ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.09.2016 р. Справа № 914/4136/15

За заявою: Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго, м. Львів

про: розстрочку виконання рішення від 02.02.2016 р.

у справі: №914/4136/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача: Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго, м. Львів

про стягнення 2 135 375 грн. 85 коп.

Суддя Морозюк А.Я.

при секретарі Дзедзінській Ю.К.

Представники сторін

від позивача: ОСОБА_1 головний юрисконсульт

від відповідача (заявника): ОСОБА_2 юрисконсульт

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла заява Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго про розстрочку виконання рішення суду від 02.02.2016 р. у справі №914/4136/15.

Ухвалою суду від 19.09.2016 р. прийнято заяву до розгляду, розгляд заяви в судовому засіданні призначено на 27.09.2016 р.

22.09.2016 р. на адресу суду надійшло клопотання з додатками ЛМКП «Львівтеплоенерго» б/н від 22.09.2016 р. про долучення документів до матеріалів справи.

27.09.2016 р. представником позивача подано заперечення з додатками на заяву про розстрочку виконання рішення б/н від 22.09.2016 р.

В судовому засіданні 27.09.2016 р. представник відповідача (заявника) вимоги заяви підтримав з підстав наведених у заяві. В обґрунтування заяви відповідач (заявник) вказує на те, що ЛМКП Львівтеплоенерго перебуває у складному фінансовому становищі. Дана заборгованість виникла у звязку з тим, що у тариф на теплопостачання для населення та бюджетних установ та організацій закладено значно нижчу вартість природного газу, ніж ринкова ціна по якій підприємство його купує. Оскільки підприємство має комунальну форму власності, а основним напрямком його діяльності є вироблення, транспортування і постачання теплової енергії, воно не завжди може наперед покрити різницю в тарифах у звязку з відсутністю власних коштів та несистематичністю їх повернення з бюджету. Невідповідність затверджених тарифів на теплову енергію і послуги з теплопостачання реальним витратам на ведення господарської діяльності компенсується державою нерегулярно, та й тільки в частині споживачів категорії «насалення», що призвело до зростання кредиторської заборгованості. В квітні-травні 2015 р. внаслідок підняття цін на газ для населення і невчасного затвердження тарифів на послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання підприємство зазнало непокритих втрат в сумі 12,6 млн. грн. У випадку наданням судом розтермінування ЛМКП Львівтеплоенерго, підприємство зможе поетапно погасити наявну заборгованість. У протилежному випадку стягнення проводитимуться трьома Відділами ДВС одночасно, що призведе до зриву підготовки до опалювального сезону, а підприємство до банкрутства. Крім цього, просить врахувати специфіку діяльності єдиного підприємства в м. Львові з надання послуг з теплопостачання. У випадку непроведення підготовки до опалювального сезону,зірвано буде і сам опалювальний сезон.

Позивач в запереченнях на заяву про розстрочку виконання рішення суду б/н від 22.09.2016 р., а його представник в судовому засіданні, проти розстрочки виконання рішення заперечив, просив у наданні розстрочки відмовити, вважає що посилання боржника на важкий фінансовий стан не є винятковою обставиною в розумінні ст. 121 ГПК України, за наявності якої можливе надання розстрочки виконання рішення. Зазначив, що на підтвердження виняткових обставин, що змусили його звернутись до суду із заявою про розстрочку виконання рішення, заявник повинен надати документи, які б підтвердили наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, тощо. Також звертає увагу і на те, що позивач також має велику кредиторську заборгованість перед своїми контрагентами, розмір якої станом на 30.06.2016 р. становить 36 904 521 тис. грн., як наслідок додаткове фінансове навантаження у вигляді стягнення з позивача штрафних санкцій, 3 % річних та інфляційних втрат.

Розглянувши заяву Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго про розстрочку виконання рішення від 02.02.2016 року у справі №914/4136/15, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача (заявника), суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Львівської області від 02.02.2016 р. у справі №914/4136/15 позов ПАТ НАК Нафтогаз України задоволено частково, стягнуто з Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго на його користь 59 695 грн. 12 коп. - 3% річних, 1 625 026 грн. 17 коп. - інфляційних втрат та 25 270 грн. 82 коп. - судового збору (що разом складає 1 709 992 грн.11 коп.).

На виконання вказаного рішення господарським судом Львівської області 19.02.2016 р. видано відповідний наказ.

13.05.2016 р. старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51048029 з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області №914/4136/15 від 19.02.2016 р.

Відповідач 16.09.2016 р., в порядку ст.121 ГПК України подав заяву про розстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 02.02.2016 року у справі №914/4136/15, у звязку з наявністю обставин, що ускладнюють виконання рішення суду. Подана заява обґрунтована важким фінансовим становищем підприємства, наявністю дебіторської заборгованості та збитковістю діяльності підприємства, що підтверджується Звітом про фінансові результати (Звітом про сукупний дохід) за І півріччя 2016 р., балансом (Звітом про фінансовий стан) на 30.06.2016 р., невідповідністю затверджених тарифів на теплову енергію і послуги з теплопостачання реальним витратам, специфікою діяльності підприємства (обслуговування населення, бюджетних установ) та арештом рахунків заявника в банківських установах. Окрім того, заявник посилається на неможливість почати підготовку до опалювального сезону та надання послуг з теплопостачання у звязку з відсутністю у ЛМКП Львівтеплоенерго коштів на закупівлю природного газу, що утруднює та унеможливлює своєчасне виконання рішення господарського суду від 02.02.2016 р. Відтак, заявник просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Львівської області від 02.02.2016 р. по справі №914/4136/15 на 1 рік із сплатою заборгованості рівними частинами в розмірі 142 449,34 грн. щомісячно.

Відповідно до ст.115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

В силу ст.121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

У відповідності до пункту 7.1.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Пунктом 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» розяснено, що підставою для розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати як доводи позивача так і заперечення відповідача, а також дотримуватися розумно встановленого строку розстрочки. При цьому господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

ГПК України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК.

Із вказаного вище випливає, що розстрочка виконання судового рішення можлива лише у виняткових випадках, при наявності доказів обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та зясовано в судовому засіданні, підприємство заявника знаходиться у скрутному фінансовому становищі, що підтверджується, зокрема, балансом (Звіт про фінансовий стан на 30.06.2016 р.) з якого вбачається дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги контрагентів перед підприємством в розмірі 110 903 тис. грн., а також вбачається із Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) за І півріччя 2016 р., згідно якого збиток підприємства за звітний період склав 51 447 тис. грн.

Описані фактори підтверджують що спроможність ЛМКП «Львівтеплоенерго» погасити свої борги усією сумою згідно рішення суду є досить низькою, та у випадку відмови розстрочення заборгованості у судовому порядку ще більше погіршать його фінансове становище.

На переконання суду виконання рішення у встановлений строк, без надання розстрочки може спричинити негативні наслідки для підприємства боржника, зокрема, унеможливить господарську діяльність підприємства, що створить реальну загрозу платоспроможності підприємства, що в свою чергу призведе до аварійної ситуації в опалювальний період. Задоволення поданої боржником заяви дозволить уникнути припинення функціонування підприємства, надасть змогу останньому активізувати діяльність з проведення підготовки до опалювального сезону та надання послуг з теплопостачання, а також активізувати діяльність по стягненню дебіторської заборгованості боржників (яка на даний час згідно фінансового звіту станом на 30.06.2016 р. становить 110 903 тис. грн.) і таким чином вирішити фінансові проблеми підприємства, а також сприятиме збереженню майнових фондів підприємства. При цьому предметом стягнення є не сума основної заборгованості(яка відповідачем повністю сплачена ще 12.05.2015 р., про що зазначено в рішенні господарського суду Львівської області від 02.02.2016 р. по даній справі), а нараховані на неї інфляційні, 3% річних, витрати по сплаті судового збору.

Аналогічне питання (про надання ЛМКП „Львівтеплоенерго розстрочення) вже було предметом розгляду, зокрема Вищим господарським судом України(постанова від 05.08.2013 р. у справі №5015/3077/12, постанова від 16.03.2016 р. у справі № 914/250/15).

Паралізація опалення м. Львова та гарячого водопостачання його мешканців задля термінового стягнення на користь позивача інфляційних і 3% річних(які є мірою відповідальності за порушення грошового зобов'язання) не може вважатися адекватним заходом, оскільки негативні наслідки для відповідача ЛМКП „Львівтеплоенерго та позивача ПАТ НАК Нафтогаз України не є рівноцінними.

Враховуючи викладені обставини, матеріальні інтереси як позивача так і відповідача, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, суд дійшов висновку що заява ЛМКП „Львівтеплоенерго про розстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області 02.02.2016 р. у справі №914/4136/15 є такою, що підлягає частковому задоволенню, а саме в частині розстрочки виконання рішення на шість місяців. В задоволенні решти вимог заяви суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 33, 86, 121 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Заяву Львівського міського комунального підприємства „Львівтеплоенерго про розстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 02.02.2016 р. по справі №914/4136/15 - задоволити частково.

2. Розстрочити виконання рішення господарського суду Львівської області від 02.02.2016 р. по справі №914/4136/15 щодо стягнення з Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго на користь Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України 59 695 грн. 12 коп. - 3% річних, 1 625 026 грн. 17 коп. - інфляційних втрат та 25 270 грн. 82 коп. - судового збору на шість місяців, шляхом сплати вказаної суми наступним чином:

- до 27.10.2016 р. 284 998 грн. 68 коп.;

- до 27.11.2016 р. 284 998 грн. 68 коп.;

- до 27.12.2016 р. 284 998 грн. 68 коп.;

- до 27.01.2017 р. 284 998 грн. 68 коп.;

- до 27.02.2017 р. 284 998 грн. 68 коп.;

- до 27.03.2017 р. 284 998 грн. 71 коп.

3. В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили в день її винесення.

Суддя Морозюк А.Я.