомірність укладення договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТС-Україна» в судовому порядку не оскаржено, зазначене підтвердив в судовому засіданні представник позивача, який також ствердив про проведення оплати з боку покупця продавцю за цим договором та про відсутність між продавцем та покупцем спору з цього питання, доказів зворотнього відповідач суду таж не надав.

Слід також зауважити, що відповідно до частин першої та четвертої статті 209 Цивільного кодексу України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. На вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений.

З огляду на те, що законодавством не передбачено обов'язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства, такий договір може бути засвідчений нотаріально лише за бажанням його сторін.

Статтею 7 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції на дату укладення договору) встановлено, що зміни, які сталися в установчих документах товариства і які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, підлягають державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної реєстрації товариства. Товариство зобов'язане протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення про внесення змін до установчих документів повідомити орган, що провів реєстрацію, для внесення необхідних змін до державного реєстру.

Відповідно до ч. 5 ст. 89 Цивільного кодексу України встановлено, що зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації.

Пунктом 2.6 Пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2016 року N 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» передбачено, що право власності на частку в статутному капіталі ТОВ або ТДВ у третьої особи виникає з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін (стаття 363 ЦК України). Набуття права власності на частку в статутному капіталі надає третій особі право на вступ до ТОВ.

Право участі у ТОВ або ТДВ є особистим немайновим правом, а отже, автоматичного набуття статусу учасника товариства у зв'язку з набуттям третьою особою права власності на частку в статутному капіталі не відбувається.

Право безпосередньої участі у ТОВ або ТДВ третя особа набуває тільки з моменту вступу до товариства, що має бути підтверджено відповідним рішенням загальних зборів учасників товариства.

Закон не пов'язує момент виникнення права участі у ТОВ або ТДВ з моментом державної реєстрації відповідних змін у складі учасників ТОВ або ТДВ. Водночас, згідно з положеннями статті 89 ЦК України відомості про зміни у складі учасників ТОВ або ТДВ підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру. Правові наслідки наявності або відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному реєстрі визначено Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

ОСОБА_12 товариство після прийняття рішення про внесення змін до установчих документів (зміна складу учасників) не повідомило орган, що здійснив реєстрацію, для внесення необхідних змін до Єдиного державного реєстру, новий учасник має право звернутися до господарського суду з позовом про зобов'язання товариства вчинити дії щодо державної реєстрації змін в установчих документах товариства у зв'язку зі зміною у складі учасників товариства на підставі статті 7 Закону України "Про господарські товариства".

Однак, зобов»язання Товариства «ІТС-Україна» до вчинення дій щодо державної реєстрації змін в установчих документах товариства не є предметом спору у даній справі. Суд розглядає спір в межах заявлених вимог.

Згідно із ст.10 Закону України Про господарські товариства учасники товариства мають право, зокрема, вийти у встановленому порядку з товариства.

Право учасника на вихід з товариства не залежить від згоди товариства чи інших його учасників.

Вихід учасника з товариства зумовлює припинення корпоративних відносин між учасником і товариством.

Правовим наслідком виходу учасника є виникнення у товариства обов'язків щодо здійснення з ним розрахунків на його вимогу.

Згідно п.28 постанови №13 Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. Про практику вирішення судоми корпоративних спорів вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв'язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідальній посадовій особі або вручення заяви цим особам органом зв'язку. Така правова позиція Вищого господарського суд України, висловлена зокрема у постанові від 09.03.2010 року у справі №24/58.

ОСОБА_1, як учасник Товариства, реалізував своє право на вихід зі складу його учасників, подавши 21.05.2014 року заяву про вихід зі складу Товариства. Про своє волевиявлення на вихід зі складу учасників Товариства ОСОБА_1 повідомив також двох інших учасників Товариства , скерувавши їм листа від 21.05.2014 року з відповідними документами. Слід зауважити, що Товариство зареєстровано за місцем проживання ОСОБА_1, який, крім того, станом на дату подання заяви про вихід, був директором Товариства.

Отже, станом на момент звернення ОСОБА_1 з позовною заявою до господарського суду про зобов»язання ТОВ «ІТС-Україна» надати інформацію про діяльність товариства позивач вже не був учасником товариства, корпоративні відносини позивача з товариством припинилися.

Слід зауважити, що листи на які посилається позивач про звернення до відповідача про надання йому для ознайомлення документів про діяльність товариства, датовані починаючи з жовтня 2015 року, тобто, коли корпоративні відносини позивача з товариством припинилися.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач вказує саме на наявність корпоративних відносин з відповідачем, ТОВ «ІТС-Україна». Вбачається, що предметом спору у даній справі є зобов»язання відповідача до надання позивачу для ознайомлення документів які стосуються діяльності товариства з підстав порушення останнім вимог закону та прав і охоронюваних законом інтересів позивача, як учасника товариства «ІТС-Україна».

Незалежно від суб'єктного складу, якщо учасник (акціонер) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то такий спір підвідомчий господарським судам (таку правову позицію висловлено в постановах Верховного Суду України у справах №№ 3-327гс15, 3-207гс14).

У п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних прав» зазначено, що при вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб»єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з»ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

Корпоративні права включають в себе не тільки передбачені законом та установчими документами господарського товариства права учасника на участь в управлінні діяльністю товариства, а й правомочності, що виникають з права власності на частку у статутному капіталі господарського товариства.

Право на звернення до господарського суду з позовом процесуальний закон пов»язує з наявністю суб»єктивного матеріального права та інтересу, що порушуються або не визнаються, та на захист яких подано позов За наявності такого права та інтересу спір підлягає розгляду судом по суті.

Водночас, відсутність права та охоронюваного законом інтересу у заявника або недоведеність факту його порушення є підставою для відмови в позові.

Позивачем не доведено порушення відповідачем його (позивача) корпоративних прав як учасника Товариства, що тягне за собою ухвалення рішення про відмову в позові.

Доводи скаржника про те, що він є учасником товариства тому, що зміни до установчих документів щодо складу учасників не зареєстровані, також є необґрунтованими.

У постанові №13 Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. вказано, що у разі, якщо товариство не вчиняє дії у зв'язку з поданням учасником заяви про вихід з товариства (не вирішується питання про внесення змін до установчих документів товариства, про їх державну реєстрацію), учасник товариства вправі звернутися до суду з позовом про зобов'язання товариства до державної реєстрації змін у зв'язку із зміною у складі учасників товариства на підставі ст.7 Закону Про господарські товариства.

Момент виходу учасника з товариства законодавство не пов'язує з реєстрацією змін до установчих документів. Вихід учасника з товариства є лише підставою для внесення змін до установчих документів та їх державної реєстрації. Невнесення змін до установчих документів, не проведення державної реєстрації змін до установчих документів не може вплинути на волевиявлення учасника,позбавити чи обмежити учасника вільно розпорядитися своїми корпоративними правами, зокрема, вийти з товариства. Невнесення змін до установчих документів, не проведення державної реєстрації змін до установчих документів не означає, що учасник, який у встановленому порядку вибув з товариства, автоматично повертається в число учасників.

Посилання позивача на те, що Товариством не вчинено жодних дій на визнання права ОСОБА_5 на частку в статутному капіталі ( пояснення вх.№37735/16 від 21.09.16р. ) не впливає на ухвалення судом рішення про відмову в позові, оскільки: по-перше, суд розглядає спір в межах заявлених вимог ( підстава та предмет позову сформульовані у позовній заяві); по-друге позивачем не надано доказів щодо надання ОСОБА_5 повноважень позивачеві на захист його прав та інтересів.

Крім того, в порядку ч.4 ст.22 ГПК України позивачем не подавалась заява про зміну , зокрема, підстав позову. Суд розглядає спір з підстав, наведених у позовній заяві, чи заяві про зміну підстав позову, яка подана до початку розгляду спору по суті.

Відповідно до ст.ст.33,34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести та підтвердити належними та допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються заявлені нею вимоги чи заперечення на позов.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.1, 2, 4-3, 12, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повний текст рішення виготовлено 26.09.2016 р.

Суддя Кітаєва С.Б.