ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.03.2016 Справа № 905/1919/15 Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді Шилової О.М.,

суддів Ніколаєвої Л.В., Сажневої М.В.

при секретарі судового засідання Гонтарі А.Д.

розглянув матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго, Донецька область, м.Краматорськ

до Комунального підприємства Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго, Донецька область, м.Словянськ, м.Миколаївка

про: стягнення 4753991,92грн. боргу за активну електроенергію, 25476,79грн. боргу за реактивну електроенергію, 83013,78грн. 3% річних, 1949130,29грн. інфляційних, 815339,57грн. пені

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за дов. №221215-1/9п від 22.12.2015р.,

від відповідача: ОСОБА_2 за дов. б/н від 04.12.2015р.

Суд перебував у нарадчій кімнаті

23.03.2016р. з 14-55год. до 15-00год.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство ДТЕК Донецькобленерго, Донецька область, м.Краматорськ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго, Донецька область, м.Словянськ, м.Миколаївка про стягнення 4753991,92грн. боргу за активну електроенергію, 25476,79грн. боргу за реактивну електроенергію, 83013,78грн. 3% річних, 1949130,29грн. інфляційних, 815339,57грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на: Договір про постачання електричної енергії №3302 від 01.01.2009р. з додатками; акти прийняття-передавання товарної продукції за квітень грудень 2014 року, січень травень 2015 року, а також на рахунки за ті самі періоди; банківські виписки про сплату відповідачем частини боргу за активну та реактивну електричну енергію і нарахованих за окремі місяці 2014 року пені та 3% річних.

До позову додає розрахунок ціни позову (т.1, а.с.8-10).

Протягом розгляду справи позивач надав:

1) з клопотанням вх.№16133/15 від 20.10.2015р. копії: банківських виписок, зведених реєстрів актів звіряння для погашення заборгованості з пільг та субсидій, а також спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету (т.2, а.с.1-119);

2) пояснення №5/юр-1724/15 від 22.10.2015р. до розрахунку позовних вимог з доданими копіями рахунків за травень та серпень 2014 року (активна і реактивна електроенергія) (т.2, а.с.122-128);

3) заперечення вх.№21443/15 від 01.12.2015р. на відзив (т.3, а.с.3);

4) заперечення вх№21445/15 від 01.12.2015р. на заяву про розстрочку виконання рішення (з додатками) (т.3, а.с.4-33);

5) пояснення вх.№22853/15 від 10.12.2015р. про те, що взаєморозрахунки за електроенергію за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету проводились за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню і відповідних спільних протокольних рішень (т.3, а.с.109);

6) з клопотанням вх.№696/16 від 12.01.2016р. копії листів відповідача з клопотанням про надання згоди на проведення розрахунків за рахунок субвенції з державного бюджету та підписаних обома сторонами актів звіряння розрахунків за спожиту активну електроенергію (т.3, а.с.115-139);

7) пояснення вх.№1131/16 від 14.01.2016р. про повну сплату відповідачем боргу за активну електроенергію за спірний період з доданими доказами викладеного у поясненнях (т.3, а.с.158-161);

8) з клопотанням вх.№6988/16 від 01.03.2016р. копію довідки №828 від 01.03.2016р. про суми та дати оплат активної електроенергії та наявність заборгованості відповідача лише за реактивну електричну енергію (т.3, а.с.171-172);

9) з поясненнями вх.№9619/16 від 23.03.2016р. щодо порядку зарахування отриманих за рахунок субвенції коштів копії договору №377/375-в від 14.12.2015р. про організацію взаєморозрахунків та електронного витягу банківської виписки від 28.12.2015р. (т.3, а.с.179-184).

Відповідач протягом розгляду справи надав:

1) відзив на позовну заяву №04/11/2015-юр від 04.11.2015р. з додатками (т.2, а.с.129-157);

2) з супровідним листом №05/11/2015-юр від 06.11.2015р. копію Сертифікату Донецької ТПП №5382 від 05.11.2015р. про форс-мажорні обставини (т.2, а.с.159-160);

3) заяву вих.№07/11/2015-юр від 30.11.2015р. про розстрочення виконання рішення на 5 років (з додатками) (т.3, а.с.34-107);

4) з супровідним листом вх.№22852/15 від 10.12.2015р. власну виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.3, а.с.110-111);

5) відзив вих.№01/01/2016-юр від 04.01.2016р. (з додатками), в якому відповідач повідомив про погашення заборгованості за активну електроенергію за рахунок субвенції, у звязку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог (т.3, а.с.140-155).

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 18.11.2015р. визначений наступний склад колегії для розгляду справи №905/1919/15: ОСОБА_3 головуючий суддя, судді Огороднік Д.М., Ніколаєва Л.В. (т.2, а.с.162).

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.01.2016р. у звязку з перебуванням судді Огороднік Д.М. у відпустці визначений наступний склад колегії для розгляду справи №905/1919/15: ОСОБА_3 головуючий суддя, судді Сажнева М.В., Ніколаєва Л.В. (т.3, а.с.157).

Ухвалою суду від 02.03.2016р. за клопотанням позивача вх.№7221/16 від 02.03.2016р. строк розгляду спору був продовжений на 15 днів в порядку ст.69 ГПК України (т.3, а.с.173, 177).

Відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33, 34, 43 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглянувши документи, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для вирішення спору, керуючись законом, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2009р. між Відкритим акціонерним товариством Донецькобленерго (Постачальник) та Комунальним підприємством Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго (Споживач) було укладено Договір про постачання електричної енергії №3302 (далі Договір або Договір №3302, т.1, а.с.11-17, 18-58).

З Загальних положень статуту Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго (т.1, а.с.164-165) вбачається, що Відкрите акціонерне товариство Донецькобленерго змінило назву на Публічне акціонерне товариство Донецькобленерго, а надалі на Публічне акціонерне товариство ДТЕК Донецькобленерго. Таким чином, відбулась зміна найменувань позивача без зміни його організаційно-правової форми, що не свідчить про реорганізацію товариства, а Постачальником за Договором є позивач у даній справі.

Відповідно до розділу 1 Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору.

Відповідно до підп.2.2.2. Договору Постачальник, зокрема, зобовязався постачати Споживачу електроенергію як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 («Порядок визначення та узгодження договірних величин споживання електричної енергії та потужності»), та з урахуванням умов розділу 6 Договору («Порядок обмеження та припинення електропостачання»).

Згідно з підп.2.3.4.-2.3.5 Договору Споживач, зокрема, зобовязався оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та №5 «Порядок розрахунків» до Договору, а також здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з додатком №6 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» до Договору.

Відповідно до підп.4.2.1. Договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.4.-2.3.5. Договору, з порушенням термінів, визначених Додатком №5 «Порядок розрахунків», Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобовязання за Договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2009р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.9.5. Договору).

Відповідно до п.1 Додатку №5 від 13.05.2009р. «Порядок розрахунків» до Договору (т.1, а.с.53-54) розрахунковим вважається період з 00 годин 10 числа місяця, попереднього розрахунковому, до 24-00 годин 9 числа поточного місяця.

Відповідно до абз.1 п.9 Додатку №5 остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, а також за інші платежі, передбачені цим договором та ПКЕЕ, здійснюється Споживачем на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка грошовими коштами на рахунки Постачальника, які вказані в розділі 10 Договору, у терміни, що не перевищують 5 операційних днів від дня отримання рахунку.

Додатком №6 від 31.07.2012р. «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» до Договору (т.1, а.с.55-56) сторони визначили наступний порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії: за підсумками розрахункового періоду Постачальник видає Споживачу розрахункові документи на оплату за перетікання реактивної електроенергії; кошти оплати за перетікання реактивної електроенергії перераховуються Споживачем на поточний рахунок Постачальника протягом 5 днів від дня отримання розрахункових Документів (п.17).

Договір, Додатки №5 і №6 до нього підписані обома сторонами та скріплені їхніми печатками.

Відомості про наявність заяв будь-якої зі сторін про припинення дії Договору або про перегляд його умов у матеріалах справи відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав свої зобовязання за Договором: у квітні 2014 року травні 2015 року постачав відповідачу електричну енергію, на підтвердження чого надав суду акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії), підписані сторонами та скріплені їхніми печатками (т.1, а.с.60-61, 64-65, 68-69, 72-73, 75-76, 78-79, 82-83, 85-86, 89-90, 92-95, 97-100, 102-105, 108-111, 115-116), а також рахунки на оплату за спожиту активну та реактивну електроенергію (т.1, а.с.59, 62, 63, 66, 67, 70, 71, 74, 77, 80, 81, 84, 87, 88, 91, 96, 101, 106, 107, 112).

Виставлені рахунки були отримані відповідачем, про що свідчать відповідні відмітки на них, зроблені директором або уповноваженим представником Споживача за довіреностями б/н від 02.01.2014р., №01/15 від 29.12.2014р. та б/н від 17.07.2014р. (т.1, а.с.117-120).

У відзиві №04/11/2015-юр від 04.11.2015р. відповідач визнав заявлені до стягнення суми боргу за активну (4753991,92грн.) та реактивну (25476,79грн.) електроенергію (т.2, а.с.129). Повноваження представника на визнання позовних вимог перевірені судом (довіреність б/н від 22.12.2014р. т.1, а.с.179).

Заявлені до стягнення та визнані відповідачем суми заборгованості суд визнає такими, що відповідають умовам Договору, а також первинним документам, що містяться у справі.

Водночас позивачем в перебігу розгляду даної справи на підтвердження перерахування 4753991,92грн. за активну електричну енергію за рахунок субвенції з державного бюджету надано: пояснення вх.№1131/16 від 14.01.2016р. про повну сплату відповідачем боргу за активну електроенергію за спірний період з копією довідки №47 від 12.01.2016р. (т.3, а.с.158-161); копію довідки №828 від 01.03.2016р. про суми та дати оплат активної електроенергії та наявність заборгованості відповідача лише за реактивну електричну енергію (т.3, а.с.172); пояснення вх.№9619/16 від 23.03.2016р. щодо порядку зарахування отриманих за рахунок субвенції коштів, копії договору №377/375-в від 14.12.2015р. про організацію взаєморозрахунків та електронного витягу банківської виписки від 28.12.2015р. (т.3, а.с.179-184).

З урахуванням викладеного суд припиняє провадження у справі в частині вимог про стягнення 4753991,92грн. заборгованості за активну електричну енергію за період квітень 2014 року травень 2015 року на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України (у звязку з відсутністю предмета спору) та визнає вимоги позивача про стягнення 25476,79грн. заборгованості за реактивну електричну енергію за період березень травень 2015 року обґрунтованими, документально доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі на підставі умов Договору, вимог ст.ст.525, 526, 530 Цивільного кодексу (далі ЦК) України та ст.193 Господарського кодексу (далі ГК) України.

Судом також встановлено, що відповідач виконав свій обовязок з оплати спожитої у травні, серпні, грудні 2014 року та лютому 2015 року реактивної електричної енергії з порушенням строків, визначених Додатком №6 до Договору (т.1, а.с.121, 124 (зворотній бік), 129 (зворотній бік)).

Викладені у відзиві №04/11/2015-юр від 04.11.2015р. (т.2, а.с.129) заперечення відповідача на нарахування 3% річних на заборгованість за травень 2014 року за період 11 16.06.2014р. (реактивна електроенергія) з урахуванням умов п.4.3.1. Договору суд до уваги не приймає, оскільки відповідачем не надано доказів виконання умов п.4.3.2. Договору, згідно з яким сторона, для якої виконання зобовязань стало неможливим унаслідок дії обставин непереборної сили, має не пізніше, ніж через 5 календарних днів письмово повідомити іншу сторону про початок, тривалість та вірогідну дату припинення дії обставин непереборної сили (т.1, а.с.13).

Позовна заява, у тому числі прохальна частина, містить описки у періодах, за які здійснені нарахування. З розрахунку позовних вимог (т.1, а.с.8-10) вбачається, що позивачем нараховано пеню, річні та інфляційні на заборгованість за активну електричну енергію, спожиту у квітні 2014 року травні 2015 року, і на заборгованість за реактивну електричну енергію, спожиту у серпні 2014 року та лютому травні 2015 року, а також річні та інфляційні за прострочення оплати реактивної електричної енергії, спожитої у травні 2014 року, пеню і річні за прострочення оплати реактивної електричної енергії, спожитої у грудні 2014 року, з яких:

- пеня за прострочення виконання зобовязань з оплати спожитої у квітні 2014 року травні 2015 року активної електричної енергії в загальній сумі 812875,78грн. за загальний період 01.09.2014р. 30.06.2015р.;

- пеня за прострочення виконання зобовязань з оплати використаної у серпні, грудні 2014 року та лютому травні 2015 року реактивної електричної енергії в загальній сумі 2463,79грн. за загальний період 09.09.2014р. 30.06.2015р.;

- 3% річних за прострочення виконання зобовязань з оплати спожитої у квітні 2014 року травні 2015 року активної електричної енергії в загальній сумі 82885,06грн. за загальний період 01.06.2014р. 30.06.2015р.;

- 3% річних за прострочення виконання зобовязань з оплати використаної у травні, серпні, грудні 2014 року та лютому травні 2015 року реактивної електричної енергії в загальній сумі 128,72грн. за загальний період 11.06.2014р. 30.06.2015р.;

- інфляційні за прострочення виконання зобовязань з оплати спожитої у квітні 2014 року травні 2015 року активної електричної енергії в загальній сумі 1946413,70грн. за загальний період червень 2014 року червень 2015 року;

- інфляційні за прострочення виконання зобовязань з оплати використаної у травні, серпні 2014 року та лютому травні 2015 року реактивної електричної енергії в загальній сумі 2716,59грн. за загальний період червень, вересень 2014 року, березень червень 2015 року.

Відповідно до приписів п.6 ч1 ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та основними засадами зобовязальних правовідносин (у тому числі засадами виконання зобовязання) є справедливість, добросовісність та розумність.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог про стягнення пені в загальній сумі 812875,78грн. за загальний період 01.09.2014р. 30.06.2015р., 3% річних в загальній сумі 82885,06грн. за загальний період 01.06.2014р. 30.06.2015р. та інфляційних в загальній сумі 1946413,70грн. за загальний період червень 2014 року червень 2015 року, нарахованих за несвоєчасну оплату рахунків за активну електричну енергію, спожиту відповідачем у квітні 2014 року травні 2015 року, врахувавши наступні обставини.

1) Нарахування пені за період 07.02.2015р. 30.06.2015р. здійснене позивачем всупереч вимогам ч.2 ст.2 Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси», якою до 31.12.2015р. встановлено мораторій на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції. Закон набрав чинності 07.02.2015р.

Так, з умов Додатків №1, №2 та №3 до Договору (т.1, а.с.18-33) вбачається, що енергопостачання за Договором здійснювалось на обєкти відповідача, розташовані в м.Миколаївка Донецької області. Згідно з п.п.3.1., 3.2. Статуту Комунального підприємства Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго (т.1, а.с.155-156) відповідач є виконавцем житлово-комунальних послуг. Відповідно до Наказу Антитерористичного центру при Службі безпеки України №33/6/а від 07.10.2014р. «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» територія Донецької області віднесена до районів проведення антитерористичної операції. Отже, Комунальне підприємство Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго надає житлово-комунальні послуги у районі проведення антитерористичної операції і на правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, розповсюджується дія зазначеного вище мораторію.

2) 14.12.2015р. на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. №375 був укладений багатосторонній договір №377/375-в про організацію взаєморозрахунків за субвенцією з Державного бюджету місцевим бюджетам, визначеною пунктом 16 статті 14 та статтею 32 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» (т.3, а.с.142-146, 180-182). Зазначеним договором був встановлений порядок проведення взаєморозрахунків між сторонами на суму 6323600грн., в тому числі між позивачем та відповідачем за Договором №3302 від 01.01.2009р. в рахунок погашення заборгованості за електричну енергію за 2014 2015 роки. Багатосторонній договір №377/375-в від 14.12.2015р. був своєчасно виконаний сторонами, що підтверджується платіжним дорученням №38 від 25.12.2015р. на суму 6323600грн. та банківською випискою за 28.12.2015р. (т.3, а.с.152, 183-184). Згідно з поясненнями позивача вх.№9619/16 від 23.03.2016р. «враховуючи те, що в договорі про організацію взаєморозрахунків №377/375-в від 14.12.2015р. не зазначено точного періоду погашення заборгованості, а зазначено лише за 2014-2015 роки, позивачем отримані кошти були зараховані в рахунок погашення заборгованості за активну електроенергію з найдавнішим терміном виникнення» (т.3, а.с.179). З копії довідки позивача №828 від 01.03.2016р. вбачається, що за рахунок субвенції, отриманої позивачем 28.12.2015р. на підставі багатостороннього договору №377/375-в, була погашена заборгованість за активну електроенергію, що є предметом розгляду у даній справі: за червень 2014 року квітень 2015 року повністю (в загальній сумі 3780154,24грн.), а також залишки несплаченої станом на 28.12.2015р. заборгованості за травень 2014 року (в сумі 273298,11грн.) та травень 2015 року (в сумі 440358,08грн.), а всього на суму 4493810,43грн. (т.3, а.с.172).

Правова позиція щодо цієї частини спірних правовідносин викладена у постановах Верховного суду України від 09.09.2014р. у справі №3-105гс14, від 30.09.2014р. у справі №922/2339/13, від 25.03.2015р. та інших, в яких зазначено про відсутність підстав для стягнення пені, передбаченої договором поставки енергоресурсів, та застосування наслідків порушення грошового зобовязання, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки, уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за поставлені енергоресурси.

Отже, пеня, річні та інфляційні на погашену за рахунок субвенції з Державного бюджету заборгованість Комунального підприємства Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго за активну електроенергію в загальній сумі 4493810,43грн. нарахуванню не підлягають.

3) Заборгованість за активну електричну енергію за Договором №3302 також погашалась за рахунок субвенцій з Державного бюджету, перерахованих на підставі Спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету №20/8590 від 14.05.2014р., №20/8594 від 14.05.2014р., №20/9007 від 11.06.2014р., №20/9005 від 11.06.2014р., №20/9975 від 15.08.2014р., №2010344 від 18.09.2014р., №2010347 від 18.09.2014р., №2010982 від 17.11.2014р., №2010984 від 17.11.2014р., №20/695 від 23.02.2015р., №20/696 від 23.02.2015р., №20/1081 від 23.03.2015р., №20/1083 від 23.03.2015р., №20/1152 від 09.04.2015р., №20/1153 від 09.04.2015р., №20/1503 від 27.04.2015р., №20/1507 від 27.04.2015р., №20/1885 від 27.05.2015р., №20/1890 від 27.05.2015р. (далі Спільні протокольні рішення, т.2, а.с.3-119).

Відповідно до п.1 Спільних протокольних рішень вони складені відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005р. «Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» (зі змінами) та згідно з Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженим Наказом Міністерства палива та енергетики України, Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та Державного казначейства України від 03.02.2009р. №55/57/43 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.04.2009р. за №342/16358 (зі змінами). Положеннями п.2. та п.4 Спільних протокольних рішень погоджені переліки учасників розрахунків та схеми розрахунків. Спільні протокольні рішення набирають чинності з моменту їх підписання всіма сторонами і діють до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п.9.).

Згідно з поясненнями позивача №5/юр-1724/15 від 22.10.2015р. до розрахунку позовних вимог (т.2, а.с.122-125) на підставі Спільних протокольних рішень відповідачем здійснені часткові оплати за спожиту у квітні, травні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2014 року та січні, лютому, березні, квітні 2015 року активну електроенергію на загальну суму 1251648,14грн., що підтверджується «Зведеними реєстрами актів звіряння для погашення заборгованості з пільг і субсидій відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 (зі змінами) за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України» та банківськими виписками про перерахування коштів, крім виписки за 12.05.2014р., яку сторонами суду надано не було (т.2, а.с.3-119).

Отже, виконання Комунальним підприємством Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго договірного зобов'язання на загальну суму 1251648,14грн. невід'ємно пов'язане з виконанням перелічених у п.1 Спільних протокольних рішень спеціальних нормативно-правових актів щодо необхідності проведення взаєморозрахунків відповідача з Публічним акціонерним товариством ДТЕК Донецькобленерго за рахунок субвенцій з Державного бюджету у звязку з наданням населенню пільг, субсидій і компенсацій.

Згідно з п.п.2.1. 2.6. Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію постачальники та транспортувальники ресурсів (надавачі товарів, послуг), які виявили бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 (із змінами), складають щомісяця до 10-го числа з розпорядниками коштів акти звіряння. Один примірник акта звіряння надається місцевому фінансовому органу для складання зведеного реєстру актів звіряння. Зведені реєстри актів звіряння підписуються керівниками місцевих фінансових органів і постачальників та транспортувальників ресурсів (надавачів товарів, послуг) та надаються відповідним головним фінансовим управлінням. Відповідні фінансові управління узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20-го числа у формі узгоджених з постачальниками та транспортувальниками ресурсів (надавачами товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними реєстрами актів звіряння або договорами. Такі документи подаються окремо щодо кожного постачальника та транспортувальника ресурсів (надавача товарів, послуг), який братиме участь у розрахунках. Відповідні головні фінансові управління надають головним управлінням Державної казначейської служби довідку-заявку на перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг і житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати до 20-го числа поточного місяця у частині розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію. Головні управління Державної казначейської служби зазначену інформацію доводять до відома Державної казначейської служби України. Не пізніше ніж за два дні до проведення розрахунків усі учасники розрахунків, які підписали спільні протокольні рішення, надають до Державної казначейської служби України та його територіальних органів, у яких відкрито їх рахунки, платіжні доручення на перерахування коштів відповідно до узгодженого спільного протокольного рішення.

В даному випадку згідно з п.1.1. Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію взаєморозрахунки за електроенергію за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету проводились за згодою сторін Договору №3302 на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню і відповідних Спільних протокольних рішень (пояснення позивача вх.№22853/15 від 10.12.2015р. т.3, а.с.109). Тобто за згодою Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго та Комунального підприємства Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго у 2014 2015 роках шляхом укладення Спільних протокольних рішень у відносинах з перерахування по ланцюгу субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам для надання пільг, субсидій та компенсацій населенню проводились розрахунки виключно на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (т.3, а.с.116-138, 160). Акти звіряння між Постачальником (позивачем) та Споживачем (відповідачем) в наступному включались до Зведених реєстрів, які складались Постачальником (позивачем) та місцевою владою (обласною державною адміністрацією).

Особливість погашення відповідачем заборгованості за активну електричну енергію, яка полягає у тому, що взаєморозрахунки проводились шляхом надання державою субвенцій не безпосередньо відповідачу як комунальному підприємству, що надавало населенню пільги, субсидії і компенсації, а через місцевий бюджет одразу позивачу як кредитору комунального підприємства, що мало право на одержання субвенцій, не впливає на суть правовідносин сторін Договору №3302 щодо належності та своєчасності здійснення розрахунків на загальну суму 1251648,14грн., оскільки:

- у «Зведених реєстрах актів звіряння для погашення заборгованості з пільг і субсидій відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 (зі змінами) за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України» до кожного зі Спільних протокольних рішень міститься інформація про те, що такі розрахунки здійснюються у тому числі в межах Договору №3302, укладеного між Публічним акціонерним товариством ДТЕК Донецькобленерго та Комунальним підприємством Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго;

- після надходження субвенції на свій рахунок позивач вважав заборгованість відповідача за активну електричну енергію погашеною;

- взаєморозрахунки за рахунок коштів, виділених з Державного бюджету для надання пільг, субсидій та компенсацій населенню, могли здійснюватись сторонами Договору №3302 як за спрощеною процедурою (на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню та за участі меншої кількості сторін у ланцюгу перерахування бюджетних коштів), так і за загальною процедурою (на підставі багатосторонніх договорів про організацію взаєморозрахунків), однак у будь-якому разі за наявності Спільного протокольного рішення.

Отже, суд вважає, що погодившись здійснити взаєморозрахунки за Договором №3302 за рахунок коштів, виділених з Державного бюджету для надання пільг, субсидій та компенсацій населенню за спрощеною процедурою (на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню і Спільних протокольних рішень), Постачальник (позивач) та Споживач (відповідач) змінили порядок проведення розрахунків, організувавши їх відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005р. Спільні протокольні рішення були виконані, кошти Державного бюджету на погашення заборгованості відповідача за Договором №3302 в загальній сумі 1251648,14грн. зараховані на рахунок позивача.

Таким чином, враховуючи висновки Верховного Суду України щодо застосування у подібних за своєю суттю правовідносинах ч.2 ст.625 ЦК України, не підлягають нарахуванню пеня, річні та інфляційні на заборгованість Комунального підприємства Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго за активну електроенергію в загальній сумі 1251648,14грн., погашену за рахунок субвенцій з коштів загального фонду Державного бюджету.

4) Аналогічними за своїм змістом положеннями Законів України «Про державний бюджет України» на 2014 та на 2015 роки передбачалось, що перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості таких послуг тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок та умови надання субвенцій за рахунок коштів Держбюджету з метою погашення існуючої заборгованості відповідача перед позивачем як енергопостачальником у 2014 та 2015 роках передбачались Постановами Кабінету Міністрів України №30 від 29.01.2014р. та №375 від 04.06.2015р. відповідно.

Водночас фактична компенсація витрат з різниці в тарифах шляхом надання державою субвенції та строки її виплати залежать не лише від включення законодавцем необхідних видатків до Закону про державний бюджет на відповідний рік та фінансування в бюджетному році зазначених видатків своєчасно і в повному обсязі, але і від надання всіма учасниками взаєморозрахунків згоди на їх проведення.

Твердження відповідача про те, що позивач перешкоджав отриманню у 2014 році субвенції з Державного бюджету з метою погашення боргу за спожиту електроенергію, що виразилось у зволіканні з наданням згоди та оформленням необхідних документів на підставі звернень відповідача вих.№779 від 11.09.2014р. та вих.№903 від 02.10.2014р. (т.2, а.с.130, 155, 156-157), належним чином не спростовані позивачем.

З п.1 Додатку №1 до протоколу територіальної комісії з погашення заборгованості підприємств ПЕК від 16.09.2015р. №90 (т.2, а.с.137) вбачається, що на момент звернення відповідача до позивача за нормативно передбаченим погодженням з метою отримання субвенції розмір заборгованості відповідача за електроенергію був значно меншим розміру субвенції, яку Комунальне підприємство Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго могло отримати згідно Постанови Кабінету Міністрів України №30 від 29.01.2014р. Фактично ж субвенція для розрахунків з позивачем була отримана відповідачем наприкінці грудня 2015 року (т.3, а.с.152, 183-184).

За приписом ч.4 ст.612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобовязання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Відповідно до абз.1 ч.1 ст.613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, зокрема, якщо він не вчинив дій, що випливають із суті зобовязання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обовязку. Згідно з ч.ч.2 та 4 тієї ж норми якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обовязок, виконання зобовязання може бути відстрочене на час прострочення кредитора; боржник за грошовим зобовязанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

5) Позивачем не доведено порядок нарахування і розмір пені, річних та інфляційних на суму заборгованості за активну електроенергію з періодом виникнення квітень 2014 року травень 2015 року, які підлягають стягненню за прострочення оплат за Договором №3302, здійснених відповідачем за рахунок власних коштів.

При цьому в довідці позивача №828 від 01.03.2016р. (т.3, а.с.172) зазначені, проте жодними первинними документами не підтверджені наступні оплати активної електроенергії, спожитої за період, що є предметом розгляду у даній справі:

- 05.08.2015р. 36637,70грн. (сплачено до подання позову у даній справі (т.1, а.с.172) та зараховано позивачем за травень 2015 року),

- 26.11.2015р. 108879,99грн. (зараховано позивачем за квітень 2014 року),

- 01.12.2015р. 114663,80грн. (зараховано позивачем за квітень 2014 року в сумі 61120,01грн. та за травень 2014 року в сумі 53543,79грн.).

Через відсутність інформації про призначення наведених вище платежів, а також будь-яких пояснень сторін з цього приводу у суду відсутня можливість встановити, чи були наведені суми сплачені відповідачем за рахунок власних коштів або за рахунок коштів Державного бюджету.

Зазначене перешкоджає встановленню судом сум самостійно здійснених відповідачем оплат за активну електричну енергію, на які підлягають нарахуванню пеня, річні та інфляційні.

Щодо вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних за прострочення виконання зобовязань з оплати реактивної електроенергії.

Позивач з посиланням на підп.4.2.1. Договору №3302 і Додаток №6 до нього просить суд стягнути з відповідача пеню в загальній сумі 2463,79грн. за прострочення виконання зобовязань з оплати використаної у серпні, грудні 2014 року та лютому травні 2015 року реактивної електричної енергії.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені (т.1, а.с.9), суд встановив, що порядок її нарахування не суперечить умовам п.4.2.1. Договору та п.17 Додатку №6 до нього, відповідає приписам ч.6 ст.232 ГК України, п.1 ч.2 ст.258 ЦК України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», але суперечить приписам ч.2 ст.2 Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» з підстав, наведених у даному рішенні.

З огляду на викладене та приписи ст.6, ч.ч.1, 3 ст.549, ст.627 ЦК України, ст.ст.67, 216-218 ГК України стягненню на користь позивача підлягає пеня у сумі 33,60грн., нарахована на заборгованість згідно з рахунками №30/3302

за реактивну електроенергію:

- за серпень 2014 року в сумі 26,61грн. за період 09.09.2014р. 16.09.2014р.;

- за грудень 2014 року в сумі 6,99грн. за період 14.01.2015р. 15.01.2015р.;

На підставі підп.4.2.1. Договору та ст.625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в загальній сумі 128,72грн. за прострочення виконання зобовязань з оплати використаної у травні, серпні, грудні 2014 року та лютому травні 2015 року реактивної електричної енергії та інфляційні в загальному розмірі 2716,59грн. за прострочення виконання зобовязань з оплати використаної у травні, серпні 2014 року та лютому травні 2015 року реактивної електричної енергії.

Судом перевірено розрахунок 3% річних (т.1, а.с.9) та встановлено, що він є арифметично вірним. З огляду на викладене стягненню на користь позивача підлягає сума 3% річних у розмірі 128,72грн., нарахована на заборгованість згідно з рахунками №30/3302

за реактивну електроенергію:

- за травень 2014 року в сумі 3,27грн. за період11.06.2014р. 16.06.2014р.;

- за серпень 2014 року в сумі 3,19грн. за період 09.09.2014р. 16.09.2014р.;

- за грудень 2014 року в сумі 0,75грн. за період 14.01.2015р. 15.01.2015р.;

- за лютий 2015 року в сумі 12,85грн. за період 11.03.2015р. 30.03.2015р.;

- за березень 2015 року в сумі 57,52грн. за період 07.04.2015р. 30.06.2015р.;

- за квітень 2015 року в сумі 36,22грн. за період 13.05.2015р. 30.06.2015р.;

- за травень 2015 року в сумі 14,92грн. за період 09.06.2015р. 30.06.2015р.

Судом встановлено, що розрахунок інфляційних нарахувань (а.с.9-10) здійснений позивачем неправомірно з огляду на таке.

Нарахування інфляційних здійснене за періоди прострочення виконання, які не дорівнюють повному календарному місяцю (на заборгованість за кожний місяць постачання електроенергії інфляційні нараховані, починаючи з наступного за ним місяця, в якому прострочення виконання виникло лише через 5 днів після отримання відповідачем рахунку), в той час як індекс інфляції є помісячною величиною та не може бути застосований до періодів існування заборгованості, які є меншими за місяць.

Таким чином, суд відмовляє у стягненні інфляційних, нарахованих на заборгованість: за травень 2014 року за період червень 2014 року; за серпень 2014 року за період вересень 2014 року; за лютий 2015 року за період березень 2015 року; за березень 2015 року за період квітень 2015 року; за квітень 2015 року за період травень 2015 року; за травень 2015 року за період червень 2015 року.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які мала місце дефляція (абз.3 п.3.2. Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань №14 від 17.12.2013р.).

З огляду на викладене стягненню на користь позивача підлягає сума інфляційних у загальному розмірі 250,05грн., нарахована на заборгованість згідно з рахунками №30/3302

за реактивну електроенергію:

за березень 2015 року в сумі 214,08грн. за період травень червень 2015 року;

за квітень 2015 року в сумі 35,97грн. за період червень 2015 року.

Клопотання відповідача вих.№07/11/2015-юр від 30.11.2015р. про надання розстрочки виконання рішення на 5 років (т.3, а.с.34-38) суд залишає без задоволення, врахувавши співвідношення заявлених та присуджених даним рішенням до стягнення сум заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних.

Судовий збір відповідно до приписів абз.3 ч.1 ст.49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.129 Конституції України; ст.ст.3 (п.6 ч1), 6, 258, 509 (ч.3), 525, 526, 530, 549, 612 (ч.4), 613, 625, 627 Цивільного кодексу України; ст.ст.67, 193, 216-218, 232 Господарського кодексу України; Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» №543-96ВР від 22.11.1996р.; Закону України №85-VІІІ від 13.01.2015р. «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси»; Наказу Антитерористичного центру при Службі безпеки України №33/6/а від 07.10.2014р. «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення»; керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 34, 35 (ч.ч.1, 2), 43, 49, 80 (п.1-1 ч.1), 82-85, 111-28 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго, Донецька область, м.Краматорськ до Комунального підприємства Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго, Донецька область, м.Словянськ, м.Миколаївка про стягнення 4753991,92грн. боргу за активну електроенергію, 25476,79грн. боргу за реактивну електроенергію, 83013,78грн. 3% річних, 1949130,29грн. інфляційних, 815339,57грн. пені задовольнити частково.

Провадження у справі в частині стягнення 4753991,92грн. боргу за активну електроенергію припинити у звязку з відсутністю предмета спору.

Стягнути з Комунального підприємства Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго (84182, Донецька область, м.Словянськ, м.Миколаївка, вул.50-річчя Словянської ТЕС, 22; ) на користь Публічного акціонерного товариства ДТЕК Донецькобленерго (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Островського, 8; ) 25476,79грн. боргу за реактивну електроенергію, 128,72грн. 3% річних, 250,05грн. інфляційних, 33,60грн. пені, 45799,24грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заяву відповідача вих.№07/11/2015-юр від 30.11.2015р. про надання розстрочки виконання рішення на 5 років залишити без задоволення.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 23.03.2016р. оголошено і підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складене та підписане 30.09.2016р.

Головуючий суддя О.М. Шилова

Суддя М.В. Сажнева

Суддя Л.В. Ніколаєва

надруковано 3 примірники:1 до справи, 2 сторонам у справі