РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2016Справа № 910/7357/15-г
За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський зерновий порт"

до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Літвінов Артем Володимирович

2. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Літвінова Тетяна Віталіївна

3. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання іпотеки припиненою та зобов'язання вчинити дії,

За зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський зерновий порт"

за участю Прокуратури міста Києва

про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників учасників судового процесу:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Протасов С.В. (представник за довіреністю від 11.01.2016р.); - Яценко С.А. (представник за довіреністю від 11.01.2016р.);

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): Литвинов С.І. (представник за довіреністю від 18.07.2016р.), Ханович К.В. (представник за довіреністю від 18.07.2016р.);

від третьої особи-1: не з'явились;

від третьої особи-2: не з'явились;

від третьої особи-3: Цуканова С.Г. (представник за довіреністю №27-27952/16 від 22.06.2016р.);

від прокуратури: Лиховид О.С. (службове посвідчення №041073 від 03.02.2016р.)

В судовому засіданні присутня представник АТ «Укрексімбанк» Ференець А.В.

Обставини справи:

У березні 2015 року ТОВ "Іллічівський зерновий порт" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ "Дельта Банк", в якому просило (з урахуванням заяви від 26.05.2015) визнати іпотеку за іпотечним договором №ВКЛ-2010667/1/S-1 від 04.10.2013 такою, що припинена; визнати іпотеку за іпотечним договором № НКЛ-2010667/S-1 від 27.06.2012 такою, що припинена; визнати іпотеку за іпотечним договором №ВКЛ-2010667/3/S1 від 06.12.2013р. такою, що припинена; зобов'язати ПАТ "Дельта Банк" звернутися до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича з заявою про виключення з державних реєстрів запису щодо обтяження та заборони земельної ділянки загальною площею 5,4253 га з цільовим призначення - для розміщення олійножиркомбінату, що розташована за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 46, кадастровий номер - :03:001:0012, накладеною на підставі іпотечного договору №ВКЛ-2010667/1/S-1 від 04.10.2013р.; зобов'язати ПАТ "Дельта Банк" звернутися до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова Артема Володимировича з заявою про виключення з державних реєстрів запису щодо обтяження та заборони земельної ділянки загальною площею 5,4253 га з цільовим призначення - для розміщення олійножиркомбінату, що розташована за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 46, кадастровий номер - :03:001:0012 накладеною на підставі іпотечного договору №НКЛ-2010667/S-1 від 27.06.2012р.; зобов'язати ПАТ "Дельта Банк" звернутися до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінової Тетяни Віталіївни з заявою про виключення з державних реєстрів запису щодо обтяження та заборони земельної ділянки загальною площею 5,4253 га з цільовим призначення - для розміщення олійножиркомбінату, що розташована за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 46, кадастровий номер - :03:001:0012 накладеною на підставі іпотечного договору №ВКЛ-2010667/3/S1 від 06.12.2013р.

У квітні 2015 року ПАТ "Дельта Банк" звернулося до господарського суду із зустрічними позовними вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки оціночною вартістю 524 663 600,00 грн. за іпотечним договором №НКЛ-2010667/S-1 від 27.06.2012 шляхом набуття права власності та визнання за ПАТ "Дельта Банк" права власності на земельну ділянку площею 5,4253 га, розташовану за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 46, кадастровий номер :03:001:0012.

27.04.2015р. ПАТ "Дельта Банк" подало заяву про зменшення позовних вимог, у якій зазначило, що відповідно до звіту суб'єкта оціночної діяльності Українська універсальна біржа, зробленого на замовлення ПАТ "Дельта Банк", оціночна вартість предмету іпотеки станом на 24.04.2015р. визначена у розмірі 19 870 704,00 грн., у зв'язку з чим банк просив господарський суд звернути стягнення на предмет іпотеки оціночною вартістю 19 870 704,00 грн. за договором №НКЛ-2010667/S-1 від 27.06.2012р. шляхом набуття ПАТ "Дельта Банк" права власності на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 5,4253 га, розташовану за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 46, кадастровий номер :03:001:0012.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.06.2015р. (суддя Спичак О.М.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2015р. (колегія суддів у складі: суддя Баранець О.М. - головуючий, судді Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г.), у задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості ТОВ "Іллічівський зерновий порт" перед ПАТ "Дельта Банк" за договором кредитної лінії №НКЛ-2010667 від 27.06.2012р., розмір якої станом на 31.03.2015р. складає загалом 465 697 831,61 грн. (350 000 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 2 970 518,11 грн. - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту, 31 465 969,28 грн. - сума заборгованості за відсотками, 543 928,58 грн. - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; 80 500 000,00 грн. - розмір штрафу, 185 110,18 грн. - сума 3% від суми простроченого кредиту; 32 305,46 грн. - сума 3% від суми прострочених процентів) звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №НКЛ-2010667/S-1 від 27.06.2012р., а саме: на земельну ділянку площею 5,4253 га, розташовану за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 46, кадастровий номер - :03:001:0012, за заставною вартістю 524 663 600,00 грн., шляхом набуття ПАТ "Дельта Банк" права власності на вказану земельну ділянку, цільове призначення якої для розміщення олійножиркомбінату. В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Ухвалою від 31.07.2015р. суддею Спичак О.М. було скасовано заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 06.04.2015р. по справі №910/7357/15-г.

31.07.2015р. Господарським судом міста Києва було видано накази на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.06.2015р., яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2015р.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.09.2015р. рішення Господарського суду міста Києва від 08.06.2015р. та постанова Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2015р. були скасовані, а справа №910/7357/15-г була передана на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням керівника апарату Кривенко О.М. від 30.09.2015р. матеріали справи №910/7357/15-г було призначено на повторний автоматичний розподіл.

Проведеним 30.09.2015р. повторним автоматичним розподілом матеріали справи №910/7357/15-г були передані на розгляд судді Морозову С.М., про що свідчить наявний в справі протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2015р. прийнято справу №910/7357/15-г до провадження суддею Морозов С.М., розгляд справи призначено на 13.10.2015р.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 13.10.2015р. у справі №910/7357/15-г призначено судову економічну експертизу, проведення якої у встановлений законом строк доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі на час проведення судової економічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2015р. поновлено провадження у справі №910/7357/15-г, погоджено експертній установі проведення судової економічної експертизи у строк понад три місяці, зобов'язано учасників судового процесу забезпечити безперешкодний доступ до об'єкту дослідження та належні умови праці для проведення обстеження, а також надати суду необхідні для проведення судової експертизи документи та зупинено провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2016р. поновлено провадження у справі №910/7357/15-г, зобов'язано учасників судового процесу забезпечити безперешкодний доступ до об'єкту дослідження та належні умови праці для проведення обстеження, а також надати суду необхідні для проведення судової експертизи документи та зупинено провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2016р. поновлено провадження у справі №910/7357/15-г, зобов'язано учасників судового процесу забезпечити прибуття експерта із експертної установи на місцевість для обстеження об'єкту дослідження, безперешкодний доступ до об'єкту дослідження та належні умови праці, а також повернення експерта до експертної установи та зупинено провадження у справі.

Листом від 25.07.2016р. Господарський суд міста Києва звернувся до експертної установи з проханням повідомити про стан проведення судової експертизи.

27.07.2016р. до суду від Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" надійшло клопотання про витребування від експертної установи матеріалів справи №910/7357/15-г та поновлення провадження у даній справі.

10.08.2016р. до суду від експертної установи надійшов лист №19400/15-41 від 05.08.2016р., відповідно до змісту якого повідомляється, що 15.06.2016р. судовим експертом Савчак В.В. складено повідомлення про неможливість надання висновку судової оціночно-будівельної експертизи №19400/15-41.

17.08.2016р. матеріали справи повернуто до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2016р. поновлено провадження у справі №910/7357/15-г та призначено її до розгляду на 13.09.2016р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.09.2016р. розгляд справи відкладено до 20.09.2016р.

16.09.2016р. відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) через канцелярію Господарського суду м. Києва було подано клопотання про залучення доказів до матеріалів справи, а саме Звіту про грошову експертну оцінку земельної ділянки та Рецензії на вказаний Звіт.

20.09.2016р. позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) через канцелярію Господарського суду м. Києва були подані заява про зміну предмету позову, клопотання про призначення судової земельно - технічної експертизи, клопотання щодо надання пояснень експертом, та письмові пояснення.

20.09.2016р. відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб через канцелярію Господарського суду м. Києва були подані письмові пояснення.

Також 20.09.2016р. через канцелярію Господарського суду м. Києва була подана заява АТ «Укрексімбанк» про вступ у справу в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

В судовому засіданні Господарським судом міста Києва судом розглянуто заяву позивача (відповідача за зустрічним позовом) по зміну предмету позову у справі № 910/7357/15-г, відповідно до якої позивачем за первісним позовом заявлено вимоги до відповідача за первісним позовом про визнання припиненими повністю зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллічівський зерновий порт» за договором кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012р. (з урахуванням наступних змін і доповнень), укладеним з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк»; визнання припиненими повністю зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллічівський зерновий порт» за договором кредитної лінії № ВКЛ-2010667/1 від 04.10.2013р. (з урахуванням наступних змін і доповнень), укладеним з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк»; визнання припиненими повністю зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллічівський зерновий порт» за договором кредитної лінії № ВКЛ-2010667/2 від 27.10.2013р. (з урахуванням наступних змін і доповнень), укладеним з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк»; визнання припиненими повністю зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллічівський зерновий порт» за договором кредитної лінії № ВКЛ-2010667/3 від 06.12.2013р. (з урахуванням наступних змін і доповнень), укладеним з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк».

Судом з урахуванням положень ст. ст. 22, 54-57 ГПК України прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову.

Також в судовому засіданні 20.09.2016р. Господарським судом міста Києва задоволено заяву відповідача (позивача за зустрічним позовом) про залучення доказів до матеріалів справи.

Розглянувши в судовому засіданні 20.09.2016р. клопотання позивача (відповідача за зустрічним позовом) про призначення у справі земельно-технічної експертизи, Господарський суд міста Києва відмовив у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" №4 від 23.03.2012 р. судову експертизу може бути призначено судом як у порядку підготовки справи до розгляду, так і в процесі розгляду на підставі пункту 5 статті 65 та пункту 1 частини другої статті 79 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Як свідчать матеріали справи, Господарським судом м. Києва ухвалою від 13.10.2015р. у справі №910/7357/15-г було призначено судову економічну експертизу, проведення якої у встановлений законом строк доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі на час проведення судової економічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2015р. було поновлено провадження у справі №910/7357/15-г, погоджено експертній установі проведення судової економічної експертизи у строк понад три місяці,

Також судом неодноразово ухвалами Господарського суду міста Києва від 26.11.2015р., від 19.01.2016р. та від 31.05.2016р. зобов'язувалися учасники судового процесу забезпечити безперешкодний доступ до об'єкту дослідження та належні умови праці для проведення обстеження, забезпечити прибуття експерта із експертної установи на місцевість для обстеження об'єкту дослідження, безперешкодний доступ до об'єкту дослідження та належні умови праці.

10.08.2016р. до суду від експертної установи надійшов лист №19400/15-41 від 05.08.2016р., відповідно до змісту якого повідомляється, що 15.06.2016р. судовим експертом Савчак В.В. складено повідомлення про неможливість надання висновку судової оціночно-будівельної експертизи №19400/15-41.

17.08.2016р. матеріали справи повернуто до Господарського суду міста Києва.

Таким чином, протягом майже року матеріали справи перебували в експертній установі, однак учасниками судового процесу не було забезпечено належних умов для проведення експертного дослідження.

За таких умов Господарським судом міста Києва були створені учасникам судового процесу всі належні умови для забезпечення проведення судової експертизи. Однак не зважаючи на вжиті судом заходи, протягом значного періоду часу експертне дослідження так і не було проведено.

У відповідності до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Крім того, згідно із частиною 5 ст. 42 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Зважаючи на вжиття судом всіх можливих заходів для забезпечення проведення попередньої судової експертизи, призначеної ухвалою від 13.10.2015р., враховуючи наявність в матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження проведення оцінки вартості предмету іпотеки, а також з метою недопущення затягування розгляду справи, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача за первісним позовом та призначення у справі повторної експертизи.

Розглянувши в судовому засіданні 20.09.2016р. клопотання позивача (відповідача за зустрічним позовом) про надання пояснень експертом, Господарський суд міста Києва відмовив у його задоволенні з огляду на наступне.

У вказаному клопотанні позивач просить суд викликати судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Савчак В.В. для надання додаткових пояснень щодо неможливості проведення експертизи, призначеної в рамках розгляду цієї справи ухвалою від 13.10.2015р.

У відповідності до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012р. «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» якщо обставини справи свідчать про доцільність отримання пояснень спеціаліста з питань, що виникають під час розгляду справи, зокрема, з метою з'ясування її фактичних обставин, господарський суд може скористатися правом, наданим йому статтею 30 ГПК, і викликати відповідного спеціаліста для участі в судовому процесі, притому як у підготовці справи до розгляду, так і під час її розгляду.

В даному випадку, експертом Савчак В.В. не надавалося до суду експертного висновку щодо дослідження обставин, які є предметом розгляду у цій справі. Позивачем не надано суду належних та достатніх доказів того, яким чином пояснення вказаного експерта вплинуть на повноту та доведеність обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги свого первісного позову. Крім того, позивачем не надано доказів вжиття ним заходів для отримання таких пояснень, зокрема позивач не позбавлений був можливості самостійно звернутися до Савчак В.В. з метою надання ним письмових пояснень з питань, визначених у клопотання, які згодом залучити до матеріалів справи.

Розглянувши в судовому засіданні 20.09.2016р. заяву Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про вступ у справу в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Господарський суд міста Києва відмовив у її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін.

Згідно п. 1.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011р. така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - у залежності від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини. Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Клопотання ПАТ «Укрексімбанк» обґрунтоване тим, що між ним та відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) було укладено Договір застави №21912Z4 від 31.10.2012р., за яким в забезпечення зобов'язань за Кредитним договором № 21911D2 від 04.11.2011, укладеного між ПАТ «Укрексімбанк» та ПАТ «Дельта Банк», були передані в заставу майнові права за Договором кредитної лінії від 27.06.2012р. №НКЛ-2010667 та Іпотечним договором №НКЛ-2010667/S-1 від 27.06.2012р.

Однак ПАТ «Укрексімбанк» не доведено у встановленому порядку, що рішення з господарського спору у цій справі може вплинути на його права або обов'язки щодо однієї з сторін (позивача), зважаючи на те, що сам факт передачі в заставу майнових прав ще не свідчить про належність цих прав ПАТ «Укрексімбанк», а доказів застосування процедури звернення стягнення на заставлені майнові права за Договором кредитної лінії від 27.06.2012р. №НКЛ-2010667 та Іпотечним договором №НКЛ-2010667/S-1 від 27.06.2012р заявником також не надано.

Позовні вимоги ТОВ "Іллічівський зерновий порт" (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 20.09.2016р.) обґрунтовує тим, що на підставі договорів відступлення прав вимоги № АА1 від 05.02.2015, № АА2 від 05.02.2015 укладених між Компанією CFCIT, Inc., як первісним кредитором, та ТОВ "Іллічівський зерновий порт", як новим кредитором, ТОВ "Іллічівський зерновий порт" набув право вимоги на суму 31 648 258,80 дол. США до ПуАТ "Дельта Банк" за резервними безвідкличними акредитивами № LC/SB/017/042014, № LC/SB/025/042014, №LC SB/021/042014, виданими Компанії CFCIT, Inc., як бенефіціару, в забезпечення оплати за міжнародним контрактом. На думку позивача за первісним позовом, строк виконання ПуАТ "Дельта Банк" своїх зобовґязань перед ТОВ "Іллічівський зерновий порт" настав внаслідок звернення останнього з відповідними вимогами до банку здійснити виплату за наведеними акредитивами.

В свою чергу, внаслідок укладення між ТОВ "Іллічівський зерновий порт" та ПуАТ "Дельта Банк" договорів кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012, № ВКЛ-2010667/1 від 04.10.2013, № ВКЛ-2010667/3 від 06.12.2013 (з подальшими змінами і доповненнями), ТОВ "Іллічівський зерновий порт" надано в користування кредитні кошти, з повернення яких останнім допущено заборгованість, розмір якої станом на 09.02.2015 складав 13 774 765,50 дол. США та 434 308 476,22 грн., і дострокові вимоги про погашення якої заявлено ПуАТ "Дельта Банк" листами - вимогами від 17.01.2015 та від 05.02.2015.

Таким чином, позивач вказує на наявність між сторонами спору щодо зустрічних непогашених однорідних грошових зобовґязань, строк виконання яких настав, а тому внаслідок звернення до відповідача з заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.02.2015, в силу приписів ст. 601 Цивільного кодексу України, ст. 203 Господарського кодексу України припинилися зобов'язання ТОВ "Іллічівський зерновий порт" за Договорами кредитної лінії №НКЛ-2010667 від 27.02.2012, № ВКЛ-2010667/1 від 04.10.2013, № ВКЛ-2010667/2 від 27.11.2013, №ВКЛ-2010667/3 від 06.12.2013, укладеними між ТОВ "Іллічівський зерновий порт" та ПуАТ "Дельта Банк".

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) надав відзив на позовну заяву ТОВ "Іллічівський зерновий порт", в якому проти задоволення первісних позовних вимог заперечує повністю. При цьому відповідач посилається на те, що у позивача за первісним позовом існує заборгованість перед відповідачем за Договорами кредитної лінії №НКЛ-2010667 від 27.02.2012, № ВКЛ-2010667/1 від 04.10.2013, № ВКЛ-2010667/2 від 27.11.2013, №ВКЛ-2010667/3 від 06.12.2013, загальний розмір якої становить 13 774 765,50 доларів США та 434 308 476,22 грн. Щодо належності позивачу права вимоги до відповідача згідно з договорами відступлення прав вимоги № АА1 від 05.02.2015, № АА2 від 05.02.2015 на суму 31 648 258,80 дол. США за резервними безвідкличними акредитивами, відповідач зазначає, що такі безвідкличні резервні акредитиви №LC/SB/017/042014, №LC/SB/021/042014, №LC/SB/025/042014 містять умови щодо строку набуття ними чинності. Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства, наведені акредитиви вважаються чинними та підлягають оплаті з дати, після якої ці акредитиви наберуть чинності, а саме безвідкличний резервний акредитив № LC/SB/017/042014 відповідно до умов акредитиву набуває чинності з 08 грудня 2014 р., безвідкличний резервний акредитив № LC/SB/021/042014 відповідно до умов акредитиву набуває чинності з 23 травня 2016 р., безвідкличний резервний акредитив № LC/SB/021/042014 відповідно до умов акредитиву набуває чинності з 22 травня 2015 р. Однак відповідач стверджує, що станом на 09 лютого 2015 року, дату звернення ТОВ «Іллічівський зерновий порт» до ПАТ «Дельта Банк» з заявою про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання ПАТ «Дельта Банк» зобов'язань за безвідкличними резервними акредитивами №LC/SB/021/042014 та № LC/SB/025/042014 не настав. Строк виконання ПАТ «Дельта Банк» зобов'язання з оплати за акредитивом № LC/SB/017/042014 настав 08.12.2014 р., про що зазначено в умовах акредитиву, але розмір зобов'язань ПАТ «Дельта Банк» за таким акредитивом на суму 1 710 035,00 доларів США не дозволяв зарахувати вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Іллічівський зерновий порт» за договорами кредитної лінії на більшу суму за заявою від 09.02.2015р.

Вимоги позивача за зустрічним позовом мотивовані тим, що внаслідок укладення між ТОВ "Іллічівський зерновий порт" та ПАТ "Дельта Банк" договорів кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012, № ВКЛ-2010667/1 від 04.10.2013, № ВКЛ-2010667/3 від 06.12.2013 (з подальшими змінами і доповненнями), ТОВ "Іллічівський зерновий порт" надано в користування кредитні кошти, з повернення яких останнім допущено заборгованість, розмір якої станом на 09.02.2015 складав 13 774 765,50 дол. США та 434 308 476,22 грн., і дострокові вимоги про погашення якої заявлено ПуАТ "Дельта Банк" листами - вимогами від 17.01.2015 та від 05.02.2015. В свою чергу, п. 7.1-7.4 іпотечного договору № НКЛ - 2010667/S-1 від 27.06.2012 передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки, що також встановлено і статтею 37 Закону України "Про іпотеку", у зв'язку з чим позивач за зустрічним позовом просив (з урахуванням заяви від 27.04.2015) в рахунок часткового погашення заборгованості за договором кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012 звернути стягнення на предмет іпотеки оціночною вартістю 19 870 704,00 грн., за договором № НКЛ-2010667/S-1 від 27.06.2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстрованим у реєстрі за № 1598, шляхом набуття права власності Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 5,4253 га, розташовану за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 46, кадастровий номер :03:001:0012.

ТОВ "Іллічівський зерновий порт" у письмовому відзиві на зустрічний позов в обґрунтування заперечень посилався на те, що станом на 05.02.2015 у ТОВ "Іллічівський зерновий порт" існувало право грошової вимоги до ПуАТ "Дельта Банк" в сумі 31 648 258,81 дол. США за резервними безвідкличними акредитивами № LC/SB/017/042014, № LC/SB/025/042014, №LC SB/021/042014, набуте на підставі договорів відступлення прав вимоги № АА1 від 05.02.2015, № АА2 від 05.02.2015, № АА2 від 05.02.2015, укладених між Компанією CFCIT, Inc., як первісним кредитором, та ТОВ "Іллічівський зерновий порт", як новим кредитором, і строк виконання якої настав. А тому, між сторонами виникли зустрічні однорідні грошові зобов'язання, строк виконання яких настав. Внаслідок звернення ТОВ "Іллічівський зерновий порт" до ПуАТ "Дельта Банк" з заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.02.2015, в силу приписів ст. 601 Цивільного кодексу України, ст. 203 Господарського кодексу України припинилися зобов'язання ТОВ "Іллічівський зерновий порт" за Договорами кредитної лінії №НКЛ-2010667 від 27.02.2012, № ВКЛ-2010667/1 від 04.10.2013, № ВКЛ-2010667/2 від 27.11.2013, №ВКЛ-2010667/3 від 06.12.2013, укладеними між ТОВ "Іллічівський зерновий порт" та ПАТ "Дельта Банк", як і правовідносини сторін за Іпотечним договором №HKJI-2010667/S-1 від 27.06.2012, Іпотечним договором №BKJI-2010667/1/S-1 від 04.10.2013, Іпотечним договором №BKJI-2010667/3/S-l від 06.12.2013. Наведені обставини, за твердженням ТОВ "Іллічівський зерновий порт", є підставами для відмови у задоволенні зустрічного позову.

Розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 20.09.2016р було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між ПАТ "Дельта Банк", як кредитором, та ТОВ "Іллічівський зерновий порт", як позичальником, укладено Договір кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012 року, з подальшими змінами та доповненнями, внесеними додатковим договором №1 від 13.09.2012 року, додатковим договором №2 від 10.01.2013 року, додатковим договором №3 від 11.02.2013 року, додатковим договором №4 від 18.04.2013, додатковим договором №5 від 06.02.2014 року, за умовами якого кредитор зобов'язався надати позичальнику грошові кошти (кредит), у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, з максимальним лімітом заборгованості 350 000 000,00 грн., зі сплатою 12%, та кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 04.11.2016 (п. 1.1, п.п. 1.1.1), забезпеченням позичальником виконання своїх зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою (іпотекою) вимоги за цим договором виступає забезпечення, яке не суперечить вимогам кредитора та діючого законодавства України, про що укладаються відповідні договори, а саме: договір іпотеки земельної ділянки площею 5,4253 га, що знаходиться за адресою: м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 46 та належить позичальнику (п.п. 1.3.1, п. 1.3). У випадку прострочення позичальником строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених договором, позичальник сплачує кредитору пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ , що діяла у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення (п. 4.1). У випадку порушення позичальником вимог п. 3.3 цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 1% від суми кредиту, визначеного п. 1.1 договору, за кожний випадок порушення (п. 4.2), а у випадку невиконання позичальником зобов'язань, визначених п. 3.3 договору, протягом більше 10 календарних днів від дня закінчення строку, встановленого для їх виконання цим договором, на 11 календарний день строк користування кредитом вважається таким, що закінчився та, відповідно, позичальник зобов'язаний погасити наявну заборгованість за кредитом, сплатити нараховані проценти, комісії та штрафні санкції(п. 4.3).

Пунктом 1.1.2 Договору кредитної лінії № НКЛ-2010667 визначено, що повернення кредиту здійснюється згідно визначеного договором графіку зменшення ліміту заборгованості, але в будь-якому випадку не пізніше кінцевого терміну погашення заборгованості за кредитом, вказаного в п. 1.1.1 договору:

Так, п.п. 3.2.4 Договору кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012 передбачено зокрема право кредитора звернути стягнення на засоби забезпечення виконання зобов'язань за кредитом у разі невиконання позичальником умов кредитного договору, а пунктом 3.3 наведеного Договору встановлено, що зобов'язаннями позичальника є зокрема сплата процентів протягом строку використання кредиту, комісії в порядку, визначеному цим договором (п.п. 3.3.4), повернення кредитору у повному обсязі кредиту зі сплатою комісій та процентів кредитора, та можливих штрафних санкцій, у терміни, визначені цим договором (п.п. 3.3.5).

Між ПАТ "Дельта Банк", як кредитором, та ТОВ "Іллічівський зерновий порт", як позичальником, укладено Договір кредитної лінії № ВКЛ-2010667/1 від 04.10.2013 року, за умовами якого кредитор зобов'язався надати позичальнику грошові кошти (кредит), у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, з максимальним лімітом заборгованості 3 177 500,00 дол. США, зі сплатою 12% за користування кредитом в доларах США та 22% за користування кредитом наданим в гривні, та кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 04.11.2016 року (п. 1.1, п.п. 1.1.1). Повернення кредиту здійснюється у валюті наданого кредиту у відповідності до зниження максимального ліміту заборгованості згідно графіку, який викладений в додатку № 1 до договору, але не пізніше кінцевого терміну погашення заборгованості за кредитом, вказаним у п. 1.1.1 (п. 1.1.3). У разі порушення строків повернення кредиту (траншу), які визначено в додатку № 1 до договору, діюча на такий момент прострочення річна процентна ставка за цим договором встановлюється в розмірі: 17% за користування кредитом в доларах США та 27% за користування кредитом наданим в гривні, та починає застосовуватись до взаємовідносин сторін за цим договором, починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем погашення ) заборгованості (відповідної частини заборгованості) за кредитом по день фактичного погашення заборгованості відповідної частини заборгованості) за цим договором (п. 1.1.3). Забезпеченням позичальником виконання своїх зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою (іпотекою) вимоги за цим договором виступає забезпечення, яке не суперечить вимогам кредитора та діючого законодавства України, про що укладаються відповідні договори, а саме: договір іпотеки земельної ділянки площею 5,4253 га, що знаходиться за адресою: м.Іллічівськ, вул. Транспортна, 46 та належить позичальнику (п.п. 1.3.1, п. 1.3). У випадку прострочення позичальником строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених договором, позичальник сплачує кредитору пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення (п. 4.1). У випадку порушення позичальником вимог п. 3.3 цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 1% від суми кредиту, визначеного п. 1.1 договору, за кожний випадок порушення (п. 4.2), а у випадку невиконання позичальником зобов'язань, визначених п. 3.3 договору, протягом більше 10 календарних днів від дня закінчення строку, встановленого для їх виконання цим договором, на 11 календарний день строк користування кредитом вважається таким, що закінчився та, відповідно, позичальник зобов'язаний погасити наявну заборгованість за кредитом, сплатити нараховані проценти, комісії та штрафні санкції (п. 4.3).

Так, п.п. 3.2.4 Договору кредитної лінії № ВКЛ-2010667/1 від 04.10.2013 року передбачено зокрема право кредитора звернути стягнення на засоби забезпечення виконання зобов'язань за кредитом у разі невиконання позичальником умов кредитного договору, а пунктом 3.3 наведеного Договору встановлено, що зобов'язаннями позичальника є зокрема сплата процентів протягом строку використання кредиту, комісії в порядку, визначеному цим договором (п.п. 3.3.4), повернення кредитору у повному обсязі кредиту зі сплатою комісій та процентів кредиту, та можливих штрафних санкцій, у терміни, визначені цим договором (п.п. 3.3.5).

Крім того, сторонами Договору кредитної лінії № ВКЛ-2010667/1 від 04.10.2013 року двосторонньо було узгоджено Додаток № 1 до наведеного договору "Графік зниження максимального ліміту заборгованості", в якому узгоджено періоди та кредитні ліміти.

Між ПАТ "Дельта Банк", як кредитором, та ТОВ "Іллічівський зерновий порт", як позичальником, укладено Договір кредитної лінії № ВКЛ-2010667/2 від 27.11.2013 року, з подальшими змінами та доповненнями, внесеними додатковим договором №1 від 29.01.2014 року, за умовами якого кредитор зобов'язався надати позичальнику грошові кошти (кредит), у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, з максимальним лімітом заборгованості 48619888,00 дол. США, зі сплатою 12% за користування кредитом в доларах США та 18% за користування кредитом наданим в гривні, та кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 15.11.2015 року (п. 1.1, п.п. 1.1.1). Повернення кредиту здійснюється у валюті наданого кредиту у відповідності до зниження максимального ліміту заборгованості згідно графіку, який викладений в додатку № 1 до договору, але не пізніше кінцевого терміну погашення заборгованості за кредитом, вказаним у п. 1.1.1 (п. 1.1.3). У разі порушення строків повернення кредиту (траншу), які визначено в додатку № 1 до договору, діюча на такий момент прострочення річна процентна ставка за цим договором встановлюється в розмірі: 17% за користування кредитом в доларах США та 23% за користування кредитом наданим в гривні, та починає застосовуватись до взаємовідносин сторін за цим договором, починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем погашення ) заборгованості (відповідної частини заборгованості) за кредитом по день фактичного погашення заборгованості відповідної частини заборгованості) за цим договором (п. 1.1.3). Забезпеченням позичальником виконання своїх зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою (іпотекою) вимоги за цим договором виступає забезпечення, яке не суперечить вимогам кредитора та діючого законодавства України, про що укладаються відповідні договори, а саме: договір застави майнових прав на обладнання, що належить позичальнику (п.п. 1.3.1, п. 1.3). У випадку прострочення позичальником строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених договором, позичальник сплачує кредитору пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення (п.4.1). У випадку порушення позичальником вимог п. 3.3 цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 1% від суми кредиту, визначеного п. 1.1 договору, за кожний випадок порушення (п.4.2), а у випадку невиконання позичальником зобов'язань, визначених п. 3.3 договору, протягом більше 10 календарних днів від дня закінчення строку, встановленого для їх виконання цим договором, на 11 календарний день строк користування кредитом вважається таким, що закінчився та, відповідно, позичальник зобов'язаний погасити наявну заборгованість за кредитом, сплатити нараховані проценти, комісії та штрафні санкції(п. 4.3).

Так, п.п. 3.2.4 Договору кредитної лінії № ВКЛ-2010667/2 від 27.11.2013 року передбачено зокрема право кредитора звернути стягнення на засоби забезпечення виконання зобов'язань за кредитом у разі невиконання позичальником умов кредитного договору, а пунктом 3.3 наведеного Договору встановлено, що зобов'язаннями позичальника є зокрема сплата процентів протягом строку використання кредиту в порядку, визначеному цим договором (п.п. 3.3.4), повернення кредитору у повному обсязі кредиту зі сплатою комісій та процентів кредитора, та можливих штрафних санкцій, у терміни, визначені цим договором (п.п. 3.3.5).

Крім того, сторонами Договору кредитної лінії № ВКЛ-2010667/2 від 27.11.2013 року двосторонньо було узгоджено Додаток № 1 до наведеного договору "Графік зниження максимального ліміту заборгованості", в якому узгоджено періоди та кредитні ліміти (в редакції додаткового договору № 1 від 29.01.2014 року).

Між ПАТ "Дельта Банк", як кредитором, та ТОВ "Іллічівський зерновий порт", як позичальником, укладено Договір кредитної лінії № ВКЛ-2010667/3 від 06.12.2013 року, з подальшими змінами та доповненнями, внесеними додатковим договором №1 від січня 2014 року, додатковим договором №2 від 13.03.2014 року, за умовами яких кредитор зобов'язався надати позичальнику грошові кошти (кредит), у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, з максимальним лімітом заборгованості 13619266,00 дол. США, зі сплатою 12% за користування кредитом в доларах США та 18% за користування кредитом наданим в гривні, та кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 15.11.2015 (п. 1.1, п.п. 1.1.1). Повернення кредиту здійснюється у валюті наданого кредиту у відповідності до зміни максимального ліміту заборгованості згідно графіку, який викладений в додатку № 1 до договору, але не пізніше кінцевого терміну погашення заборгованості за кредитом, вказаним у п. 1.1.1 (п. 1.1.3). У разі порушення строків повернення кредиту (траншу), які визначено в додатку № 1 до договору, діюча на такий момент прострочення річна процентна ставка за цим договором встановлюється в розмірі: 17% за користування кредитом в доларах США та 23% за користування кредитом наданим в гривні, та починає застосовуватись до взаємовідносин сторін за цим договором, починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем погашення ) заборгованості (відповідної частини заборгованості) за кредитом по день фактичного погашення заборгованості відповідної частини заборгованості) за цим договором (п. 1.1.3). Забезпеченням позичальником виконання своїх зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою (іпотекою) вимоги за цим договором виступає забезпечення, яке не суперечить вимогам кредитора та діючого законодавства України, про що укладаються відповідні договори, а саме: договір іпотеки майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме: ІІІ чергу Іллічівського олійножирового комбінату за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, вул.. Транспортна, 46, що належить позичальнику (п.п. 1.3.1, п. 1.3). У випадку прострочення позичальником строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених договором, позичальник сплачує кредитору пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення (п. 4.1). У випадку порушення позичальником вимог п. 3.3 цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 1% від суми кредиту, визначеного п. 1.1 договору, за кожний випадок порушення (п. 4.2), а у випадку невиконання позичальником зобов'язань, визначених п. 3.3 договору, протягом більше 10 календарних днів від дня закінчення строку, встановленого для їх виконання цим договором, на 11 календарний день строк користування кредитом вважається таким, що закінчився та, відповідно, позичальник зобов'язаний погасити наявну заборгованість за кредитом, сплатити нараховані проценти, комісії та штрафні санкції (п. 4.3).

Так, п.п. 3.2.4 Договору кредитної лінії № ВКЛ-2010667/3 від 06.12.2013 року передбачено зокрема право кредитора звернути стягнення на засоби забезпечення виконання зобов'язань за кредитом у разі невиконання позичальником умов кредитного договору, а пунктом 3.3 наведеного Договору встановлено, що зобов'язаннями позичальника є зокрема сплата процентів протягом строку використання кредиту, сплата процентів за їх використання, комісії в порядку, визначеному цим договором (п.п. 3.3.4), повернення кредитору у повному обсязі кредиту зі сплатою комісій та процентів кредитора, та можливих штрафних санкцій, у терміни, визначені цим договором (п.п. 3.3.5).

Крім того, сторонами Договору кредитної лінії № ВКЛ-2010667/3 від 06.12.2013 року двосторонньо було узгоджено Додаток № 1 до наведеного договору "Графік зміни максимального ліміту заборгованості", в якому узгоджено періоди та кредитні ліміти.

В забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредитної лінії №НКЛ-2010667 від 27.06.2012 року, між ПАТ "Дельта Банк", як іпотекодержателем, та ТОВ "Іллічівський зерновий порт", як іпотекодавцем, було укладено Іпотечний договір №НКЛ-2010667/S-1 від 27.06.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю земельну ділянку площею 5,4253 га, з цільовим призначенням - для розміщення олійножиркомбінату, що розташована за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 46, кадастровий номер :03:001:0012, і яка належить іпотекодавцю на праві власності згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 21.06.2012 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 744760 (далі - предмет іпотеки) (п.п. 2.1.1. п. 2.1).

Умовами Іпотечного договору НКЛ-2010667/S-1 від 27.06.2012 року сторони узгодили, що ринкова вартість предмету іпотеки станом на 25.06.2012 року становить 524 663 600,00 грн. (п. 2.3.1), заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 524 663 600,00 грн. (п. 2.3.2). Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку (терміну) виконання зобов'язання (або тієї чи іншої частини), воно не буде виконано (п. 4.1.5). У разі порушення іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором чи іпотекодавцем зобов'язань за цим договором, а також інших зобов'язань іпотекодавця, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (п. 4.1.6). Іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку (терміну) виконання зобов'язань, вони не будуть виконані (виконання неналежним чином) (п. 7.1). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку" та умовами цього договору, продажем іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі - продажу в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку" та умовами договору (п. 7.2). Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п. 7.2 договору (п. 7.3). За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, і складаються включаючи, але не обмежуючись з суми заборгованості по кредиту, що наданий згідно з кредитним договором, несплачених процентів за користування кредитом, комісій, інших платежів, що передбачені договором та кредитним договором, збитків, завданих прострочкою виконання, штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору та цим договором, витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за зобов'язанням і звернення стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження предмету іпотеки, витрат на страхування предмета іпотеки, збитків, завданих внаслідок порушення умов цього договору та кредитного договору, витрати на здійснення оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, які поніс іпотекодержатель (п. 7.5).

В забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредитної лінії №ВКЛ-2010667/1 від 04.10.2013 року між ПАТ "Дельта Банк", як іпотекодержателем, та ТОВ "Іллічівський зерновий порт", як іпотекодавцем, було укладено Іпотечний договір №ВКЛ-2010667/1/S-1 від 04.10.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю земельну ділянку площею 5,4253 га, з цільовим призначенням - для розміщення олійножиркомбінату, що розташована за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 46, кадастровий номер :03:001:0012, і яка належить іпотекодавцю на праві власності згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 21.06.2012 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 744760 (далі - предмет іпотеки) (п.п. 2.1.1. п. 2.1)

Умовами Іпотечного договору №ВКЛ-2010667/1/S-1 від 04.10.2013 року сторони узгодили, що ринкова вартість предмету іпотеки станом на 20.06.2013 року становить 524 663 600,00 грн. (п. 2.3.1), заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 524 663 600,00 грн. (п. 2.3.2), іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку (терміну) виконання зобов'язання (або тієї чи іншої частини), воно не буде виконано (п. 4.1.5).У у разі порушення іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором чи іпотекодавцем зобов'язань за цим договором, а також інших зобов'язань іпотекодавця, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (п. 4.1.6).І іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку (терміну) виконання зобов'язань, вони не будуть виконані (виконання неналежним чином) (п. 7.1). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку" та умовами цього договору, продажем іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі - продажу в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку" та умовами договору (п. 7.2). Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п. 7.2 договору (п. 7.3). За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, і складаються включаючи, але не обмежуючись з суми заборгованості по кредиту, що наданий згідно з кредитним договором, несплачених процентів за користування кредитом, комісій, інших платежів, що передбачені договором та кредитним договором, збитків, завданих прострочкою виконання, штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору та цим договором, витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за зобов'язанням і звернення стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження предмету іпотеки, витрат на страхування предмета іпотеки, збитків, завданих внаслідок порушення умов цього договору та кредитного договору, витрати на здійснення оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, які поніс іпотекодержатель (п. 7.5).

В забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредитної лінії №ВКЛ-2010667/3 від 06.12.2013 року між ПАТ "Дельта Банк", як іпотекодержателем, та ТОВ "Іллічівський зерновий порт", як іпотекодавцем, було укладено Іпотечний договір №ВКЛ-2010667/3/S-1 від 06.12.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновою Т.В., за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотеко держателю:

- предмет іпотеки-1: майнові права на нерухомість, будівництв якої не завершено , а саме: ІІІ чергу Іллічівського олійножирового комбінату за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 46 (п.п. 2.1.1 п. 2.1);

- предмет іпотеки-2: земельну ділянку площею 5,4253 га, з цільовим призначенням - для розміщення олійножиркомбінату, що розташована за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 46, кадастровий номер :03:001:0012, і яка належить іпотекодавцю на праві власності згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 21.06.2012 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 744760 (далі - предмет іпотеки)(п.п. 2.1.2. п. 2.1).

Умовами Іпотечного договору №ВКЛ-2010667/3/S-1 від 06.12.2013 року сторони узгодили, що ринкова вартість предмету іпотеки-2 станом на 20.06.2013 року становить 524 663 600,00 грн. (п. 2.3.1), заставна вартість предмету іпотеки-2 за згодою сторін становить 524 663 600,00 грн. (п. 2.3.2.2), іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку (терміну) виконання зобов'язання (або тієї чи іншої частини), воно не буде виконано (п. 4.1.5). У разі порушення іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором чи іпотекодавцем зобов'язань за цим договором, а також інших зобов'язань іпотекодавця, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (п. 4.1.6). Іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку (терміну) виконання зобов'язань, вони не будуть виконані (виконання неналежним чином) (п. 7.1). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку" та умовами цього договору, продажем іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі - продажу в порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку" та умовами договору (п. 7.2). Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п. 7.2 договору (п. 7.3). За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, і складаються включаючи, але не обмежуючись з суми заборгованості по кредиту, що наданий згідно з кредитним договором, несплачених процентів за користування кредитом, комісій, інших платежів, що передбачені договором та кредитним договором, збитків, завданих про строчкою виконання, штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору та цим договором, витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за зобов'язанням і звернення стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження предмету іпотеки, витрат на страхування предмета іпотеки, збитків, завданих внаслідок порушення умов цього договору та кредитного договору, витрати на здійснення оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, які поніс іпотекодержатель (п. 7.5).

Матеріалами справи підтверджується, що 05.02.2015 року між CFSIT Inc., як первісним кредитором, та ТОВ "Іллічівський зерновий порт", як новим кредитором, укладено договір відступлення прав вимоги №АА1 від 05.02.2015 року, за умовами якого первісний кредитор передає, а новий кредитор (ТОВ "Іллічівський зерновий порт") одержує всі та будь-які права вимоги (включаючи права на отримання надходжень та процентів) за наступним документарним інструментом та іншими пов'язаними з ним документами: всі права кредитора (бенефіціара) за наступним документарним інструментом, випущеним ПАТ "Дельта Банк" (боржник) на користь первісного кредитора, як бенефіціара, з урахуванням всіх змін до нього: безвідкличний резервний акредитив №LC/SB/017/042014 на суму 1 710 035, 00 доларів США. (п. 1.1).

Умовами договору відступлення прав вимоги №АА1 від 05.02.2015 року також узгоджено між сторонами те, що відступлення прав вимоги набирає чинності з дати, зазначеної вище (п. 1.2), первісний кредитор зобов'язаний повідомити боржника про відступлення на користь нового кредитора прав вимоги не пізніше 3 робочих днів з дати набрання чинності цим договором шляхом надсилання боржнику спільного повідомлення, підписаного первісним кредитором та новим кредитором. (п. 2.1.2).

Матеріалами справи підтверджується, що 05.02.2015 року між CFSIT Inc., як первісним кредитором, та ТОВ "Іллічівський зерновий порт", як новим кредитором, укладено договір відступлення прав вимоги №АА2 від 05.02.2015 року, за умовами якого первісний кредитор передає, а новий кредитор (ТОВ "Іллічівський зерновий порт") одержує всі та будь-які права вимоги (включаючи права на отримання надходжень та процентів) за наступним документарним інструментом та іншими пов'язаними з ним документами: всі права кредитора (бенефіціара) за наступним документарним інструментом, випущеним ПАТ "Дельта Банк" ("боржник") на користь первісного кредитора, як бенефіціара, з урахуванням всіх змін до нього: безвідкличний резервний акредитив №LC/SB/025/042014 на суму 28 654 844,95 доларів США та безвідкличний резервний акредитив № LC/SB/021/042014 на суму 1 283 378,86 доларів США.

Умовами договору відступлення прав вимоги №АА2 від 05.02.2015 року також узгоджено між сторонами те, що відступлення прав вимоги набирає чинності з дати, зазначеної вище (п. 1.2), первісний кредитор зобов'язаний повідомити боржника про відступлення на користь нового кредитора прав вимоги не пізніше 3 робочих днів з дати набрання чинності цим договором шляхом надсилання боржнику спільного повідомлення, підписаного первісним кредитором та новим кредитором. (п. 2.1.2).

Так, на виконання умов договорів відступлення прав вимоги № АА1 та №АА2 від 05.02.2015 року щодо повідомлення ПуАТ "Дельта Банк" про здійснене відступлення на користь ТОВ "Іллічівський зерновий порт", останнім та CFSIT Inc. було направлено спільні повідомлення про відступлення права вимоги за акредитивами №LC/SB/017/042014, №LC/SB/021/042014, №LC/SB/025/042014, про що свідчить описи вкладеного у цінний лист та квитанція поштової установи від 08.02.2015 року.

Безвідкличні резервні акредитиви №LC/SB/017/042014 на суму 1710035,00 доларів США, №LC/SB/025/042014 на суму 28654844,95 доларів США та № LC/SB/021/042014 на суму 1283378,86 доларів США були відкриті банком - емітентом (ПАТ "Дельта Банк") та авізовані Банком КредітСуісс АГ (CreditSuisseAG) (Женева, Швейцарія) на користь продавця - CFSIT Inc. за контрактами купівлі - продажу № CFSIT288.11-10-S від 23.11.2011 року, № CFSIT288.11-7-S від 23.11.2011 року та № CFSIT288.11-8-S від 23.11.2011 року, які укладені між CFSIT Inc., як продавцем, та ТОВ "Агроновоком", як покупцем, копії яких долучені до матеріалів справи.

Так, умовами контрактів купівлі - продажу № CFSIT288.11-10-S від 23.11.2011 року, № CFSIT288.11-7-S від 23.11.2011 року та № CFSIT288.11-8-S від 23.11.2011 року, які укладені між CFSIT Inc., як продавцем, та ТОВ "Агроновоком", як покупцем, розділом "Оплата" сторонами узгоджено, що покупець забезпечує відкриття безвідкличних резервних акредитивів, які будуть відкриті ПуАТ "Дельта Банк" (банком-емітентом) у відповідності до додатків А та авізовані КредітСуісс АГ (CreditSuisseAG) (Женева, Швейцарія) на користь продавця - CFSIT Inc., а саме:

- за контрактом купівлі - продажу № CFSIT288.11-10-S від 23.11.2011 року (в редакції угоди про внесення змін від 09.12.2013 року) резервні акредитиви повинні бути випущені на суми 28654844,94 дол. США, 28654844,94 дол. США, 28654844,95 дол. США; кожний резервний акредитив набирає чинності в дату, яка є 5 робочим днем з відповідної дати платежу, та повинен діяти строком 15 робочих днів після дати набуття чинності; в свою чергу, покупець зобов'язався здійснити платіж по контракту на користь продавця: зокрема в сумі 28654844,94 дол. США в дату 15.05.2015 року (акредитив набирає сили 22.05.2015 року, строк дії закінчується 16.06.2015), про що також зазначено у додатку С до даного контракту;

- за контрактом купівлі - продажу № CFSIT288.11-7-S від 23.11.2011 року, (в редакції угоди про внесення змін від 09.12.2013 року) резервні акредитиви повинні бути випущені на суму 1710035,00 дол. США та 979962,45 дол. США; кожний резервний акредитив набирає чинності в дату, яка є 5 робочим днем з відповідної дати платежу, та повинен діяти строком 15 робочих днів після дати набуття чинності; в свою чергу, покупець зобов'язався здійснити платіж по контракту на користь продавця зокрема в сумі 1710035,00 дол. США в дату 01.12.2014 року, акредитив набирає сили 08.12.2014 року, строк дії закінчується 30.12.2014, про що також зазначено у додатку А до даного контракту;

- за контрактом купівлі - продажу № CFSIT288.11-8-S від 23.11.2011 року (в редакції угоди про внесення змін від 09.12.2013 року), резервні акредитиви повинні бути випущені на суми 688832,27 дол. США, 788885,60 дол. США, 1283378,86 дол. США; кожний резервний акредитив набирає чинності в дату, яка є 5 робочим днем з відповідної дати платежу, та повинен діяти строком 15 робочих днів після дати набуття чинності; в свою чергу, покупець зобов'язався здійснити платежі по контракту на користь продавця трьома платежами: 688832,27 дол. США - в дату 15.05.2015 (акредитив набирає сили 22.05.2015 року, строк дії закінчується 16.06.2015 року), 788885,60 дол. США - в дату 01.12.2015 (акредитив набирає сили 08.12.2015 року, строк дії закінчується 30.12.2015 року), 1283378,86 дол. США - в дату 16.05.2016 року (акредитив набирає сили 23.05.2016 року, строк дії закінчується 14.06.2016), про що також зазначено у додатках А, С, D.

09.02.2015 року ТОВ "Іллічівський зерновий порт" звернулось до ПАТ "Дельта Банк" з заявою про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних вимог, в якій ТОВ "Іллічівський зерновий порт" наголошуючи на тому, що між ним та ПАТ "Дельта Банк" укладено кредитні договори, а саме:

- договір кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012 року (з урахуванням наступних змін та доповнень), згідно з яким ПАТ "Дельта Банк" зобов'язався надати ТОВ "Іллічівський зерновий порт" кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості у розмірі 350000000,00 грн.;

- договір кредитної лінії № ВКЛ-2010667/1 від 04.10.2013 року (з урахуванням наступних змін та доповнень), згідно з яким ПАТ "Дельта Банк" зобов'язався надати ТОВ "Іллічівський зерновий порт" кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості у розмірі 3177500,00 дол. США;

- договір кредитної лінії № ВКЛ-2010667/2 від 27.10.2013 року (з урахуванням наступних змін та доповнень), згідно з яким ПАТ "Дельта Банк" зобов'язався надати ТОВ "Іллічівський зерновий порт" кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості у розмірі 48619888,00 дол. США;

- договір кредитної лінії № ВКЛ-2010667/3 від 06.12.2013 року (з урахуванням наступних змін та доповнень), згідно з яким ПАТ "Дельта Банк" зобов'язався надати ТОВ "Іллічівський зерновий порт" кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості у розмірі 13619266,00 дол. США.

У зв'язку з порушенням ТОВ "Іллічівський зерновий порт" умов вказаних кредитних договорів ПАТ "Дельта Банк" направив ТОВ "Іллічівський зерновий порт" письмові вимоги про дострокову сплату заборгованості, а саме:

- вимогу від 17.01.2015 року щодо дострокової сплати заборгованості за договором кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012 року в сумі 386876896,45 грн.;

- вимогу від 05.02.2015 року щодо дострокової сплати заборгованості за договором кредитної лінії № ВКЛ-2010667/1 від 04.10.2013 року в сумі 1999615,10 дол. США та 3189381,77 грн.;

- вимогу від 05.02.2015 року щодо дострокової сплати заборгованості за договором кредитної лінії № ВКЛ-2010667/2 від 27.10.2013 року у розмірі 8458863,06 дол. США та 24400771,09 грн.;

- вимогу від 05.02.2015 року, щодо дострокової сплати заборгованості за договором кредитної лінії № ВКЛ-2010667/3 від 06.12.2013 року у розмірі 3316287 34 дол. США та 19841426,82 грн.

ТОВ "Іллічівський зерновий порт" у вищезазначеній заяві від 09.02.2015 року зазначало, що строк повернення кредитів та сплати іншої заборгованості за кредитними договорами вважається таким, що настав, загальна сума заборгованості за кредитними договорами відповідно до зазначених вимог становить загалом 13774765,50 дол. США та 434308476,22 грн.

В свою чергу, ТОВ "Іллічівський зерновий порт" зазначало про те, що воно є кредитором ПАТ "Дельта Банк" на загальну суму 31648258,80 дол. США за документарними інструментами (акредитивами), строк виконання яких на дату звернення з заявою від 09.02.2015 року є таким, що настав, а саме:

- безвідкличний резервний акредитив № LC/SB/017/042014 на суму 1710035,00 дол. США, виданий ПАТ "Дельта Банк" на користь Компанії CFSIT, Inc., всі права вимоги за яким були передані ТОВ "Іллічівський зерновий порт" на підставі договору відступлення прав вимоги № АА1 від 05.02.2015 року, укладеного між "Іллічівський зерновий порт" та Компанією CFSIT, Inc., про що ПАТ "Дельта Банк" було повідомлено спільним листом вказаних осіб від 05.02.2015 року;

- безвідкличний резервний акредитив № LC/SB/025/042014 на суму 28654844,95 дол. США, виданий ПАТ "Дельта Банк" на користь Компанії CFCIT, Inc., всі права вимоги за яким були передані ТОВ "Іллічівський зерновий порт" на підставі договору відступлення прав вимоги № АА2 від 05.02.2015 року, укладеного між "Іллічівський зерновий порт" та Компанією CFCIT, Inc., про що ПАТ "Дельта Банк" було повідомлено спільним листом вказаних осіб від 05.02.2015 року;

- безвідкличний резервний акредитив №LC SB/021/042014 на суму 1283378,86 дол. США, виданий ПАТ "Дельта Банк" на користь Компанії CFCIT, Inc., всі права вимоги за яким були передані ТОВ "Іллічівський зерновий порт" на підставі договору відступлення прав вимоги № АА2 від 05.02.2015 року, укладеного між "Іллічівський зерновий порт" та Компанією CFCIT, Inc., про що ПАТ "Дельта Банк" було повідомлено спільним листом вказаних осіб від 05.02.2015 року.

Таким чином, у заяві від 09.02.2015 року ТОВ "Іллічівський зерновий порт" з посиланням на ст. 601 Цивільного кодексу України заявило про припинення зобов'язань щодо сплати ТОВ "Іллічівський зерновий порт" на користь ПАТ "Дельта Банк":

- суми заборгованості за договором кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012 року (з урахуванням наступних змін та доповнень) у розмірі 386876896,54 грн. (що згідно з офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим НБУ на 09.02.2015 року становить еквівалент 15502237,02 дол. США);

- суми заборгованості за договором кредитної лінії № ВКЛ-2010667/1 від 04.10.2013 року у розмірі 1999615,10 дол. США та 3189381,77 грн. (що згідно з офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим НБУ на 09.02.2015 становить еквівалент 2127414,29 дол. США);

- суми заборгованості за договором кредитної лінії № ВКЛ-2010667/2 від 27.11.2013 року у розмірі 8458863,06 дол. США та 24400771,09 грн. що згідно з офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим НБУ на 09.02.2015 року року становить еквівалент 9436606,99 дол. США);

- суми заборгованості за договором кредитної лінії № ВКЛ-2010667/3 від 06.12.2013 року у розмірі 3316287,34 дол. США та 19841426,82 грн. (що згідно з офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим НБУ на 09.02.2015 становить еквівалент 4111337,40 дол. США), та припинення зобов'язань щодо сплати ПАТ "Дельта Банк" на користь ТОВ "Іллічівський зерновий порт" заборгованості на загальну суму 31177595,70 дол. США за наступними акредитивами:

- безвідкличний резервний акредитив № LC/SB/017/042014 на суму 1710035,00 дол. США, виданий ПАТ "Дельта Банк" на користь Компанії CFSIT, Inc.;

- безвідкличний резервний акредитив № LC/SB/025/042014 на суму 28654844,95 дол. США, виданий ПАТ "Дельта Банк" на користь Компанії CFSIT, Inc.;

- безвідкличний резервний акредитив №LC SB/021/042014 на суму 1283378,86 дол. США, виданий ПАТ "Дельта Банк" на користь Компанії CFSIT, Inc. (в частині вимог на суму 812715,75 дол. США).

Крім того, ТОВ "Іллічівський зерновий порт" звернулось до ПАТ "Дельта Банк" з листом від 17.02.2015 року, в якому просило вчинити дії, спрямовані на виключення з державних реєстрів всіх записів щодо обтяжень предметів та застави у зв'язку з припиненням зобов'язань, які вони забезпечували, зокрема припинення зобов'язань за договорами кредитної лінії.

Позивач за первісним позовом стверджує, що відповідно до заяви ТОВ "Іллічівський зерновий порт" про зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.02.2015 року припинилися зустрічні однорідні грошові зобов'язання ТОВ "Іллічівський зерновий порт" та ПАТ "Дельта Банк" за Договорами кредитної лінії №НКЛ-2010667 від 27.02.2012 року, № ВКЛ-2010667/1 від 04.10.2013 року, № ВКЛ-2010667/2 від 27.11.2013, №ВКЛ-2010667/3 від 06.12.2013.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Одностороннім правочином є дія однією сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Згідно статті 602 ЦК України, не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 203 ГК України господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування.

Статтею 204 ЦК України передбачено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

Якщо друга сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду.

Пунктом 31 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України" № 01-8/211 від 07.04.2008 року передбачено, що заява однієї сторони про зарахування зустрічної однорідної вимоги є одностороннім правочином, який має наслідком припинення зобов'язань. Якщо друга сторона вважає, що заява першої сторони є нікчемним правочином, а відтак не припиняє зобов'язання (наприклад, за відсутністю зобов'язання другої сторони або в разі недопустимості зарахування зустрічних вимог згідно з частинами четвертою, п'ятою статті 203 ГК України, статтею 602 ЦК України), то друга сторона вправі звернутися до суду з позовом про примусове виконання зобов'язання першою стороною в натурі або про застосування інших способів захисту, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що були встановлені договором.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 1087 Цивільного кодексу України встановлено, що розрахунки між юридичними особами, а також розрахунки за участю фізичних осіб, пов'язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, провадяться в безготівковій формі, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1088 Цивільного кодексу України при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки, зокрема, із застосуванням акредитивів. Порядок здійснення безготівкових розрахунків регулюється цим Кодексом, законом та банківськими правилами.

Статтею 1093 Цивільного кодексу України визначено, що у разі розрахунків за акредитивом банк (банк-емітент) за дорученням клієнта (платника) - заявника акредитива і відповідно до його вказівок або від свого імені зобов'язується провести платіж на умовах, визначених акредитивом, або доручає іншому (виконуючому) банку здійснити цей платіж на користь одержувача грошових коштів або визначеної ним особи - бенефіціара. У разі відкриття непокритого акредитива банк-емітент гарантує оплату за акредитивом при тимчасовій відсутності коштів на рахунку платника за рахунок банківського кредиту.

Згідно п.1.3. Положення про порядок здійснення уповноваженими банками операцій за документарними акредитивами в розрахунках за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 року № 514, акредитив - грошове зобов'язання, що надається банком-емітентом, виконати зобов'язання проти належного представлення. Належним представленням є представлення документів, що відповідає умовам акредитива, положенням Уніфікованих правил та звичаям для документарних акредитивів або міжнародним документам, затвердженим Міжнародною торгівельною палатою, та міжнародній стандартній банківській практиці.

Згідно з п.1.8. Глава 1 Розділ IV Положення про порядок здійснення уповноваженими банками операцій за документарними акредитивами в розрахунках за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 № 514, порядок унесення змін до умов резервного акредитива та дострокове анулювання (припинення) резервного акредитива здійснюються уповноваженим банком-емітентом, ураховуючи те, яким Уніфікованим правилам підпорядкований наданий резервний акредитив.

Як свідчать матеріали справи, умовами безвідкличних резервних акредитивів № LC/SB/017/042014, № LC/SB/025/042014, № LC/SB/021/042014 передбачено, що вони підпорядковуються Уніфікованим правилам та звичаям для документарних акредитивів в редакції 2007 року, розробленим Міжнародною торговою палатою (UCP600).

Згідно ст.2 Уніфікованих правил та звичаїв для документарних акредитивів в редакції 2007 року, розроблених Міжнародною торговою палатою, публікація Міжнародної торгівельної палати №600, акредитив означає угоду, зобов'язання, як би воно не було названо чи означено, яке є безвідкличним і представляє собою тверде зобов'язання банка-емітента здійснити виплату в строк належного представлення.

При цьому, оплата в строк, відповідно до ст. 9 Уніфікованих правил та звичаїв для документарних акредитивів, означає: а) платіж по пред'явленню, якщо акредитив передбачає платіж по пред'явленню; б) здійснити платіж з розстрочкою і оплатити після настання строку, якщо акредитив передбачає розстрочку платежу; в) акцептувати вексель ("тратт"), виставлений бенефіціаром і оплатити після настання строку, якщо акредитив передбачає акцепт.

Відповідно до ч. 1 ст. 1096 Цивільного кодексу України для виконання акредитива одержувач грошових коштів подає до виконуючого банку документи, які передбачені умовами акредитива, що підтверджують виконання всіх умов акредитива. У разі порушення хоча б однієї з цих умов виконання акредитива не провадиться.

Зміст договору, як встановлено ст. 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

З огляду на норми чинного законодавства та звичаї ділового обороту, акредитив це договір, який містить зобов'язання банку, істотні умови виконання якого узгоджені сторонами акредитиву; визначені строки набуття чинності акредитивом та строк його дії; перелік документів, необхідних для відкриття та виконання акредитиву; право на відкликання чи внесення змін до акредитиву тощо.

Відповідно до Глави 1 п. 1.6. Розділу IV Положення, після прийняття банком - емітентом рішення про відкриття (надання) резервного акредитива та його оформлення, уповноважений банк - емітент надсилає на адресу банку бенефіціара (через авізуючий, підтверджуючий банки, якщо вони є) повідомлення про відкриття (надання) резервного акредитива на користь бенефіціара або подає текст резервного акредитива разом із супровідним листом (за потреби) безпосередньо наказодавцю акредитива для подальшого його передавання бенефіціару. Якщо резервний акредитив відкритий (наданий) на умовах підтвердження іншим банком, то він передається бенефіціару виключно через банки, у тому числі через підтверджуючий банк.

Згідно п.1.11 Глави 1 Розділу ІІ Положення про порядок здійснення уповноваженими банками операцій за документарними акредитивами в розрахунках за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 № 514, акредитив вважається відкритим з дати відправлення повідомлення про його відкриття. Акредитив вважається чинним з дати його відкриття, крім випадків, якщо текст акредитива містить окрему умову щодо дати або події, після якої відкритий акредитив набере чинності.

Відповідно до п. 1.7. Глави 1 Розділу IV Положення про порядок здійснення уповноваженими банками операцій за документарними акредитивами в розрахунках за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 року № 514, резервний акредитив вважається чинним з дати його відкриття (надання), якщо в ньому не зазначено інше. Датою відкриття (надання) резервного акредитива є день надсилання бенефіціару (або підтверджуючому банку, або банку бенефіціара, або авізуючому банку/ам, або банкам-кореспондентам) повідомлення із зазначенням умов резервного акредитива або дата, зазначена на поштовій квитанції, що свідчить про надсилання листа з текстом резервного акредитива поштовим зв'язком, або зафіксований у супровідному листі уповноваженого банку-емітента день передавання листа з текстом резервного акредитива представнику бенефіціара або наказодавцю акредитива для подальшого передавання його бенефіціару. Облік відкритого (наданого) резервного акредитива здійснюється в день набрання ним чинності (день відкриття (надання) акредитива) за відповідними позабалансовими рахунками.

Згідно п. 1.9 Глави 1 Розділу IV Положення про порядок здійснення уповноваженими банками операцій за документарними акредитивами в розрахунках за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 року № 514, якщо наказодавець акредитива не виконав основного зобов'язання, забезпеченого резервним акредитивом, то сплата коштів за резервним акредитивом здійснюється уповноваженим банком-емітентом або підтверджуючим/рамбурсуючим банком у разі отримання в строк дії резервного акредитива вимоги про платіж/повідомлення від бенефіціара разом з документами, підтверджуючими невиконання зобов'язань наказодавця акредитива (якщо це було обумовлено умовами резервного акредитива), за реквізитами та інструкціями, отриманими від іноземного банку. У вимозі про платіж/повідомленні (якщо інше не передбачено умовами акредитива) обов'язково має бути зазначена вимога здійснити платіж бенефіціару (його назва), дата виставлення вимоги про платіж/повідомлення, сума та назва іноземної валюти, що вимагається до сплати, підпис бенефіціара. Якщо платіжна вимога/повідомлення надсилається за допомогою телекса або системи S.W.I.F.T. тощо, то банк-емітент зобов'язаний перевірити автентичність вимоги про платіж/повідомлення та лише після визнання вимоги про платіж/повідомлення такою, що відповідає умовам резервного акредитива, має здійснюватися сплата коштів за резервним акредитивом.

Відповідно до п. 1.10. Глави 1 Розділу IV Положення про порядок здійснення уповноваженими банками операцій за документарними акредитивами в розрахунках за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 року № 514, якщо умовами резервного акредитива визначено, що він виконується уповноваженим банком-емітентом за умови пред'явлення вимоги про платіж/повідомлення разом з документами до платежу, то оплата коштів за цією вимогою про платіж/повідомленням здійснюється уповноваженим банком-емітентом на умовах та в строки, передбачені резервним акредитивом, та згідно з інструкціями і реквізитами, зазначеними в умовах резервного акредитива та/або у вимозі про платіж/повідомленні, які отримані від бенефіціара, банку бенефіціара або іншого банку.

Згідно п.п.(е) ст. 6 Уніфікованих правил та звичаїв для документарних акредитивів в редакції 2007 року, розроблених Міжнародною торговою палатою (публікація Міжнародної торгівельної палати № 600), за виключенням положень, передбачених у підпункті (а) ст. 29, представлення документів бенефіціаром або від його імені має здійснюватися в дату або до закінчення строку.

В матеріалах справи міститься S.W.I.F.T.-повідомлення Дойче Банку АГ (DeutscheBankAG), направленого Банк КредітСуісс АГ (CreditSuisseAG), встановлено, що Дойче Банк АГ (DeutscheBankAG) отримав доручення повідомити Банк КредітСуісс (CreditSuisseAG) про відкриття ПАТ "Дельта Банк" резервного акредитиву за номером № LC/SB/017/042014. У вказаному повідомленні зазначені умови акредитиву: банк, що виставляє акредитив: ПАТ "Дельта Банк", номер акредитива №LC/SB/017/042014, заявник ТОВ "Агроновоком", сума 1710035,00 доларів США, дата завершення терміну дії 30.12.2014 року, акредитив набуває чинності 08.12.2014 року, акредитив підпадає під дію Уніфікованих правил документарних акредитивів, видання №600, переглянуте у 2007 році, опублікованих Міжнародною торговою палатою.

Крім того, згідно S.W.I.F.T.-повідомлення від 02.05.2014 року №SGAX 311-100653, Credit Suisse AG повідомив бенефіціара CFSIT (9350 Excelsior Blvd., MS142 4B, Hopkins, MN 55343 USA) про отримання від Deutsche Bank AG повідомлення про відкриття банком - емітентом ПАТ "Дельта Банк" безвідкличного резервного акредитиву № LC/SB/017/042012 на суму 1710035,00 доларів США. У повідомленні зазначені умови акредитиву: банк, що виставляє акредитив: ПАТ "Дельта Банк", номер акредитива №LC/SB/017/042014, заявник (наказодавець) ТОВ "Агроновоком", сума 1710035,00 доларів США, дата завершення терміну дії 30.12.2014 року, акредитив набуває чинності 08.12.2014 року, акредитив підпадає під дію Уніфікованих правил документарних акредитивів, видання №600, переглянуте у 2007 році, опублікованих Міжнародною торговою палатою.

Листом SGAX 311-100653 від 02.05.2014 року Банк КредітСуісс АГ (CreditSuisseAG) (Женева, Швейцарія) повідомив Компанію CFSIT Inc. про те, що Банк КредітСуісс АГ (CreditSuisseAG) (Женева, Швейцарія) отримав доручення від Дойче Банку АГ (DeutscheBankAG) повідомити про відкриття резервного документарного акредитива №LC/SB/017/042014 року та вказав умови акредитиву аналогічні тим, що вказані у S.W.I.F.T.-повідомлені Дойче Банк АГ.

Листом №CFSIT288.11-7-S/TSF 69976 від 08.12.2014 року бенефіціар - CFSIT Inc., направленим банку Credit Suisse AG, вимагав оплати 1710035,00 доларів США за акредитивом №LC/SB/017/042014, банком-емітентом за яким є ПАТ "Дельта Банк".

До матеріалів справи приєднано S.W.I.F.T.-повідомлення Дойче Банк АГ (DeutscheBankAG), направлене Банку Кредіт Суісс АГ (CreditSuisseAG), з якого вбачається, що Дойче Банк АГ отримав доручення повідомити Банк Кредіт Суісс про відкриття ПАТ "Дельта Банк" резервного акредитиву за номером № LC/SB/021/042014. У вказаному повідомленні зазначені умови акредитиву: банк, що виставляє акредитив: ПАТ "Дельта Банк", номер акредитива №LC/SB/021/042014 року, заявник ТОВ "Агроновоком", сума 1283378,86 доларів США, дата завершення терміну дії 14.06.2016 року, акредитив набуває чинності 23.05.2016 року, акредитив підпадає під дію Уніфікованих правил документарних акредитивів, видання № 600, переглянуте у 2007 році, опублікованих Міжнародною торговою палатою.

Крім того, до матеріалів справи приєднане S.W.I.F.T.-повідомлення від 02.05.2014 року №SGAX 311-100654, відповідно до якого Credit Suisse AG повідомив бенефіціара CFSIT про отримання від Deutsche Bank AG повідомлення про відкриття банком-емітентом ПАТ "Дельта Банк" безвідкличного резервного акредитиву № LC/SB/021/042012 на загальну суму 1283 378,86 доларів США. У вказаному повідомленні зазначені умови акредитиву: банк, що виставляє акредитив: ПАТ "Дельта Банк", номер акредитива №LC/SB/021/042014, заявник (наказодавець) ТОВ "Агроновоком", сума 1283378,86 доларів США, дата завершення терміну дії 14.06.2016 року, акредитив набуває чинності 23.05.2016 року, акредитив підпадає під дію Уніфікованих правил документарних акредитивів, видання №600, переглянуте у 2007 році, опублікованих Міжнародною торговою палатою.

Листом SGAX 311-100662 від 02.05.2014 року Банк КредітСуісс АГ (CreditSuisseAG) (Женева, Швейцарія) повідомив Компанію CFSITInc. про те, що Банк КредітСуісс АГ (CreditSuisseAG) отримав доручення від Дойче Банку АГ (DeutscheBankAG) повідомити про відкриття резервного документарного акредитива №LC/SB/021/042014 та вказав умови акредитиву аналогічні тим, що вказані у S.W.I.F.T.-повідомлені Дойче Банк АГ (DeutscheBankAG).

Бенефіціар за акредитивом CFSIT Inc. листом №CFSIT288.11-8-S від 05.02.2015 року направив банку Credit Suisse AG вимогу про платіж та документи на підтвердження невиконання наказодавцем ТОВ "Агроновоком" основного зобов'язання, а також вимогу щодо оплати банком-емітентом ПАТ "Дельта Банк" 1283378,86 доларів США за акредитивом №LC/SB/021/042014. До матеріалів справи приєднане S.W.I.F.T.-повідомлення Дойче Банку АГ (DeutscheBankAG), направленого Банк КредітСуісс АГ (CreditSuisseAG), встановлено, що Дойче Банк АГ отримав доручення повідомити Банк КредітСуісс про відкриття ПАТ "Дельта Банк" резервного акредитиву за номером № LC/SB/025/042014. У вказаному повідомленні зазначені умови акредитиву: банк, що виставляє акредитив: ПАТ "Дельта Банк", номер акредитива №LC/SB/025/042014 (згідно здійснених виправлень, де зазначено: якщо зазначено LC/SB/026/042014 то має бути змінено на №LC/SB/025/042014), заявник ТОВ "Агроновоком", сума 28654844,94 доларів США, термін дії: 16.06.2015 року, акредитив набуває чинності 22.05.2015 року, акредитив підпадає під дію Уніфікованих правил документарних акредитивів, видання №600, переглянуте у 2007 році, опублікованих Міжнародною торговою палатою.

Крім того, згідно S.W.I.F.T.-повідомлення від 02.05.2014 року №SGAX 311-100654, Credit Suisse AG повідомив (з урахуванням повідомлення про зміну реквізитів акредитиву) бенефіціара CFSIT про отримання від Deutsche Bank AG повідомлення про відкриття банком-емітентом ПАТ "Дельта Банк" безвідкличного резервного акредитиву № LC/SB/025/042012 на загальну суму 28654844,95 доларів США. У вказаному повідомленні зазначені умови акредитиву: банк, що виставляє акредитив: ПАТ "Дельта Банк", номер акредитива №LC/SB/025/042014, заявник (наказодавець) ТОВ "Агроновоком", сума 28654844,94 доларів США, термін дії 16.06.2015 року, акредитив набуває чинності 22.05.2015 року, акредитив підпадає під дію Уніфікованих правил документарних акредитивів, видання №600, переглянуте у 2007 році, опублікованих Міжнародною торговою палатою.

Листом №CFSIT288.11-10-S від 05.02.2015 р. бенефіціар CFSIT Inc. вимагав оплати 28654844,94 доларів США за акредитивом №LC/SB/025/042014, банком-емітентом за яким є ПАТ "Дельта Банк", а також направляв документи на підтвердження невиконання наказодавцем ТОВ "Агроновоком" вимог за основним зобов'язанням.

06.02.2015 року авізуючий банк Deutsche Bank AG надіслав S.W.I.F.T. повідомлення банк-емітенту ПАТ "Дельта Банк" стосовно пред'явлення бенефіціаром 05.02.2015 року документів до платежу, вимоги про платіж, а також документів на підтвердження невиконання наказодавцем ТОВ "Агроновоком" основного зобов'язання, і повідомляв банк-емітента про необхідність здійснити платіж за акредитивами № LC/SB/025/042012, № LC/SB/021/042012, №LC/SB/017/042012.

Статтею 4 ГПК України передбачено, що господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо в міжнародних договорах України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Господарський суд у випадках, передбачених законом або міжнародним договором, застосовує норми права інших держав.

Питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом вирішуються з урахуванням Закону України "Про міжнародне приватне право".

Закон України "Про міжнародне приватне право" визначає приватноправові відносини, як відносини, що ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб'єктами яких є фізичні та юридичні особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про міжнародне приватне право" іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Згідно з ч. 1. ч. 2 ст. 4 Закону України "Про міжнародне приватне право" право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України. Якщо згідно з частиною першою цієї статті неможливо визначити право, що підлягає застосуванню, застосовується право, яке має більш тісний зв'язок із приватноправовими відносинами.

Спір між позивачем і відповідачем у цій справі № 910/7357/15-г виник на підставі невиконання відповідачем за первісним позовом своїх зобов'язань за безвідкличними резервними акредитивами № LC/SB/017/042014 на суму 1 710 035,00 доларів США, № LC/SB/025/042014 на суму 28 654 844,95 доларів США та № LC/SB/021/042014 на суму 1 283 378,86 доларів США, що були відкриті банком-емітентом (ПАТ "Дельта Банк"). Як встановлено судом під час розгляду справи вказані акредитиви авізовані Банком КредітСуісс АГ (CreditSuisseAG) (Женева, Швейцарія) на користь продавця - CFSIT Inc. за контрактами купівлі-продажу № CFSIT288.11-10-S від 23.11.2011, № CFSIT288.11-7-S від 23.11.2011 та № CFSIT288.11-8-S від 23.11.2011, які укладені CFSIT Inc. як продавцем та ТОВ "Агроновоком" як покупцем. Однак правовідносини щодо погашення вказаних акредитивів стосуються сторін, які не мають ознак іноземного елементу, оскільки право вимоги за вказаними акредитивами належить ТОВ "Іллічівський зерновий порт" (позивачу за первісним позовом) на підставі договорів відступлення прав вимоги № АА1 від 05.02.2015, № АА2 від 05.02.2015 укладених між Компанією CFCIT, Inc., як первісним кредитором, та ТОВ "Іллічівський зерновий порт", як новим кредитором, а боржником за цими акредитивами є ПАТ «Дельта Банк» (банк-емітент).

Крім того, відповідно до п.п. (а) ст. 3 Уніфікованих правил та звичаїв для документарних акредитивів в редакції 2007 року, розроблених Міжнародною торговою палатою, публікація Міжнародної торгівельної палати №600, акредитив за своєю природою являє собою угоду, відокремлену від договору купівлі-продажу або іншого контракту, на якому він може базуватися, і банки жодною мірою не пов'язані й не зобов'язані займатися такими контрактами, навіть якщо в акредитиві є яке-небудь посилання на такий контракт.

Таким чином, хоча вказані акредитиви і були видані на виконання контрактів купівлі-продажу № CFSIT288.11-10-S від 23.11.2011, № CFSIT288.11-7-S від 23.11.2011 та № CFSIT288.11-8-S від 23.11.2011, які укладені CFSIT Inc. як продавцем та ТОВ "Агроновоком" як покупцем, ПАТ «Дельта Банк» як емітент цих акредитивів жодною мірою не пов'язане й не зобов'язане займатися такими контрактами, навіть якщо в акредитиві є яке-небудь посилання. В межах цієї справи зважаючи на заявлені позовні вимоги за первісним і зустрічним позовами господарським судом досліджуються лише обставини що стосуються взаємних зобов'язань позивача і відповідача. А зважаючи на те, що ні позивач ні відповідач не мають ознак іноземних елементів, правовідносини між ними не відносяться до приватноправних і тому до таких правовідносин не підлягає застосуванню Закон України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст.631 Цивільного кодексу України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно з ч. 7 ст.180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Відповідно до ч. 3 ст.180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити, зокрема, строк дії договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України "Про банки і банківську систему" безготівкові розрахунки проводяться на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді. Банки в Україні можуть використовувати як платіжні інструменти платіжні доручення, платіжні вимоги, вимоги-доручення, векселі, чеки, банківські платіжні картки та інші дебетові і кредитові платіжні інструменти, що застосовуються у міжнародній банківській практиці.

Частиною 5 ст. 51 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що платіжні інструменти мають бути оформлені належним чином і містити інформацію про їх емітента, платіжну систему, в якій вони використовуються, правові підстави здійснення розрахункової операції і, як правило, держателя платіжного інструмента та отримувача коштів, дату валютування, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення банком розрахункової операції, що цілком відповідають інструкціям власника рахунку або іншого передбаченого законодавством ініціатора розрахункової операції.

Згідно ст. 16 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" до документів на переказ відносяться розрахункові документи, документи на переказ готівки, міжбанківські розрахункові документи, клірингові вимоги та інші документи, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу.

Відповідно до п. 17.2 ст. 17 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" документ на переказ може бути паперовим або електронним. Документи за операціями із застосуванням спеціальних платіжних засобів та інших документів, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу, можуть бути паперовими та електронними. Вимоги до засобів формування документів за операціями із застосуванням спеціальних платіжних засобів визначаються платіжною системою з урахуванням вимог, встановлених Національним банком України.

Згідно п. 18.1 ст. 18 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" електронний за акредитивом документ на переказ має однакову юридичну силу з паперовим документом.

Отже, враховуючи положення чинного законодавства України, повідомлення за системою S.W.I.F.T. за своєю правовою природою є первинними розрахунковими документами, які підтверджують факт здійснення банківської операції.

Листи бенефіціара - CFSIT Inc., які направлені Банку КредітСуісс АГ, свідчать про те, що ТОВ "Агроновоком" не було виконано свої зобов'язання по оплаті товару за контрактами купівлі - продажу № CFSIT288.11-10-S від 23.11.2011 року, № CFSIT288.11-7-S від 23.11.2011 року та № CFSIT288.11-8-S від 23.11.2011 року, які укладені між CFSIT Inc., як продавцем, та ТОВ "Агроновоком", як покупцем, що свідчить про наявність у CFSIT Inc. права на отримання грошових коштів за рахунок оформлених безвідкличних резервних акредитивів №LC/SB/017/042014, №LC/SB/021/042014, №LC/SB/025/042014, випущених банком -емітентом ПуАТ "Дельта Банк".

Згідно із умовами контрактів купівлі - продажу № CFSIT288.11-10-S від 23.11.2011, № CFSIT288.11-7-S від 23.11.2011 та № CFSIT288.11-8-S від 23.11.2011, окрім інших умов, було узгоджено, зокрема, дати набуття чинності і строк дії таких акредитивів:

- за контрактом купівлі - продажу № CFSIT288.11-10-S від 23.11.2011 року (в редакції угоди про внесення змін від 09.12.2013 року), резервний акредитив вступає в силу в дату, яка являється п'ятим робочим днем з відповідної дати платежу, і діє протягом п'ятнадцяти робочих днів з дати набуття чинності. Зобов'язання покупця з оплати 28654844,94 дол. США виникає 15.05.2015 р., тобто резервний акредитив №LC/SB/025/042014 набирає чинності 22.05.2015 року, а строк дії закінчується 14.06.2015 року;

- за контрактом купівлі - продажу № CFSIT288.11-7-S від 23.11.2011 року (в редакції угоди про внесення змін від 09.12.2013 року) резервний акредитив вступає в силу в дату, яка являється п'ятим робочим днем з відповідної дати платежу, і діє протягом п'ятнадцяти робочих днів з дати набуття чинності. Зобов'язання покупця з оплати 1710 035,00 дол. США виникло 01.12.2014 р., тобто резервний акредитив №LC/SB/017/042014 набирає чинності 08.12.2014 року, строк дії закінчується 30.12.2014 року;

- за контрактом купівлі - продажу № CFSIT288.11-8-S від 23.11.2011 року (в редакції угоди про внесення змін від 09.12.2013 року) резервний акредитив вступає в силу в дату, яка являється п'ятим робочим днем з відповідної дати платежу, і діє протягом п'ятнадцяти робочих днів з дати набуття чинності. Зобов'язання покупця з оплати 1283378,86 дол. США виникло 15.05.2016 р., тобто резервний акредитив №LC/SB/021/042014 набирає чинності 23.05.2016 року, строк дії закінчується 14.06.2016 року.

Таким чином, у ПАТ "Дельта Банк" дійсно існує обов'язок сплатити грошові кошти за безвідкличними резервними акредитивами №LC/SB/017/042014, №LC/SB/021/042014, №LC/SB/025/042014, проте, строк виконання банком такого обов'язку визначається саме моментом набуття відповідними акредитивами чинності і в період строку їх дії, що відповідає п.1.7, п. 1.10, п. 11 Глави 1 Розділу IV Положення про порядок здійснення уповноваженими банками операцій за документарними акредитивами в розрахунках за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 № 514, оскільки акредитиви №LC/SB/017/042014, №LC/SB/021/042014, №LC/SB/025/042014 вважаються чинними з дати, зазначеною у кожному з акредитивів, про що в них містяться однозначні відомості.

Пред'явлення бенефіціаром - CFSIT Inc. листів, які направлені Банку КредітСуісс АГ, про те, що ТОВ "Агроновоком" не було виконано свої зобов'язання по оплаті товару за контрактами купівлі - продажу № CFSIT288.11-10-S від 23.11.2011 року, № CFSIT288.11-7-S від 23.11.2011 року та № CFSIT288.11-8-S від 23.11.2011 року, свідчать про те, що зобов'язання з оплати є порушеними, проте, їх порушення не є підставою зміни дати набуття чинності відповідним акредитивом, як платіжного інструменту за рахунок якого відбуватиметься погашення заборгованості, і відповідно, не спричиняють дострокового набуття ним чинності, і як наслідок, настання строку його виконання, зокрема в момент пред'явлення вимоги.

Так, акредитиви №LC/SB/025/042014 на суму 28654844,94 дол. США та №LC/SB/021/042014 на суму 1283378,86 дол. США, станом на момент пред'явлення ТОВ "Іллічівський зерновий порт" заяви про зарахування від 09.02.2015 року - не набрали чинності, а отже, строк виконання яких станом на 09.02.2015 року - не настав у розумінні строку виконання зобов'язання.

Крім того, умовами контрактів купівлі - продажу №CFSIT288.11-10-S від 23.11.2011 року, № CFSIT288.11-7-S від 23.11.2011 року та № CFSIT288.11-8-S від 23.11.2011 року, які укладені між CFSIT Inc., як продавцем, та ТОВ "Агроновоком", між сторонами також було узгоджено строки набуття чинності та строк дії безвідкличними резервними акредитивами №LC/SB/017/042014, №LC/SB/021/042014, №LC/SB/025/042014, право вимоги за якими без будь-яких змін та зауважень отримав позивач за первісним позовом на підставі договорів відступлення прав вимоги № АА1 та № АА2 від 05.02.2015 року, укладених між "Іллічівський зерновий порт" та Компанією CFCIT, Inc.

Доказів внесення змін до контрактів купівлі - продажу № CFSIT288.11-10-S від 23.11.2011 року, № CFSIT288.11-7-S від 23.11.2011 року та № CFSIT288.11-8-S від 23.11.2011 року (з урахуванням внесених змін) в частині узгодження сторонами до моменту набуття позивачем за первісним позовом прав вимоги за акредитивами, нових строків набуття чинності акредитивів, - станом на момент вирішення спору суду не надано.

За таких умов господарський суд приходить до висновку про відсутність станом на 09.02.2015р. підстав для зарахування зустрічних однорідних вимог позивача і відповідача за первісним позовом за акредитивами №LC/SB/025/042014 на суму 28654844,94 дол. США та №LC/SB/021/042014 на суму 1283378,86 дол. США, оскільки строк виконання зобов'язання у заявленому ТОВ "Іллічівський зерновий порт" в заяві обсязі до зарахування, зокрема на суму 28654844,94 дол. США (за акредитивом №LC/SB/025/042014) та в сумі 1283378,86 дол. США (за акредитивом №LC/SB/021/042014) - не настав, що виключає відповідне зарахування згідно статті 601 Цивільного кодексу України.

Посилання ТОВ "Іллічівський зерновий порт" як на підставу задоволення первісного позову на те, що оскільки умовами акредитивів передбачалося надання їх до сплати на першу вимогу, незалежно від строку набуття акредитивами чинності, у разі пред'явлення бенефіціаром документів до платежу, вимоги про платіж, а також документів на підтвердження невиконання наказодавцем основного зобов'язання, та перевірки цих документів виконуючим банком на предмет належного представлення, банк-емітент, не встановивши невідповідностей у пред'явлених документах та/або відповідних S.W.I.F.T. повідомленнях, був зобов'язаний здійснити платежі передбачені акредитивами, є необґрунтованим з огляду на наступне.

Пунктом 1.10 Глави 1 Розділу IV Положення про порядок здійснення уповноваженими банками операцій за документарними акредитивами в розрахунках за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 року № 514, встановлено, якщо умовами резервного акредитива визначено, що він виконується уповноваженим банком-емітентом за умови пред'явлення вимоги про платіж/повідомлення разом з документами до платежу, то оплата коштів за цією вимогою про платіж/повідомлення здійснюється уповноваженим банком-емітентом на умовах та в строки, передбачені резервним акредитивом, та згідно з інструкціями і реквізитами, зазначеними в умовах резервного акредитива та/або у вимозі про платіж/повідомленні, які отримані від бенефіціара, банку бенефіціара або іншого банку.

Отже, зобов'язання банку провести оплату за резервним акредитивом виникає при наявності двох обставин в сукупності, а саме: належне представлення документів та настання строків набуття акредитивами чинності, які передбачені в умовах акредитивів, що узгоджується, як зазначалось вище, з п.1.7, п.1.10, п. 11 Глави 1 Розділу IV Положення про порядок здійснення уповноваженими банками операцій за документарними акредитивами в розрахунках за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 № 514, проте, кожна з наведених обставин окремо не впливає на іншу як в частині набуття чинності акредитивом, так і в частині дотримання умови акредитиву щодо належного представлення бенефіціаром документів належність їх представлення, і не скасовує іншу у випадку виконання однієї з них.

Враховуючи наведене, зобов'язання ПАТ "Дельта Банку", як банка - емітента, з здійснення оплати за безвідкличними резервними акредитивами №LC/SB/021/042014 та № LC/SB/025/042014 перед бенефіціаром виникають саме з дати набуття акредитивами чинності, яка вказана в умовах акредитивів, і на дату набуття чинності акредитивами не впливає вимога особи здійснити їх оплату достроково, зокрема внаслідок пред'явлення вимоги. В свою чергу, до дати набуття акредитивами №LC/SB/021/042014 та №LC/SB/025/042014 чинності у банка-емітента існує грошове зобов'язання, строк виконання якого не настав. При цьому, строк набуття чинності акредитивом встановлено саме сторонами контрактів купівлі - продажу № CFSIT288.11-10-S від 23.11.2011 року, № CFSIT288.11-7-S від 23.11.2011 року та №CFSIT288.11-8-S від 23.11.2011 року в порядку узгодження між сторонами суттєвих умов угод, зокрема порядку та строків їх оплати, а не банком-емітентом, який у даному випадку виступає не як особа, яка встановлює умови акредитивів, і, відповідно, умови їх виконання, а як особа, яка випускає певний платіжний інструмент з узгодженими сторонами контрактів умовами оплати і виконує його у разі настання усіх узгоджених у ньому умов в сукупності (зокрема і строку набуття чинності акредитивом).

За таких умов зі змісту зобов'язання ПАТ "Дельта Банк" за вказаними акредитивами випливає, що вони вважаються відкритими та підлягають виконанню лише після настання строку набуття ними чинності, який встановлений в умовах акредитивів. Крім того, право бенефіціара вимагати дострокове виконання акредитиву всупереч встановленому у ньому строку не передбачене приписами чинного законодавства України та міжнародними звичаями ділового обороту, якими є Уніфіковані правила та звичаї для документарних акредитивів в редакції 2007 року, розроблені Міжнародною торговою палатою (публікація Міжнародної торгівельної палати №600).

Як підтверджується матеріалами справи та не спростовано сторонами, акредитив №LC/SB/017/042014 набув чинності 08.12.2014 року, дата завершення терміну його дії - 30.12.2014 року. Таким чином станом на час складення позивачем за первісним позовом заяви про зарахування від 09.02.2015р. вже настав строк виконання ПАТ «Дельта Банк» зобов?язань за акредитивом №LC/SB/017/042014 на суму 1 710 035,00 доларів США. Таким чином у ПАТ «Дельта Банк» станом на 09.02.2015р. існувало грошове зобов'язання перед ТОВ «Іллічівський зерновий порт» щодо сплати за безвідкличним резервним акредитивом №LC/SB/017/042014 грошових коштів в сумі 1 710 035,00 доларів США, що станом на вказану дату (09.02.2015р.) за офіційним курсом, встановленим Національним банком України в розмірі 2495,6198 грн. за 100 доларів США, становило 42 665 373,25 грн.

Згідно з частиною третьою статті 203 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. Аналогічні правила містить і стаття 601 Цивільного кодексу України.

Зважаючи на підтвердження згідно з матеріалами справи факту настання строку виконання відповідачем за первісним позовом зобов?язання перед позивачем щодо сплати 1 710 035,00 доларів США за безвідкличним резервним акредитивом №LC/SB/017/042014 та існування станом на 09.02.2015р. заборгованості позивача за первісним позовом перед відповідачем за Договором кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012р. у розмірі 386876896,54 грн. (як підтверджено позивачем у заяві від 09.02.2015р., тобто на суму, що перевищує суму заборгованості відповідача за акредитивом), господарський суд приходить до висновку про обгрунтованість підстав для зарахування взаємних однорідних вимог позивача і відповідача за первісним позовом на суму 42 665 373,25 грн. При цьому зобов'язання ТОВ «Іллічівський зерновий порт» перед ПАТ «Дельта банк» за Договором кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012р. припинилися частково на суму 42 665 373,25 грн., а зобов'язання ПАТ «Дельта Банк» перед ТОВ «Іллічівський зерновий порт» за безвідкличним резервним акредитивом №LC/SB/017/042014 - повністю. За таких умов позовна вимога ТОВ «Іллічівський зерновий порт» про визнання припиненим його зобов'язань за Договором кредитної лінії №НКЛ-2010667 від 27.06.2012 року підлягає частковому задоволенню в частині припинення такого зобов'язання на суму 42 665 373,25 грн.

В іншій частині односторонній правочин, вчинений ТОВ "Іллічівський зерновий порт" згідно із заявою від 09.02.2015 року щодо припинення шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог зобов'язань ТОВ "Іллічівський зерновий порт" за Договорами кредитної лінії №НКЛ-2010667 від 27.06.2012 року (щодо сплати залишку заборгованості), №ВКЛ-2010667/1 від 04.10.2013 року, №ВКЛ-2010667/2 від 27.11.2013 року, №ВКЛ-2010667/3 від 06.12.2013 року щодо повернення суми заборгованості за кредитними коштами та зобов'язань ПАТ "Дельта Банк" за акредитивами №LC/SB/021/042014 та №LC/SB/025/042014 не відповідає приписам ст.601 Цивільного кодексу України, оскільки строки виконання зобов'язань за акредитивами №LC/SB/021/042014 та № LC/SB/025/042014 станом на момент звернення ТОВ "Іллічівський зерновий порт" до ПАТ "Дельта Банк" з вказаною заявою ще не настали, а сума за акредитивом №LC/SB/017/042014 не є достатньою для повного погашення заборгованості ТОВ "Іллічівський зерновий порт" за Договорами кредитної лінії, укладеними з ПАТ "Дельта Банк". За таких умов вказані вище зобов'язання не припинились, а тому позовні вимоги ТОВ «Іллічівський зерновий порт» про визнання припиненими його зобов'язань за Договором кредитної лінії №НКЛ-2010667 від 27.06.2012 року (в частині сплати заборгованості, яка перевищує 42 665 373,25 грн.), та за Договорами кредитної лінії №ВКЛ-2010667/1 від 04.10.2013 року, №ВКЛ-2010667/2 від 27.11.2013 року, №ВКЛ-2010667/3 від 06.12.2013 року - повністю, є безпідставними і не підлягають задоволенню.

Розглянувши зустрічний позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський зерновий порт" про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором № НКЛ - 2010667/S-1 від 27.06.2012, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим A.B. за реєстровим №1598, шляхом набуття права власності Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" права власності на земельну ділянку площею 5,4253 га, розташовану за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 46, кадастровий номер - :03:001:0012, судом встановлено наступне.

Як вже зазначалося вище, між ПАТ "Дельта Банк", як кредитором, та ТОВ "Іллічівський зерновий порт", як позичальником, укладено Договір кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Договором кредитної лінії між ПАТ "Дельта Банк", як іпотекодержателем, та ТОВ "Іллічівський зерновий порт", як іпотекодавцем, було укладено Іпотечний договір №НКЛ-2010667/S-1 від 27.06.2012, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю земельну ділянку площею 5,4253 га, з цільовим призначенням - для розміщення олійножиркомбінату, що розташована за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 46, кадастровий номер :03:001:0012, і яка належить іпотекодавцю на праві власності згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 21.06.2012 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 744760 (далі - предмет іпотеки)(п.п. 2.1.1. п. 2.1).

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Господарський кодекс України в ст. 193 передбачає, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Частина 7 даної статті передбачає, що не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з частиною першою статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 574 Цивільного кодексу України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Статтею 575 Цивільного кодексу України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі статтею 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Відповідно до абз. 2 ч.1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі, зокрема, припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

На виконання умов цього Кредитного договору Банком було перераховано ТОВ "Іллічівський зерновий порт" кредитні кошти в розмірі 350000000,00 (триста п'ятдесят мільйонів) грн., що підтверджується меморіальним ордером №28135074 від 27.06.2012 року, що свідчить про належне виконання зобов'язань зі сторони Банку.

В матеріалах справи містяться банківські виписки про рух коштів по рахунках ТОВ "Іллічівський зерновий порт" №6701, №6702, №6703 у ПАТ "Дельта Банк", з 27.06.2012 по 31.03.2015, з яких вбачається прострочення ТОВ "Іллічівський зерновий порт" платежів за Договором кредитної лінії №НКЛ-2010667 від 27.06.2012. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості відповідача за зустрічним позовом за договором кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012, розмір заборгованості ТОВ "Іллічівський зерновий порт" станом на 31.03.2015 складає загалом 465 697 831,61 грн. (350 000 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 2 970 518,11 грн. - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту, 31 465 969,28 грн. - сума заборгованості за відсотками, 543 928,58 грн. - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; 80 500 000,00 грн. - розмір штрафу, 185 110,18 грн. - сума 3% від суми простроченого кредиту; 32 305,46 грн. - сума 3% від суми прострочених процентів).

09.02.2015 ТОВ "Іллічівський зерновий порт" звернулось до ПАТ "Дельта Банк" з заявою про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних вимог, в якій ТОВ "Іллічівський зерновий порт" не заперечувало проти наявності заборгованості за договором кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012, яка є простроченою і погашення якої станом на момент як звернення з заявою 09.02.2015, так і на момент вирішення спору в повному обсязі не здійснено.

В свою чергу, господарським судом в межах цієї справи за наслідками розгляду первісного позову було встановлено, що зобов?язання ТОВ "Іллічівський зерновий порт" перед ПАТ «Дельта банк» за Договором кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012р. припинилися частково на суму 42 665 373,25 грн. внаслідок зарахування згідно із заявою від 09.02.2015р. зустрічних однорідних вимог в порядку статті 601 Цивільного кодексу України, в зв'язку з наявністю зустрічного зобов'язання ПАТ «Дельта банк» перед ТОВ "Іллічівський зерновий порт" за безвідкличним резервним акредитивом №LC/SB/017/042014 на вказану суму.

При цьому господарським судом також було встановлено, що зобов'язання ТОВ "Іллічівський зерновий порт" за Договором кредитної лінії №НКЛ-2010667 від 27.06.2012 року щодо сплати залишку заборгованості (в частині, яка перевищує 42 665 373,25 грн.) не припинилося, оскільки заява від 09.02.2015р. в цій частині не відповідала приписам ст. 601 ЦК України.

Таким чином, враховуючи порушення ТОВ "Іллічівський зерновий порт" п.3.3 договору кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012, ПАТ "Дельта Банк" на підставі п.4.3. наведеного договору набуло право вимагати дострокового повернення отриманого кредиту та сплати штрафних санкцій за порушення зобов'язань з його повернення.

Зважаючи на вищевикладене, господарський суд приходить до висновку про те, що з урахуванням часткової обгрунтованості заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.02.2015р. в частині припинення зустрічних зобов'язань сторін на суму 42 665 373,25 грн. (в тому числі і щодо часткового припинення зобов'язань відповідача за зустрічним позовом за Договором кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012р. на вказану суму), заборгованість ТОВ "Іллічівський зерновий порт" за Договором кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012р. станом на 31.03.2015 складала загалом 423 032 458,00 грн. (465 697 831,61 грн. - 42 665 373,25 грн.)

Таким чином, враховуючи те, що зобов'язання ТОВ "Іллічівський зерновий порт" за зобов'язанням за Договором кредитної лінії №НКЛ-2010667 від 27.06.2012 року щодо сплати суми заборгованості за кредитними коштами в загальному розмірі 423 032 458,00 грн. - не припинились на підставі заяви ТОВ "Іллічівський зерновий порт" про зарахування зустрічних вимог від 09.02.2015 року, а тому в розумінні ст.ст. 546, 574,575 Цивільного кодексу України, абз. 2 ч. 1, ст. 17 Закону України "Про іпотеку" не припинились станом на момент подання відповідної заяви і зобов'язання сторін за Іпотечним договором №HKJI-2010667/S-1 від 27.06.2012 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 589, 590 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається у первісному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника; іпотекодержатель - кредитор за основним зобов'язанням.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Пунктом 3.2.4. договору кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012 року визначено, що банк має право звернути стягнення на засоби забезпечення виконання зобов'язань за кредитом у разі невиконання позичальником умов кредитного договору.

Отже, наведені приписи чинного законодавства, зокрема Закону України "Про іпотеку", встановлюють, що одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки є набуття права власності на предмет іпотеки, що передбачено як п.п. 3.2.4 Договору кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012 року, п. 7.1, п. 7.2, п. 7.3 Іпотечного договору НКЛ-2010667/S-1 від 26.06.2012 року, так і ст.ст. 33, 36, ч.1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про заставу", заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано.

Умовами п. 4.1.6. Іпотечного договору №НКЛ-2010667/S-1 від 27.06.2012 року передбачено, у разі порушення іпотекодавцем зобов'язання за Кредитним договором чи іпотекодавцем за цим договором, а також інших обов'язків іпотекодавця, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на Предмет іпотеки.

Відповідно до п.7.1 Іпотечного договору №НКЛ-2010667/S-1 від 27.06.2012 року, іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку (терміну) виконання зобов'язань, вони не будуть виконані (виконані належним чином) та у випадку, якщо інформація або документи, надані іпотекодавцем при укладенні цього договору, виявляться недостовірними та/або недійсними, у випадку невиконання та/або неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором та цим договором, а також у інших випадках, передбачених кредитним договором, цим договором та чинним законодавством України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Пунктом 3.2.4. Договору кредитної лінії НКЛ-2010667 від 27.06.2012 року визначено, що банк має право звернути стягнення на засоби забезпечення виконання зобов'язань за кредитом у разі невиконання позичальником умов кредитного договору.

17.01.2015 року ПуАТ "Дельта Банк" направив на адресу ТОВ "Іллічівський зерновий порт" вимогу про негайне дострокове повернення всієї заборгованості за Договором кредитної лінії №НКЛ-2010667 від 27.06.2012 року та попередження про можливе дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки.

У вказаній вимозі ПуАТ "Дельта Банк" повідомив ТОВ "Іллічівський зерновий порт", що у разі невиконання вимог про дострокове повернення всієї суми заборгованості та сплати штрафних санкцій за Договором кредитної лінії №НКЛ-2010667 від 27.06.2015 року банк буде змушений здійснити звернення стягнення на заставлене майно позичальника.

Вимоги ПуАТ "Дельта Банк" від 17.01.2015 року була отримана ТОВ "Іллічівський зерновий порт", проте, ТОВ "Іллічівський зерновий порт" не було повернуто суму наданого кредиту згідно з п. 4.3 Договору кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012 року (у зв'язку з виникненням у позивача за зустрічним позовом права вимагати дострокового повернення внаслідок прострочення позичальником виконання своїх зобов'язань згідно п. 3.3 Договору кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012 року), не сплачено проценти за його користування, у зв'язку з чим ПуАТ "Дельта Банк" також нараховано пеню (п. 4.1 Договору кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012 року), штраф (п. 4.2 Договору кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012 року), інфляційні втрати та 3% річних з посиланням на статтю 625 Цивільного кодексу України.

Отже, ПАТ "Дельта Банк", у зв'язку з порушенням ТОВ "Іллічівський зерновий порт" умов Договору кредитної лінії №НКЛ-2010667 від 27.06.2012 року, а також встановлення судом відсутності підстав для повного припинення зобов'язань за вказаним кредитним договором за заявою про зарахування зустрічних вимог, банк має право вимагати від ТОВ "Іллічівський зерновий порт" сплати заборгованості за кредитним договором за рахунок будь-якого майна і право одержати задоволення грошових вимог за рахунок предмету іпотеки, наданого ТОВ "Іллічівський зерновий порт" за Іпотечним договором №НКЛ-2010667/S-1 від 27 06.2012 року.

Пунктом 7.5. Іпотечного договору № НКЛ-2010667/S-1 від 27.06.2012 року визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, і складаються включаючи, але не обмежуючись з суми заборгованості по кредиту, що наданий згідно з кредитним договором, несплачених процентів за користування кредитом, комісій, інших платежів, що передбачені договором та кредитним договором, збитків, завданих прострочкою виконання, штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору та цим договором, витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за зобов'язанням і звернення стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження предмету іпотеки, витрат на страхування предмета іпотеки, збитків, завданих внаслідок порушення умов цього договору та кредитного договору, витрати на здійснення оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, які поніс іпотекодержатель.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону N 898-IV іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателю на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Разом із тим ч. 3 ст. 33 Закону N 898-IV передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: 1) рішення суду, 2) виконавчого напису нотаріуса або 3) згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (тобто шляхом позасудового врегулювання). При цьому правовою підставою для передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання є договір про задоволення вимог іпотекодержателя (або застереження в іпотечному договорі).

Передбачений ст. 37 Закону України "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, повинні відповідати загальним положенням про договір, установленим розділом II книги п'ятої ЦК України. При дотриманні цих умов іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки з дотриманням умов звернення стягнення та порядку реалізації, передбачених Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень". Таким чином, у разі встановлення такого способу звернення стягнення у договорі іпотекодержатель на підставі ч. 2 ст. 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом. В такому разі звернення стягнення і набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду може застосовуватися, якщо це передбачено договором.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 26.12.2011 року.

Виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.

Вказане підтверджується і приписами п. 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Цієї ж правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 11.12.2013 року по справі № 6-124цс13.

Отже, наведеними вище нормами законодавства (насамперед статтями 36, 37 Закону N 898-IV) не виключається можливість звернення стягнення в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду. У цих нормах задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття ним права власності на предмет іпотеки ототожнюється передусім із способом звернення стягнення, який, разом з іншими, може застосовуватися, якщо це передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення у договорі іпотекодержатель на підставі ч. 2 ст. 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Крім того, було б нелогічно, що сторони за законом можуть це питання врегулювати в позасудовому порядку, але позбавлені цього права в судовому порядку за рішенням суду. Це суперечило б і статтям 55, 124 Конституції.

Враховуючи вищевикладені обставини, ПАТ "Дельта Банк" на підставі ст. 589 Цивільного кодексу України, ст.ст.33, 35 Закону України "Про іпотеку", п. 7.1, 7.2, 7.3 Іпотечного договору №НКЛ-2010667/S-1 від 27.06.2012 року отримав право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, обравши на свій розсуд звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Іллічівський зерновий порт" за Договором кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012 року на загальну суму 423 032 458,36 грн. шляхом набуття у власність іпотечного майна за наведеним іпотечним договором, а саме: на земельну ділянку площею 5,4253 га, розташовану за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 46, кадастровий номер - :03:001:0012, цільове призначення - для розміщення олійножиркомбінату.

Твердження позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) про те, що обраний позивачем за зустрічним позовом спосіб захисту права не відповідає вимогам ст. ст. 16, 328, 335, 376, 392 ЦК України є помилковим, оскільки позивачем за зустрічним позовом заявлена вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності, а не про визнання за ним права власності на вказане майно.

Згідно із частиною 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

У відповідності до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, зокрема, зазначаються початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно положень ст. ст. 41, 43 закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Згідно ст. 3 закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. У відповідності до ст. 10 закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Якщо при розгляді справи між сторонами виникає спір щодо початкової ціни продажу предмета іпотеки, сторони мають надати суду висновок суб'єкта оціночної діяльності про оцінку майна, який підлягає оцінці судом на загальних підставах, або згідно зі статтею 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, суд може призначити судову експертизу. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 14.09.11 р. у справі № 9/156-10.

Так, з метою визначення вартості предмету іпотеки Господарським судом м. Києва у справі № 910/7357/15-г згідно з ухвалою від 13.10.2015р. призначалася судова економічна експертиза, проведення якої у встановлений законом строк доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Однак протягом майже року вказана експертиза так і не була проведена, хоча Господарським судом м. Києва неодноразово ухвалами від 26.11.2015р., від 19.01.2016р. та від 31.05.2016р. зобов'язувалися учасники судового процесу забезпечити безперешкодний доступ до об'єкту дослідження та належні умови праці для проведення обстеження, забезпечити прибуття експерта із експертної установи на місцевість для обстеження об'єкту дослідження, безперешкодний доступ до об'єкту дослідження та належні умови праці. 10.08.2016р. до суду від експертної установи надійшов лист №19400/15-41 від 05.08.2016р., відповідно до змісту якого повідомляється, що 15.06.2016р. судовим експертом Савчак В.В. складено повідомлення про неможливість надання висновку судової оціночно-будівельної експертизи №19400/15-41. 17.08.2016р. матеріали справи повернуто до Господарського суду міста Києва без виконання і надання експертного висновку.

За таких умов Господарський суд м. Києва приходить до висновку про неможливість визначення вартості предмету іпотеки згідно із висновком судового експерта.

Відповідно до листа Верховного Суду України (Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України) «Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009 - 2010 роки)» від 07.10.2010 р., суди мають виходити з того, що ціна предмета іпотеки встановлюється в самому договорі. Якщо при розгляді справи сторони з такою оцінкою погоджуються, то у суду немає підстав її не брати до уваги, оскільки вона є умовою договору. Якщо між сторонами виникає спір щодо такої оцінки, то залежно від того, яка сторона її оспорює, вона зобов'язана довести інший його розмір.

За вимогами ст.ст. 39, 43 Закону «Про іпотеку», встановлення початкової ціни предмета іпотеки означає встановлення її в рішенні суду в грошовому вираженні, та визначається за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 Закону «Про іпотеку» (відповідна правова позиція відображена у постанові Верховного суду України від 10.06.2015 р. у справі № 6-449цс15).

Про необхідність зазначення у рішенні суду початкової ціни реалізації предмета іпотеки зазначено також і у п. 4.4.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 № 1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів».

Враховуючи ту обставину, що Іпотечний договір було укладено 27.06.2012 р., а наразі, ринкові ціни на земельні ділянки суттєво змінились через економічну ситуацію в країні, то господарський суд дійшов висновку про неможливість визначення вартості предмета іпотеки за ціною, визначеною в Іпотечному договорі № НКЛ-2010667/S-1 від 27.06.2012р.

Однак, пунктом 2.4 цього іпотечного договору сторонами було визначено, що у випадку використання свого права на позасудове задоволення вимог Іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки при здійсненні незалежної експертної оцінки предмета іпотеки, суб'єкта оціночної діяльності, що здійснюватиме таку оцінку, обиратиме на свій розсуд Іпотекодержатель.

У зв'язку з тим, що позивачем за зустрічним позовом в позовних вимогах застосовується один із способів звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачених ст. 36 закону України «Про іпотеку», відповідно до умов іпотечного договору іпотекодержателю надано право визначати суб'єкта оціночної діяльності для визначення вартості предмета іпотеки.

В матеріалах справи міститься наданий позивачем за зустрічним позовом Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки умовно вільної від забудови площею 5,4253 га, кадастровий номер - :03:001:0012, що розташована за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 46 та є власністю ТОВ «Іллічівський зерновий порт», яка проведена суб'єктом оціночної діяльності - ЗАТ «Консалтингюрсервіс», що діє на підставі Сертифіката суб'єкта оціночної діяльності виданого ФДМУ № 376/15 від 07.05.2015.

Вказана оцінка була проведена станом на 08.09.2016р. та згідно висновку вказаного звіту ринкова вартість земельної ділянки умовно вільної від забудови площею 5,4253 га, кадастровий номер - :03:001:0012, що розташована за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 46 станом на вказану дату становить 235 140 640,00 грн.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини першої статті 47, статті 43 Господарського процесуального кодексу України судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи шляхом всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення зустрічного позову Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", а саме: в рахунок часткового погашення заборгованості Товариством з обмеженою відповідальністю «Іллічівський зерновий порт» перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за договором кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012 в розмірі 423 032 458,36 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № НКЛ-2010667/S-1 від 27.06.2012, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1598, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Іллічівський зерновий порт», а саме: на земельну ділянку площею 5,4253 га, розташовану за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 46, кадастровий номер - :03:001:0012, вартістю 235 140 640,00 грн., шляхом набуття Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» права власності на земельну ділянку площею 5,4253 га, розташовану за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 46, кадастровий номер - :03:001:0012, цільове призначення - для розміщення олійножиркомбінату. В іншій частині позовні вимоги за зустрічним позовом задоволенню на підлягають.

Щодо розподілу судових витрат, господарський суд відзначає наступне.

У відповідності до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

За таких обставин, у зв'язку з частковим задоволенням первісного позову судові витрати позивача за первісним позовом зі сплати судового збору у розмірі 1 218,00 грн. пропорційно задоволеним вимогам, слід покласти на відповідача за первісним позовом.

Судовий збір за подання зустрічного позову, з врахуванням того, що позивач за зустрічним позовом був звільнений від сплати судового збору згідно п. 22 ч. 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції станом на дату звернення з зустрічним позовом), пропорційно задоволеним вимогам, покладається на відповідача за зустрічним позовом і підлягає стягненню з останнього в доход Державного бюджету України в розмірі 36 540,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллічівський зерновий порт» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

2. Визнати припиненим частково зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллічівський зерновий порт» за Договором кредитної лінії №НКЛ-2010667 від 27.06.2012р. на суму 42 665 373,25 грн. (сорок два мільйони шістсот шістдесят п'ять тисяч триста сімдесят три гривні 25 копійок).

3. В іншій частині в первісному позові відмовити.

4. Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллічівський зерновий порт» задовольнити частково.

5. В рахунок часткового погашення заборгованості Товариством з обмеженою відповідальністю «Іллічівський зерновий порт» (, місцезнаходження: 68000 Одеська обл., м.Іллічівськ, вул. Транспортна, буд. 46) перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (; місцезнаходження 01133 м. Київ, вул. Щорса, 36-Б) за договором кредитної лінії № НКЛ-2010667 від 27.06.2012 в розмірі 423 032 458,36 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № НКЛ-2010667/S-1 від 27.06.2012, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1598, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Іллічівський зерновий порт», а саме: на земельну ділянку площею 5,4253 га, розташовану за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 46, кадастровий номер - :03:001:0012, вартістю 235 140 640,00 грн., шляхом набуття Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (; місцезнаходження 01133 м.Київ, вул. Щорса, 36-Б) права власності на земельну ділянку площею 5,4253 га, розташовану за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 46, кадастровий номер - :03:001:0012, цільове призначення - для розміщення олійножиркомбінату.

6. В іншій частині в зустрічному позові відмовити.

7. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (; місцезнаходження 01133 м. Київ, вул. Щорса, 36-Б) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський зерновий порт" (, місцезнаходження: 68000 Одеська обл., м.Іллічівськ, вул. Транспортна, буд. 46) судовий збір у розмірі 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 коп.).

8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Іллічівський зерновий порт" (, місцезнаходження: 68000 Одеська обл., м.Іллічівськ, вул. Транспортна, буд. 46) в доход Державного бюджету України судовий збір у розмірі 36 540,00 грн. (тридцять шість тисяч п'ятсот сорок гривень 00 коп.).

9. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.09.2016р.

Суддя С.М. Морозов