ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30.09.2016 Справа № 907/635/16

Суддя Йосипчук О.С. , розглянувши матеріали

за позовом: ОСОБА_1, м.Перечин

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Перечинський "Стеатит", м.Перечин

про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства та скасування змін до установчих документів (із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 29.09.2016р.)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, м.Перечин звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перечинський "Стеатит", м.Перечин про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства та скасування змін до установчих документів (із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 29.09.2016р.).

Вказана позовна заява від 27.09.2016р. підлягає поверненню без розгляду з огляду на наступне.

Заявником не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до вимог п.2 ст.57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 ГПК України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при подані позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до "Правил надання послуг поштового зв'язку", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо)

Згідно пунктів 59 та 61 "Правил надання послуг поштового зв'язку", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. № 270, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Таким чином належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Разом з тим, доданий позивачем до позовної заяви опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг, зокрема касовий чек ПН 55, не можуть слугувати належними доказами надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів в силу настуаного. В позовній заяві, в описі вкладення в поштовий конверт та в зазначеному касовому чеку містяться розбіжності в юридичній адресі відповідача. Зокрема, згідно позовної заяви, юридичною адресою ТОВ "Перечинський "Стеатит", зазначена адреса:м.Перечин, вул.Червоноармійська, 33, в той час, як згідно опису вкладення в поштовий конверт, копія позовної заяви була направлена відповідачу в м. Перечин, вул. Ужанська, 33, а згідно касового чека, копія позовної заяви була надіслана в с.Ворочево, Перечинського району.

Таким чином, матеріалами позову не підтверджується факт поінформованості відповідача про позов проти нього, а це, у свою чергу, є суттєвом порушенням процесуального закону, що слугує підставою для повернення позову без розгляду відповідно п.6 ст.63 ГПК України.

Далі, як вбачається із прохальної частини позовної заяви (із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 29.09.2016р.), позивач - ОСОБА_1, м.Перечин звернулася із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перечинський "Стеатит", м.Перечин про:

- визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства;

- скасування державної реєстрації змін до установчих документів;

- скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу.

Тобто позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

А, згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, -у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Виходячи із ч.2 ст.4 зазначеного Закону, за подання до господарського суду позовних заяв немайнового характеру, ставка судового збору становить 1

ррозмір мінімальної заробітної плати.

Поряд з цим, згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Вищевказане підтверджується також п. 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 року, в якому чітко зазначено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (абзац другий частини третьої статті 6 Закону).

Досліджуючи матеріали позову на предмет дотримання формальних вимог звернення до суду із позовом, судом встановлено, що до матеріалів позовної заяви від 27.09.2016р. заявником не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, додана до матеріалів позовної заяви квитанція №124760 від 06.09.2016р. свідчить про сплату 4131 грн. судового збору при необхідних 4134 грн.

Окрім того, відповідно до п.2.21 вищезазначеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України, оригінал платіжного доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Долучена до матеріалів позовної заяви зазначена квитанція про сплату судового збору у розмірі 4131 грн. не містить відомостей про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. В призначенні платежу зазначено: "... 101, , судовий збір за поз.", тобто у квитанції відсутня інформація про сплату судового збору за позовом щодо відповідача.

До того ж позовна заява датована 27.09.2016р. тоді як платіжний документ - квитанція №124760 - 06.09.2016р., що породжує сумнів у спроможності доказу сплати заявником за даним розрахунковим документом судового збору за поданою позовною заявою від 27.09.2016р.

Вище зазначені обставини є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі п. 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п. 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву від 27.09.2016р. на 8 аркушах та додані до неї документи на 58 аркушах повернути без розгляду заявнику.

Суддя Йосипчук О.С.

' ` Ё[: Pу7