ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб-сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 р. Справа № 923/802/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., при секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Херсон

про стягнення 14094,69 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - представник Юхно Я.О., довіреність №01-4/57 від 30.12.2015р.;

від відповідача - не з'явився.

Суть спору: публічне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" (позивач) звернулося до господарського суду Херсонської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач), в якій просить стягнути вартість безпідставно набутого майна в розмірі 12945,44 грн. за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст.ст. 536, 1212, 1213, 1214 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 27.07.2016р. порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 25.08.2016р.

Надалі, у зв'язку із неявкою сторін, неподанням відповідачем витребуваних доказів та необхідністю отримання спеціального витягу з ЄДР щодо реєстраційних даних відповідача, розгляд справи було відкладено на 22.09.2016р.

Відповідач не проявив свого відношення до позовних вимог, відзиву на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав, не зважаючи на ті обставини, що він належним чином повідомлявся судом про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідач до суду вдруге не з'явився, копії ухвал про порушення справи від 27.07.2016р. та відкладення розгляду справи від 25.08.2016р., які були направлені судом на юридичну адресу відповідача (73000, АДРЕСА_1) повернулись до суду з поміткою поштового підприємства "За зазначеною адресою не проживає".

Відповідно до витягу з ЄДРЮОФОП, здійсненим господарським судом Херсонської області, місцезнаходження ФОП ОСОБА_1 значиться - 73000, АДРЕСА_2.

Таким чином, ухвали суду були надіслані відповідачу за належною юридичною адресою, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до п.3.9.1, 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі, якщо копію ухвали про порушення провадження у справі, призначення її до розгляду, відкладення розгляду справи було надіслано за належною адресою (повідомленою стороною, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представника сторони справа може бути розглянута без його участі, якщо неявка представника не перешкоджає вирішенню спору.

Суд повідомляв відповідача про час і місце розгляду справи за адресою зазначеною в ЄДР. Відповідач, з огляду на наведений зміст Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, неявка представника сторони у судове засідання може бути підставою для відкладення розгляду справи, коли з-за такої неявки неможливо розглянути певну справу.

Отже, неявка у судове засідання представника відповідача не унеможливлює розгляд справи № 923/802/16, не є підставою для відкладення її розгляду.

За таких обставин, відповідно до статті 75 ГПК України, справа розглядається без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 22.09.2016р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, на підставі договору міни від 05 серпня 2002 року, має у власності виробниче приміщення площею 112,2 м. кв., що знаходиться по АДРЕСА_3, яке опалюється внутрішньодомовою системою опалення, підключеною до теплових мереж ПАТ "«Херсонська ТЕЦ".

Всупереч вимогам ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які зобов'язують споживача теплової енергії укласти договір з теплопостачальною організацією на поставку тепла, та незважаючи на листи, які направлялись позивачем відповідачу з пропозицією укласти договір на постачання теплової енергії, відповідач до сих пір відповідний договір не уклав.

Відповідно до статті 1 Закону «Про теплопостачання», тариф (ціна) на теплову енергію - грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Регулювання тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії з урахуванням змін цін на енергоносії та інших витрат визначено статтею 15 цього ж Закону одним із основних завданнями державного регулювання діяльності у сфері теплопостачання.

Господарським кодексом України, Законом України «Про ціни та ціноутворення», іншими законодавчими актами встановлено, що в Україні діють вільні та регульовані ціни. Наведені норми свідчать, що вартість послуг з постачання теплової енергії відноситься до сфери регульованих цін і встановлюється уповноваженим державним органом.

Частиною шостою статті 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Статтею 632 Цивільного кодексу України визначено, що у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Крім того, ПАТ «Херсонська ТЕЦ» направляло відповідачу листи-повідомлення щодо зміни тарифів №06-1/2362 від 20.11.2015 року, №06-1/166 від 21.01.2016 року, №06-1/476 від 23.02.2016 року (а.с. 12-14).

Вартість послуг з теплопостачання, що застосовувалась ПАТ «Херсонська ТЕЦ» протягом листопада-грудня 2015 року затверджена постановою №2690 від 29.10.2015р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг України, протягом січня 2016 року - постановою №2863 від 26.11.2015р., протягом березня 2016 року - постановою №54 від 28.01.2016 року.

Попри відсутність договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, позивач, в період з листопада 2015 року по березень 2016 року, здійснив поставку теплової енергії відповідачеві, в наступних об'ємах:

ДатаКількість поставлених Г.кал.Тариф за 1 Г.кал., в грн.Сума, в грн. з ПДВ
Листопад 2015 року1.171615,412268,04
Грудень 2015 року1,711615,413314,82
Січень 2016 року2,161581,714099,79
Лютий 2016 року1,251525,602088,40
Березень 2016 року1,161525,602123,64

На загальну суму 14094,69 грн. (чотирнадцять тисяч дев'яносто чотири) грн. 69 коп.

Згідно з даними бухгалтерії позивача (розрахунок заборгованості) сума боргу за поставлений товар складає 14094,69 грн. (Дванадцять тисяч дев'ятсот сорок п'ять грн. 44 коп.).

Таким чином, в результаті несплати послуг за централізоване опалення, яким відповідач фактично користувався увесь час, він безпідставно набув майно позивача, вироблене у вигляді теплової енергії. В результаті цього між позивачем і відповідачем виникли позадоговірні цивільно-правові зобов'язання, що регулюються ст. 1212 ЦК України. Так, згідно із вищезазначеною статтею ЦК України, особа, що набула майно або зберігала його без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Але теплова енергія, якою користувався відповідач, не може бути повернута позивачу, а тому у відповідності із п. 2 ст. 1213 ЦК України, останньому повинна бути відшкодована вартість безпідставно набутого майна, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

За правилами ч. 1 ст. 32, ст. 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, дослідивши матеріали даної справи, оцінивши відповідно до вимог ст. 43 ГПК України надані сторонами докази та проаналізувавши їх згідно з вимогами діючого законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору відшкодовуються йому за рахунок відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представника позивача про дату складення повного рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (73000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (73036, м. Херсон, Бериславське шосе, 1, , р/р 6572 в ХОУ АТ "Державний ощадний банк України", МФО 352457) 14094,69 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію та гаряче водопостачання.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (73000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (Бериславське шосе, 1, м. Херсон, , р/р 3447 в ПАТ "БТА БАНК", МФО 321723) 1378,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26.09.2016 р.

Суддя С.В. Нікітенко