РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2016Справа №910/12149/16

За позовомПублічного акціонерного товариства "Аграрний фонд"
доПублічного акціонерного товариства "Державна продовольчо - зернова корпорація України"
простягнення 611 837, 30 грн.
Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_1 по дов. № 92-02/16 від 19.04.2016;

від відповідача: ОСОБА_2 по дов. № 435 від 19.07.2016

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо - зернова корпорація України" 611 837,30 грн. збитків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2016 порушено провадження у справі № 910/12149/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 25.07.2016, зобов'язано сторін надати певні документи.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представником відповідача через відділ діловодства господарського суду м. Києва наданий письмовий відзив на позов. Відповідно до даного відзиву просить в задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 08.08.2016р. відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Після оголошеної перерви представник позивача в судове засідання не з'явився.

Через відділ діловодства суду 05.08.2016 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з тим, що представники позивача перебувають у відпустці та відрядженні.

Розгляд справи було відкладено на 19.09.2016.

Представником позивача 19.09.2016 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва було подано клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самосійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша логістична компанія» (), оскільки ТОВ «Перша логістична компанія» надавала комплекс послуг з перевезення зерна, а також її представник був присутній при розпломбуванні, розвантаженні вагонів та відборі проб з вагонів на філії «ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Богданівецький КХП».

Також, позивачем було заявлено усне клопотання про залучення до участіу справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІС-Зерно».

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Зважаючи на те, що рішення у даній справі не вплине на права та обов'язки Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша логістична компанія» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІС-Зерно», суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотань позивача про залучення третіх осіб.

Також, 19.09.2016 від позивача через загальний відділ діловодства надійшли письмові пояснення, а в судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення, відповідно до яких проти доводів відповідача, викладених у відзив заперечував.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.09.2016 проти позову заперечував.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 19.09.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (далі - відповідач, зерновий склад) та Публічним акціонерним товариством «Аграрний фонд» (далі - позивач поклажодавець) було укладено договір складського зберігання № 104-07/15 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору поклажодавець за умовами цього Договору зобов'язується передати, а зерновий склад зобов'язується прийняти на зберігання зернові, зернобобові, круп'яні, олійні культури (далі - Зерно) в кількості, яка визначається по фактичній кількості Зерна, що надійшло на карточку поклажодавця і засвідчується складськими квитанціями та в установлений строк на вимогу повернути його Поклажодавцю або особі, зазначеній ним, як одержувач, відповідно до якісних показників, передбачених діючими ДСТУ.

Кількість та якість Зерна, що передається Поклажодавцем на зберігання, визначені в складських квитанціях на зерно, що видаються Зерновим складом (п. 1.2. Договору).

Зерно, що передається на зберігання Зерновому складу згідно із цим Договором є власністю Поклажодавця. Зерновий склад не має права продавати або будь-яким іншим чином розпоряджатися зерном поклажодавця, яке знаходиться у нього на зберіганні. ( п. 1.4. Договору).

Якість Зерна, що поставляється на зберігання, повинна відповідати ДСТУ ( п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 2.2. Договору у разі виникнення спорів щодо якості Зерна Поклажодавець має право провести незалежну перевірку його якості за рахунок Зернового складу.

У разі виникнення спорів щодо якості зерна поклажодавець має право провести незалежну перевірку його якості за рахунок зернового складу (п. 2.4. Договору).

Як вбачається зі складських квитанцій № 1847 від 11.09.2015 (АХ № 805989) та № 1833 від 07.09.2015 (АХ № 805974), позивачем було передано відповідачеві на зберігання пшеницю 3 кл. групи А (ДСТУ 3678:2010) загальною заліковою вагою 12 160, 910 тонн.

У складських квитанціях було визначено якісні та кількісні показники, а саме:

- складська квитанція № 1847 від 11.09.2015 (АХ № 805989): вага залікова 816910 кг.; вологість 13,5; зернова домішка 5,00; сміттєва домішка -1,00; клейковина (кількість) 18; клейковина (якість) 2; зараженість - не виявлено; інші показники: нат-780; стек-36, біл. - 11, ЧП-190;

- складська квитанція № 1833 від 07.09.2015 (АХ № 805974): вага залікова 4000000 кг.; вологість 13,5; зернова домішка 5,60; сміттєва домішка -1,00; клейковина (кількість) 18; клейковина (якість) 85; зараженість - не виявлено; інші показники: нат-780; стек-36, біл. - 11, ЧП-200.

15.08.2015 між Публічним акціонерним товариством «Аграрний фонд» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша логістична компанія» (далі - експедитор) було укладено договір № 25-07/2015 про надання транспортно-експедиторських послуг залізничним транспортом, відповідно до якого експедитор взяв на себе зобов'язання на підставі дозволів-довіреностей на відвантаження, заявок на переміщення замовника, графіку завантаження надавати останньому комплекс транспортно-експедиторських послуг із перевезення товарно-матеріальних цінностей залізничним транспортом, а саме: зернових, бобових олійних та інших сільськогосподарських культур та продуктів їх переробки у кількості 200 000,00 тонн, а замовник взяв на себе зобов'язання оплатити вартість наданих послуг.

Перевезення кожної партії товарно-матеріальних цінностей оформляється окремим дозволом-довіреністю на відвантаження та заявкою на переміщення (п. 1.2. Договору № 25-07/2015 від 18.08.2015).

02.12.2015 позивач звернувся до відповідача з листом № 07-05/3152 про відвантаження пшениці 3 класу врожаю 2015 з показниками якості згідно до складських квитанцій в обсязі 12 160,910 тонн на ТОВ «ТІС-Зерно», Південний морський порт.

Разом з тим, відповідно до дозволу-довіреності на відвантаження зерна №10/320 від 26.11.2015 та заявки на переміщення № 10/320 від 26.11.2015 Публічним акціонерним товариством «Аграрний фонд» було надано дозвіл на відвантаження 5 159,050 тонн в адресу ТОВ «ТІС-Зерно», Південний морський порт через ТОВ «Перша логістична компанія».

На підставі дозволу-довіреності на відвантаження зерна №10/320 від 26.11.2015 та заявки на переміщення № 10/320 від 26.11.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша логістична компанія» було здійснено перевезення та відвантаження зерна 3 класу 2015 року врожаю за складськими квитанціями АХ №805974 та АХ № 805989 в загальній кількості 5 159,050 тонн з Філії ПАТ «ДПЗКУ» «Богданівський КХП» на адресу ТОВ «ТІС-Зерно», Південний морський порт.

12 вагонів зерна (№№ 95338174, 95616637, 95646220, 95693586, 95540472, 95751608, 95324810, 95753232, 95453361, 95797056, 95747751, 95794418, завантажені на Філії ПАТ «ДПЗКУ» «Богданівський КХП», були повернуті відповідачу у зв'язку з відмовою у прийманні зерна ТОВ «ТІС - Зерно». Факт повернення 12 вагонів зерна підтверджується наявним у матеріалах справи листом № 1049 від 17.12.2015. Відповідно до даного листа, у відповідача були відсутні претензії щодо якості та кількості повернутого зерна.

Як зазначає позивач, Публічним акціонерним товариством «Агарний фонд» у подальшому було відібрано проби зерна та направлено на проведення експертизи, за результатами якої ДП «Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції» надано протоколи випробувань № 3976 та № 3977 від 24.12.2015, відповідно до яких дані проби пшениці не відповідають вимогам 3 класу згідно ДСТУ 3768:2010 по показникам «Вологість» (протокол № 3976) та «Зараженість шкідниками» (протокол № 3977).

29.01.2016 між позивачем та ТОВ «Перша логістична компанія» було підписано акти наданих послуг № 82, 83, відповідно до яких вартість за перевезення та повернення зерна загальною кількістю 821 600 тонн складала загалом 611 837,30 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з вимогою № 02-01/257 від 05.02.2016 про відшкодування збитків, завданих витратами на перевезення пшениці, якісні показники якої не відповідають вимогам ДСТУ 3768:2010 та умовам договору, в сумі 611 837,30 грн., однак, відповідач залишив зазначену вимогу без реагування.

Зважаючи на вищевикладене, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків у сумі 611 837,30 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною 1, 2 ст. 224 ГК України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною (ч. 1 ст. 225 ГК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Як у випадку невиконання договору, так і за зобов'язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, чинне законодавство, як правило, виходить з принципу вини контрагента або особи, яка завдала шкоду (статті 614 та 1166 ЦК України).

Чинним законодавством України обов'язок доведення факту наявності порушення відповідача покладено на позивача, наявність та розмір понесених збитків, а також причинно-наслідковий зв'язок між правопорушенням і збитками.

Встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. При цьому такий зв'язок між порушенням та збитками має бути прямим та безпосереднім.

З матеріалів справи вбачається, що 11.12.2015 до Філії ПАТ «ДПЗКУ» «Богданівський КХП» надійшов лист від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС-Зерно», відповідно до якого пшениця, яка надійшла в дев'яти вагонах та не була повернута Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІС-Зерно», не відповідає контрактним показникам за показником вмісту білка, а в одному з вагонів - № 95524047 - показнику «Вологість повітря», стороною якого, як зазначає відповідач, ні ПАТ «ДПЗКУ» ні його філія «Богданівецький КХП» не являється.

Як вбачається з листа філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» № 1049 від 17.12.2015, вагон № 95524047 до філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» не повертався у зв'язку з відмовою його прийняття Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІС-Зерно».

Таким чином, з листа Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС-Зерно» від 11.12.2015 вбачається, що причиною неприйняття вагонів з зерном є невідповідність контрактним показникам вмісту білка в пшениці.

12.12.2015, відповідно до ДСТУ ISO 13690:2003 «Зернові, бобові та продукти їхнього помелу. Відбираня проб» було проведено спільний відбір проб зерна з 14 вагонів, за участю представників ТОВ «ТІС-Зерно», ТОВ «Перша логістична компанія», ПАТ «Аграрний фонд» та філії ПАТ «ДЗКУ» «Богданівецький КХП».

Проби з кожного вагону відбиралися з верхніх частин люків вагону (відбір проб з нижніх люків вагону не передбачено за технологічною схемою підприємства) за допомогою вагонного щупа висотою 3 м, при цьому пломби на нижніх люках вагону в наявності та не пошкоджені.

Відібрані проби упаковані в поліетиленові пакети, опечатані печатками ВТЛ ТОВ «ТІС-ЗЕРНО» (частина перша для спільного визначення якості в лабораторії ТОВ «ТІС-Зерно» на відповідність вимогам ДСТУ 3768:2010, частина друга направляється до ВТЛ філії ПАТ «ДПЗКУ» Богданівецький КХП, частина третя залишається як проба свідок у ВТЛ ТОВ «ТІС-Зерно».

Також, 12.12.2015 за участю зав. Лабораторії ТОВ «ТІС-Зерно», завідуючої ВТЛ філії ПАТ «ДПЗКУ» Богданівецький КХП, заступника начальника ВТЛ філії ПАТ «ДПЗКУ» Богданівецький КХП та представників ТОВ «Перша логістична компанія» та ПАТ «Аграрний фонд» було складено акт спільного визначення якості № 14, відповідно до якого показники якості пшениці не відповідають якості ДСТУ 3768:2010: у вагонах № 95928677, 95524047, 95751608 - по показнику вміст білку та вологість перевищують межі допустимих відхилень від даних відправника; у вагонах №95928677, 95524047 - вміст клейковини 19%. Інші показники якості в межах допустимих відхилень від даних відправника.

14.12.2015 відповідачем спільно з ДП «Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції» було проведено ідентифікацію та опломбацію 14 проб пшениці, для визначення показників якості згідно ДСТУ 3768:2010. Зазначені були відібрані за актами спільного відбору від 12.12.2015 в поліетиленових пакетах. Пломби на зазначених пакетах, до зняття спільно ДП «Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції», порушені не були.

Також 14.12.2015-15.12.2015 було проведено випробування щодо масової частки білка в пшениці, за результатами яких масова частка білка, в перерахунку на суху речовину (%) 11,00%, 11,01%, 11,02%, 11,10.

Вимогами ДСТУ 3768:2010 «Пшениця. Технічні умови» до 3 класу пшениці визначено, що масова частка білка, в перерахунку на суху речовину складає не менше 11%.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що зерно, яке перебувало на зберіганні у позивача за Договором складського зберігання № 104-07/15 та у подальшому було не прийнято Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІС-Зерно» у зв'язку з невідповідністю контрактним показникам білка, на виконання якого було відправлено зерно у вагонах через ТОВ «Перша логістична компанія», відповідає вимогам ДСТУ 3768:2010 за показником вмісту білка. Крім того, показники вмісту білка є не нижчими від показників, вказаних у складських квитанціях № 1847 (АХ № 805989) від 11.09.2015 та № 1833 (АХ № 805974) від 07.09.2015, що відповідає умовам Договору складського зберігання № 104-07/15 від 14.08.2015.

З врахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку, що позивачем не доведено наявності вини відповідача, а також прямого та безпосереднього причинного зв'язку між діями відповідача та сумою збитків у розмірі 611 837,30 грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Таким чином, за результатами розгляду справи суд прийшов до висновку що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.09.2016.

Суддя Трофименко Т.Ю.