РІШЕННЯ

"29" серпня 2016 р.Справа № 921/374/16-г/11

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М.

Розглянув справу

за позовом: Приватного підприємства "Клініка мікрохірургії ока "Медікус", м.Тернопіль, вул. Острозького, 9 (м.Тернопіль вул. Живова,28)

до відповідача 1: Комунального закладу Тернопільської районної ради "Тернопільське районне територіальне медичне об`єднання", м.Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 9

відповідача 2: Фонду комунального майна у Тернопільському районі м. Тернопіль, вул. Майдан Перемоги, 1

про визнання договору оренди нежитлових приміщень комунальної власності від 14.01.2013р. недійсним.

За участю представників сторін:

Позивача: ОСОБА_1 представник; ОСОБА_2 представник

Відповідача 1: ОСОБА_3- представник Комунального закладу Тернопільської районної ради "Тернопільське районне територіальне медичне об`єднання"

Відповідача 2: не прибув.

Суть справи: Приватне підприємство "Клініка мікрохірургії ока "Медікус", м.Тернопіль, вул. Острозького, 9 звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача 1: Комунального закладу Тернопільської районної ради "Тернопільське районне територіальне медичне об`єднання", м.Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 9 , відповідача 2: Фонду комунального майна у Тернопільському районі м. Тернопіль, вул. Майдан Перемоги, 1 про визнання договору оренди нежитлових приміщень комунальної власності від 14.01.2013р. недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами у справі 14.01.2013р. було укладено договір оренди нежитлових приміщень комунальної власності, разом з тим позивач вважає, що вказаний договір суперечить актам цивільного законодавства в силу того, що перед укладенням спірного договору всупереч рішенню Тернопільської районної ради N« 127 від 17.08.2007 не було проведено конкурс на право оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району, без наявності розпорядження голови Тернопільської районної ради про надання позивачу в оренду майна, внаслідок чого, на думку позивача, порушено порядок укладання спірного договору оренди.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 30 червня 2016 року порушено провадження у справі № 921/374/16-г/1 та розгляд справи призначено на 14 липня 2016 року .

12 липня 2016 року до господарського суду Тернопільської області поступило клопотання від Комунального закладу Тернопільської районної ради "Тернопільське районне територіальне медичне об`єднання" (вх..№ 13265 від 12.07.2016 року ) про припинення провадження у справі на підставі п.1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК. В обгрунтування зазначено, про припинено договір оренди від 14.01.2013р. з 14.12.2015р., у звязку з закінченням строку, па який його укладено згідно п.п. 9.1., 9.3., 9.4. договору оренди, ст. 764 ЦК України та ч. 2 ст. 17, ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна». Вказує, що у звязку з необхідністю використання обєкту оренди у власних цілях на адресу орендаря - ПП «Клініка мікрохірургії ока «Медікус» 05.01.2016р. Орендодавцем надіслано заяву N6, повідомлено про відсутність згоди на продовження договору оренди від 14.01.2013р. на новий термін та про те, що договір оренди від 14.01.2013р. є припиненим з 14.12.2015р., у звязку з закінченням строку, на який його укладено. Зазначає, що вказаний лист Орендарем не виконано, натомість згідно відповіді па нього №1 від 12.01.2016 Орендар відмовляється звільняти займане приміщення .

14 липня 2016 року до господарського суду Тернопільської області від Комунального закладу Тернопільської районної ради "Тернопільське районне територіальне медичне об`єднання" поступив відзив (вх.№ 13439 від 14.07.2016 року ) в якому відповідач заперечує проти позовних вимог. Зазначає, що позивачем у справі підписано оспорюваний ним договір оренди від 14.01.2013 р. Даний договір виконувався сторонами протягом строку його дії (з 14.01.2013р. по 14.12.2015), з урахуванням чого незрозумілим с обставини, з огляду на які позивач (Орендар) вважає порушеними власні права у звязку з укладенням з ним договору з підстав порушення процедури щодо його укладення., зазначає , що умови укладеного між сторонами договору оренди від 14.01.2013 погоджено Фондом комунального майна у Тернопільському районі (наказ N« 11-од від та відмітка про погодження даного договору здійснена на титульній сторінці договору оренди), за період дії договору оренди з 14.01.2013 по 14.12.2013 ні від органу місцевого самоврядування (Тернопільської районної ради), ні від органу уповноваженого управляти комунальним майном із Тернопільському районі (Фонд комунального майна) жодних заперечень щодо чинності договору від 14.01.2013р. не надходило. Окрім того просить застосувати до позовних вимог про визнання недійсним договору оренди нежитлових приміщень (будівель) комунальної власності від 14.01.2013р. наслідки пропуску строку позовної давності.

В порядку статті 77 ГПК розгляд справи було відкладено до 09 серпня 2016 року та до 23 серпня 2016 року .

09.08.2016р. від відповідача 2 - Фонду комунального майна у Тернопільському районі, м. Тернопіль надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності повноваженого представника Фонду комунального майна за наявними документами.

23 серпня 2016 року до господарського суду Тернопільської області від Приватного підприємства "Клініка мікрохірургії ока "Медікус" поступили спростування доводів, викладених у відзиві на позов (вх..№ 15388), в яких зазначає наступне:

- Вказує, що, підставою для звернення до суду Позивач, крім обставин, що викладені безпосередньо у позовній заяві вважає не визнання, а точніше оспорювання лише Відповідачем -1 факту припинення договору оренди від 04.02.10р. в період, коли на його думку останній припинився, а почав діяти договір оренди від 14.01.13р.

- Зазначає, що об'єкт оренди не належить Відповідачу - 1 на праві власності, оскільки той є лише балансоутримувачем, а тому рішення про надання в оренду було прийнято від імені власника цього майна - органом місцевого самоврядування. В даному випадку таким органом стала Тернопільська районна рада, яка виходячи з вимог ст.5 та ст.9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», надала дозвіл на оренду майна, який оформила розпорядженням від 04.02.10р. за №5. Попри це, у п.9.5 договору оренди від 04.02.10р. його сторони прийшли до згоди у тому, що дія цього договору, крім іншого, припиняється у разі закінчення строку, на його було укладено.

-Згідно п.9.1 договору оренди від 04.02.10р. він укладений на 2 роки та 11 місяці діяв з 04.02.10р. до 04.01.13р. включно. Отже слідуючи положенням цього договору оренди він мав б припинитись 05.01.13р. Втім, у п.9.4 договору оренди від 04.02.10р. сторони передбачили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дїі Договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені Договором.

-Відтак вважає, із-за відсутності наміру кожної із сторін, оформленого відповідною заявою, виходячи із змісту домовленостей договору оренди від 04.02.10р., останній був продовженим на той самий термін і на тих самих умовах у період з 05.01.13р. по 05.12.15р. включно. Цей факт додатково підтверджується ще і тим, що станом на 04.02.13р. жодна із сторін не тільки не наполягали на припиненні договору оренди від 04.02.10р., а навпаки - уклали додаткову угоду до договору оренди від 04.02.10р. , в якій, серед іншого, виклали в новій редакції п.9.1 договору оренди від 04.02.10р. та встановили, що: «Цей договір укладений на 2 роки 11 місяців і діє з 05.01.13р. по 05.12.15р.»

- Звертає увагу суду на те, що згідно до п.З додаткової угоди від 04.02.13р. до договору оренди від 04.02.10р.: «Решта умов договору залишається незмінною і обов'язковою для виконання сторонами». Отже, редакція п.9.4 договору оренди від 04.02.10р. змін і доповнень не зазнала, а тому продовжувала діяти.

- Таким чином, із-за відсутності заяви однієї із сторін про припинення дії договору оренди від 04.02.10р. впродовж місяця після закінчення його дії, тобто в період з 05.12.15р. по 05.01.16р., останній зберігає свою чинність і на даний час, адже він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були ним передбачені, тобто у період з 06.12.15р.по 06.11.18р.

- Підтвердженням того, що договір оренди від 04.02.10р., з урахуванням додаткової угоди від 04.02.13р., є не припиненим та не розірваним, є те, що на виконання вимог його п.2.3 між сторонами не підписано акта прийому - передачі, а згідно до його п.9.2 факт розірвання чи припинення не оформлено відповідною угодою. Тут потрібно зауважити, що відповідно до ч.2 ст.795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

В судовому засіданні було оголошено перерву до 29 серпня 2016 року.

В судовому засіданні 29 серпня 2016 р. представники позивача підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти заявлених позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши усі докази, наявні в матеріалах справи, судом встановлено наступне:

Відповідно до положень ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, право на звернення до суду має особа, чиї права та охоронювані законом інтереси були порушені.

В судовому засіданні встановлено, що 04 лютого 2010 року між Комунальним закладом Тернопільської районної ради "Тернопільське районне територіальне медичне об`єднання" та Приватним підприємством "Клініка мікрохірургії ока "Медікус" було укладено договір оренди нежитлового приміщення (будівель) комунальної власності.

Згідно п.1.1. Договору орендодавець на підставі розпорядження голови районної ради від 04 лютого 2010 року № 5 здав, а Орендар « 04» лютого 2010 р. прийняв в строкове платне користування нежитлові приміщення комунальної власності за адресою: 46001 м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 9 площею 311,7 м2, що знаходяться на балансі Тернопільського районного територіального медичного обєднання для використання відповідно під «Клініку мікрохірургії ока Медікус».

Згідно п.2.1 Договору вступ Орендаря у володіння та користування майном настає одночасно із підписанням договору та акта прийому-передачі вказаного майна.

Відповідно до п.9.1 договору цей договір укладений на 2 роки 11 місяців і діє з 04 лютого до 04 січня 2013 року включно.

04 лютого 2010 року між сторонами було підписано акт здачі- приймання частини приміщення до договору оренди приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Тернопільської районної ради № 127 від 17.08.2007р. затверджено Положення про порядок надання в оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, Методику розрахунку і порядок використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, Тернопільського району; Порядок проведення конкурсу на право оренди майна.

Як встановлено в судовому засіданні, договір оренди нежитлового приміщення (будівель) комунальної власності від 04.02.2010р. був укладений між сторонами за умов проведення конкурсу на право оренди майна.

В звязку з необхідністю проведення нової оцінки обєкта оренди відповідно до п.2 Методики оцінки обєктів оренди № 629, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. № 832, Закону України "Про оренду державного та комунального майна", 14 січня 2013 року між Тернопільським районним територіальним медичним об`єднанням" та Приватним підприємством "Клініка мікрохірургії ока "Медікус" було укладено договір оренди нежитлового приміщення (будівель) комунальної власності, згідно умов якого орендодавець здав, а Орендар « 14» січня 2013 р. прийняв в строкове платне користування нежитлові приміщення комунальної власності за адресою: 46001 м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 9 площею 311,7 м2, що знаходяться на балансі Тернопільського районного територіального медичного обєднання для використання відповідно під «Клініку мікрохірургії ока Медікус». ( п.1.1. Договору)

Згідно п.2.1 Договору вступ Орендаря у володіння та користування майном настає одночасно із підписанням договору та акта прийому-передачі вказаного майна.

Відповідно до п.9.1 договору цей договір діє з 14 січня 2013 року по 14 грудня 2015 року.

Наказом № 11-од від 12 лютого 2013р. Фонду комунального майна у Тернопільському районі Тернопільської районної ради погоджено умови договору оренди нежитлового приміщення комунальної власності за адресою: м.Тернопіль, вул..Князя Острозького, 9, загальна площа орендованого приміщення становить 311,7 кв.м., що знаходиться на балансі ТРТМО для розміщення "Клініки мікрохірургії ока Медікус".

23.03.2015р. між Тернопільським РТМО та Приватним підприємством «Клініка мікрохірургії ока «Медікус» була укладена додаткова угода до договору оренди нежитлових приміщень (будівель) комунальної власності від 14.01.2013р., відповідно до умов якої сторони пункт 1.1. договору виклали в наступній редакції: «Орендодавець здав, а орендар прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення комунальної власності за адресою: м.Тернопіль, вул..Кн.Острозького, 9, площею 355 кв.м., в т.ч. площа спільного користування 68,7 кв.м., що знаходиться на балансі Тернопільського районного територіального медичного обєднання, для використання відповідно під «Клініку мікрохірургії ока «Медікус».

Відповідно до п.9.4. договору оренди нежитлового приміщення (будівель) комунальної власності від 14.01.2013р. дія договору оренди припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

В звязку з необхідністю використання обєкту оренди у власних цілях, орендодавцем Тернопільським районним територіальним медичним об`єднанням 05.01.2016р. на адресу орендаря було надіслано заяву № 6 про відсутність згоди на продовження договору оренди від 14.01.2013р. на новий термін та в якій зазначено, що договір оренди нежитлових приміщень (будівель) комунальної власності від 14.01.2013р. є припиненим з 14.12.2015р. за закінченням строку, на який його укладено. Враховуючи наведене, в заяві орендодавець просить орендаря в десятиденний термін звільнити орендоване приміщення по вул..Кн.Острозького, 9 та передати його по акту приймання-передачі орендодавцю.

Приватне підприємство "Клініка мікрохірургії ока "Медікус" у відповідь на надіслану заяву направило на адресу орендодавця лист № 1 від 12.01.2016р., в якому зазначає, що 04.02.2010р. між Тернопільським районним територіальним медичним обєднанням та ПП "Клініка мікрохірургії ока "Медікус" був укладений договір оренди нежитлових приміщень, що був продовжений 14.01.2013р. до 14.01.2015р. Щодо відсутності в орендодавця згоди на продовження договору оренди, орендар зазначає, що відповідно до п.9.3. договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як вбачається з заявлених позовних вимог, позивач просить суд визнати недійсним договір оренди нежитлових приміщень (будівель) комунальної власності від 14.01.2013р. з наступних підстав:

- З урахуванням Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Положення про порядок надання в оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району, затвердженого рішенням Тернопільської районної ради від 17.08.2007р. № 127, надання майна в оренду здійснюється на конкурсних засадах (крім обєктів, які надаються одноразово в оренду терміном до одного місяця; обєктів для розміщення виставок, експозицій) балансоутримувачем за письмовим погодженням з начальником Фонду комунального майна у Тернопільському районі. Відповідно до п.7 Положення лише конкурсна комісія визначає переможця конкурсу на право оренди. Отже лише за наявності оголошеного конкурсу та після відповідної публікації особа, що має намір взяти участь у конкурсі, подає відповідну заяву з додатками конкурсній комісії. Проте, на передодні підписання спірного договору жодного конкурсу конкурсною комісією не оголошувалось. Відповідно позивач і не звертався до конкурсної комісії про намір отримати в оренду вищезгадане майно і відповідно не ставав переможцем конкурсу, не отримував права на оренду майна як єдиний учасник без проведення такого конкурсу.

- Відповідно до п.10 Положення про порядок надання в оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району на підставі протоколу конкурсної комісії Фонд комунального майна в Тернопільському районі готує проект розпорядження голови Тернопільської районної ради про надання в оренду майна.

- Отже, позивач вважає, що вказаний договір є недійсним з моменту його підписання, оскільки укладений з порушенням чинного законодавства України.

Згідно ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Частиною 3 ст. 215 Цивільного кодексу України встановлено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч. 4 п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" вказано, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" зазначено, що судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Матеріалами справи підтверджено, що Приватне підприємство "Клініка мікрохірургії ока "Медікус" орендувало, користувалось нежитловими приміщеннями комунальної власності за адресою: 46001 м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 9 площею 311,7 м2, що знаходяться на балансі Тернопільського районного територіального медичного обєднання як за договором оренди від 04.02.2010р., так і за договором оренди від 14.01.2013р., сплачувало орендну плату за користування орендованим майном.

В листі № 1 від 12.01.2016р., надісланому на адресу орендодавця, Приватне підприємство "Клініка мікрохірургії ока "Медікус" вважає договір оренди від 14.01.2013р. продовженим на наступний рік.

Крім того, 23.03.2015р. між Тернопільським РТМО та Приватним підприємством «Клініка мікрохірургії ока «Медікус» була укладена додаткова угода до договору оренди нежитлових приміщень (будівель) комунальної власності від 14.01.2013р., підписана обома сторонами за укладеним договором та скріплена печатками сторін.

Необхідною умовою для звернення до суду з позовом про визнання оспорюваного договору оренди недійсним є порушення вказаним правочином прав та/або охоронюваних законом інтересів позивача. При цьому на сторони правочину вказані вимоги поширюються так само, як і на інших заінтересованих осіб, про що наголошується й у рішеннях Верховного Суду України.

Так, у постанові від 9.12.2015 р. у справі № 6-849цс15, у якій позивачем виступала сторона правочину, Верховний Суд України зазначає, що суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача та, залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову у їх задоволенні.

Отже, у спорах про визнання договорів оренди недійсними позивач (незалежно від того, чи є він стороною правочину або ж іншою заінтересованою особою) повинен довести, а суд встановити наявність факту порушення суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Дослідивши усі наявні в матеріалах справи докази, судом не встановлено, яким чином не проведення конкурсу на право оренди, порушує законні права позивача, при тому що він користувався орендованим приміщенням та продовжує ним користуватися.

Розглянувши клопотання відповідача про застосування до позовних вимог про визнання недійсним договору оренди нежитлових приміщень (будівель) комунальної власності від 14.01.2013р., наслідків пропуску строку позовної давності /викладене у відзиві на позовну заяву/, суд зазначає наступне:

Приписами статей 256, 257, 267 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм суд дійшов висновку, що положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб'єктивного права і факт його порушення або оспорювання. У випадках відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв'язку з необґрунтованістю самої вимоги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12.06.2007 у справі №П-9/161-16/165.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо недоведеності позивачем обставин щодо того, що спірний договір оренди нежитлового приміщення (будівель) комунальної власності, укладений між сторонами по справі 14 січня 2013 року, суперечить актам цивільного законодавства, не доведено факту порушення суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування наслідків спливу позовної давності, передбачених ст. 267 ЦК України.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України при відмові в позові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33,35,43,49,82,84,85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити.

2. На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторонами може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його прийняття (підписання 23 вересня 2016 року) через місцевий господарський суд.

Суддя А.М. Сидорук