РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2016Справа №910/12178/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом спеціалізованого водогосподарського комунального підприємства

виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської

державної адміністрації) «Київводфонд»

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 1) Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу

Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

2) Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві;

3) Державної архітектурно-будівельної інспекції України

про розірвання договору, виселення та знесення збудованого нерухомого майна

за участю представників сторін:

від позивача: Тулба К. Г. (довіреність № б/н від 11.08.2016);

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи 1: Ваховська І.Б. (довіреність № 062/02/07-7517 від 22.07.2016);

від третьої особи 2: не з'явились;

від третьої особи 3: Попчук Т.О. (довіреність № 40-702-10/6063 від 06.07.2015),

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява спеціалізованого водогосподарського комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київводфонд» (далі - позивач) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про розірвання договору, виселення та знесення збудованого нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач пояснив, що на підставі договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1531 від 08.04.2014 (далі - договір) у тимчасове платне користування відповідача було передано нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2, для розміщення громадської вбиральні (далі - об'єкт оренди).

Проте, відповідач не використовує об'єкт оренди за цільовим призначенням, визначеним умовами договору, та самовільно, без погодження з власником та балансоутримувачем (позивачем) об'єкта оренди здійснив надбудову нежитлового приміщення, де розмістив магазин вживаного одягу.

Вважаючи, що дії відповідача суперечать вимогам чинного законодавства та умовам договору, позивач звернувся до суду, просив розірвати договір № 1531 від 08.04.2014, виселити відповідача зі спірного нежитлового приміщення та зобов'язати відповідача привести спірне нежитлове приміщення у стан на момент передання в оренду шляхом знесення самовільно збудованого магазину вживаного одягу.

Провадження у справі № 910/12178/16 порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2016 та призначено її розгляд на 25.07.2016, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - третя особа 1) та Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві (далі - третя особа 2).

22.07.2016 через загальний відділ діловодства суду представник позивача подав документи для долучення до матеріалів справи.

25.07.2016 через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав клопотання про оголошення перерви в судовому засідання, яке було обґрунтовано необхідністю ознайомитись з матеріалами справи.

Представник Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі - Держархбудінспекція) подав клопотання, просив суд змінити Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, оскільки Департамент є структурним підрозділом апарату останньої. Також подав письмові пояснення, вказав, що у Держархбудінспекції відсутні відомості про видані та зареєстровані документи, які надають право на виконання будівельних робіт із реконструкції громадської вбиральні на АДРЕСА_2, а також відомості щодо прийняття в експлуатацію вказаного об'єкта будівництва. Просив винести рішення відповідно до чинного законодавства.

У судовому засіданні представники позивача та відповідача надали суду пояснення по суті спору.

Представники третіх осіб 1 і 2 у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Судом було розглянуто клопотання представника Держархбудінспекції та відмовлено в його задоволенні з підстав, викладених в ухвалі суду від 25.07.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2016 розгляд справи відкладено на 03.08.2016, залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (далі - третя особа 3).

03.08.2016 у судовому засіданні представники позивача, відповідача та третьої особи 3 надали суду пояснення по суті спору, представники сторін заявили клопотання про відкладення розгляду справи, яке було задоволено судом.

Представники третіх осіб 1 і 2 у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2016 розгляд справи відкладено на 05.09.2016.

05.09.2016 через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав клопотання про продовження строку розгляду спору, яке судом було задоволено.

У судовому засіданні представники позивача, відповідача та третіх осіб 1 і 3 надали суду пояснення по суті спору. Представник позивача подав письмові пояснення щодо відсутності доказів направлення листів № 1-1201 від 16.11.2015 та № 1-1208 від 18.11.2015.

Представник третьої особи 2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2016 розгляд справи відкладено на 19.09.2016.

19.09.2016 через загальний відділ діловодства суду представник позивача подав заяву про зміну (доповнення) предмету позову, просив суд розірвати договір № 1531 від 08.04.2014, виселити відповідача зі спірного нежитлового приміщення та зобов'язати відповідача привести спірне нежитлове приміщення у стан на момент передання в оренду шляхом знесення самовільно збудованого магазину вживаного одягу та проведення ремонтних робіт приміщення громадської вбиральні.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

З огляду на те, що позивач подав заяву про зміну (доповнення) предмету позову до початку розгляду даної справи по суті, вказана заява була прийнята судом до розгляду.

Представник третьої особи 1 подав пояснення, вважав вимоги позивача, як сторони договору, правомірними та обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представники третіх осіб 1 і 3 надали суду пояснення по суті спору.

Представники відповідача та третьої особи 2 в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

У судовому засіданні 19.09.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення повноважних представників сторін та учасників судового процесу, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

На підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про закріплення основних засобів» № 1630 від 07.09.2011 за комунальним підприємством «Київводфонд» на праві господарського відання були закріплені громадські вбиральні стаціонарного типу, зазначені у додатку 1 до цього розпорядження, зокрема й громадська вбиральня, загальною площею 68,9 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2.

08.04.2014 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент комунальної власності м. Києва, орендодавець за договором), фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, орендар за договором ) та спеціалізованим водогосподарським комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київводфонд» (далі - СВКП «Київводфонд», підприємство або балансоутримувач за договором) був укладений договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1531 (далі - договір), згідно з умовами якого орендар зобов'язувався передати у строкове платне користування нежитлове приміщення, загальною площею 68,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2, для розміщення громадської вбиральні (далі - об'єкт оренди або нежитлове приміщення), а орендар зобов'язувався вказаний об'єкт оренди прийняти та сплачувати орендну плату за користування ним.

Відповідно до п. 2.4 договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі спеціалізованого водогосподарського комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київводфонд».

На виконання умов договору об'єкт оренди був переданий в користування орендаря - ФОП ОСОБА_1, що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 08.04.2014, копія якого долучена до матеріалів справи.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що орендодавець та підприємство має право проводити необхідний огляд та перевірку виконання орендарем умов договору. В процесі перевірки виконання умов договору оренди може бути здійснена фото або відеофіксація стану та умов використання об'єкта оренди.

10.11.2015 СВКП «Київводфонд» було проведено обстеження та складено акт обстеження об'єкта (громадської вбиральні стаціонарного типу комунальної власності територіальної громади міста Києва) (далі - акт обстеження об'єкта від 10.11.2015), встановлено, що громадська вбиральня, передана в оренду ФОП ОСОБА_1, знаходиться в незадовільному стані, розвалені вхідні групи. Зверху на громадській вбиральні побудовано нежитлове приміщення, яке на момент обстеження використовувалось під магазин Секонд Хенд.

У зв'язку з цим, 11.11.2015 СВКП «Київводфонд» було складено припис, в якому останнє вимагало від ФОП ОСОБА_1 надати проектно-дозвільну документацію на проведені проектно-будівельні роботи. Проте, ФОП ОСОБА_1 вимоги припису не виконала, витребуваних документів не надала.

Крім того, СВКП «Київводфонд» звернулось до Департаменту комунальної власності м. Києва з листом № 1-1208 від 18.11.2015, у якому повідомило про проведення обстеження громадської вбиральні, переданої в користування ФОП ОСОБА_1 на підставі договору № 1531 від 08.04.2014, та встановлення наступних обставин:

- громадська вбиральня не функціонує та знаходиться в незадовільному стані;

- зруйновані вхідні групи;

- на фундаменті виявлено надбудоване нежитлове приміщення, яке на момент обстеження використовувалось під магазин Секонд Хенду.

Також, у листі № 1-1208 від 18.11.2015 СВКП «Київводфонд» повідомляло Департамент про те, що підприємство, як балансоутримувач вказаної громадської вбиральні, не надавало будь-яких погоджень на проведення будівельних робіт, вважало незабезпечення орендарем - ФОП ОСОБА_1, використання об'єкта оренди за цільовим призначенням грубим порушенням договірних зобов'язань, повідомляло про намір ініціювати розірвання договору оренди з ФОП ОСОБА_1

У відповідь на вищевказаний лист Департамент комунальної власності м. Києва направив на адресу СВКП «Київводфонд» лист № 062/07/20-14182 від 23.12.2015, яким пропонував СВКП «Київводфонд» виступити з ініціативою щодо розірвання договору оренди № 1531 від 08.04.2014 у судовому порядку, у зв'язку з тим, що ФОП ОСОБА_1 не використовує громадську вбиральню за цільовим призначенням та не запобігає її псуванню і пошкодженню.

26.01.2016 СВКП «Київводфонд» звернулось до ФОП ОСОБА_1 з листом-вимогою про дострокове розірвання договору оренди № 1-87, що підтверджується описом вкладення в цінний лист та фіскальним чеком підприємства поштового зв'язку № 7503, копії яких долучені до матеріалів справи.

Вищевказаний лист був повернутий відправнику - СВКП «Київводфонд», через закінчення встановленого терміну зберігання поштового відправлення, що підтверджується витягом з офіційного веб-сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», долученим до матеріалів справи.

Вважаючи, що ФОП ОСОБА_1 порушено умови договору, СВКП «Київводфонд» звернулось до суду та з урахуванням заяви про зміну (доповнення) предмету позову, прийнятої судом до розгляду, просило розірвати договір № 1531 від 08.04.2014, виселити ФОП ОСОБА_1 зі спірного нежитлового приміщення та зобов'язати її привести спірне нежитлове приміщення у стан на момент передання в оренду шляхом знесення самовільно збудованого магазину вживаного одягу та проведення ремонтних робіт приміщення громадської вбиральні.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 2 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендар зобов'язаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що орендар зобов'язаний забезпечити належне збереження, експлуатацію і санітарне утримання об'єкта оренди, його обладнання, інвентарю та запобігати його пошкодженню і псуванню.

З акту приймання-передачі нерухомого майна від 08.04.2014 вбачається, що об'єкт оренди був переданий у користування ФОП ОСОБА_1 у задовільному стані.

Водночас, згідно з актом обстеження об'єкта від 10.11.2015 за результатами огляду об'єкта оренди виявлено, що нежитлове приміщення, передане ФОП ОСОБА_1, знаходиться в незадовільному стані, розвалені вхідні групи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що ФОП ОСОБА_1, як орендарем, не виконувався обов'язок, визначений п. 4.3 договору, не було забезпечене належне збереження об'єкта оренди, не вживались заходи спрямовані на запобігання його пошкодженню і псуванню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» за договором оренди орендаря може бути зобов'язано використовувати об'єкт оренди за цільовим призначенням відповідно до профілю виробничої діяльності підприємства, майно якого передано в оренду.

Згідно з п. 8.3 договору об'єкт оренди повинен використовуватись орендарем тільки за цільовим призначенням, обумовленим п. 1.1 цього договору.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що об'єкт оренди передається для розміщення громадської вбиральні.

З акту обстеження об'єкта від 10.11.2015 вбачається, що на приміщенні громадської вбиральні здійснено добудову іншого нежитлового приміщення, яке на момент обстеження використовувалось під магазин вживаного одягу (Секонд Хенд). Викладене свідчить про те, що ФОП ОСОБА_1 всупереч умовам договору використовує об'єкт оренди не за цільовим призначенням.

Положеннями п. 8.5 договору передбачено, що у разі виявлення факту використання об'єкта оренди не за цільовим призначенням договір підлягає розірванню.

Відповідно до п. 7.3 договору орендар не має права без письмової згоди орендодавця проводити переобладнання, перепланування, ремонт об'єкта оренди, вести будівельні роботи на прибудинковій території.

Дозвіл на виконання таких робіт оформлюють листом орендодавця, в якому зазначається про надання дозволу, погодження проекту (якщо його наявність передбачена законодавством України), кошторису витрат та термін виконання робіт (п. 7.4 договору).

Пунктом 7.5 договору передбачено, що будівельні роботи на об'єкті оренди виконуються тільки на підставі проектно-кошторисної документації, розробленої та затвердженої в установленому чинними нормативними актами порядку, та при наявності дозволу на ведення будівельних робіт, отриманого в установленому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

У поясненнях, поданих 25.07.2016 представником Державної архітектурно-будівельної інспекції України, останній, зокрема, зазначив, що в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація про видані та зареєстровані документи, які надають право на виконання будівельних робіт із реконструкції громадської вбиральні на АДРЕСА_2, а також інформація про прийняття вказаного об'єкта в експлуатацію.

Представники сторін та учасників судового процесу не надали суду доказів письмового погодження орендодавцем - Департаментом комунальної власності м. Києва, або балансоутримувачем - СВКП «Київводфонд», проведення переобладнання або перепланування об'єкта оренди або документів, що дають ФОП ОСОБА_1 право на виконання підготовчих та будівельних робіт чи засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Пунктом 6.7 договору передбачено, що при невиконанні або порушенні однією із сторін умов цього договору та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України, договір може бути розірваний достроково на вимогу однієї із сторін за рішенням суду.

На вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірвано за рішенням суду, господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України (п. 9.6 договору).

Крім того, згідно з положеннями п. 8.5 договору у разі виявлення факту використання об'єкта оренди не за цільовим призначенням договір підлягає розірванню.

Частинами 2-4 ст. 188 Господарського кодексу України встановлено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Судом встановлено, що 26.01.2016 СВКП «Київводфонд» звернулось до ФОП ОСОБА_1 з листом-вимогою про дострокове розірвання договору оренди № 1-87, проте відповіді не отримало.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до п. 14.3 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва (додаток 1 до рішення Київської міської ради № 415/1280 від 21.04.2015) порушення умов договору оренди та суборенди є підставою для розірвання договору оренди або суборенди в установленому законодавством порядку.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 всупереч умовам договору не забезпечила належне збереження об'єкта оренди, не вживала заходи спрямовані на запобігання його пошкодженню і псуванню, використовує об'єкт оренди не за цільовим призначенням та без письмової згоди орендодавця і відповідної дозвільної документації здійснила будівельні роботи на об'єкті оренди, що згідно з положеннями ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», п. 14.3 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва і п.п. 6.7, 8.5, 9.6 договору є підставами для його дострокового розірвання на вимогу однієї із сторін.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на надання орендодавцем - Департаментом комунальної власності м. Києва, у листі № 062/07/20-14182 від 23.12.2015 згоди балансоутримувачу - СВКП «Київводфонд», виступити з ініціативою щодо розірвання договору оренди № 1531 від 08.04.2014 у судовому порядку, суд дійшов висновку про те, що вимога СВКП «Київводфонд» щодо розірвання договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1531 від 08.04.2014 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

СВКП «Київводфонд» також просило суд виселити ФОП ОСОБА_1 зі спірного нежитлового приміщення та зобов'язати її привести спірне нежитлове приміщення у стан на момент передання в оренду шляхом знесення самовільно збудованого магазину вживаного одягу та проведення ремонтних робіт приміщення громадської вбиральні.

Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Згідно з п. 4.15 договору орендар після припинення дії договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству. Акт приймання-передачі об'єкта оренди підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 допустила погіршення стану об'єкта оренди, оскільки не забезпечувала його належне збереження та не вживала заходів, спрямованих на запобігання його пошкодженню і псуванню.

З огляду на викладене, а також зважаючи на те, що вимога про розірвання договору оренди № 1531 від 08.04.2014, як підстави користування об'єктом оренди, судом задоволена, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги СВКП «Київводфонд» щодо виселення ФОП ОСОБА_1 з нежитлового приміщення громадської вбиральні, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 68,9 кв.м., та зобов'язання ФОП ОСОБА_1 привести спірне нежитлове приміщення у стан на момент передання в оренду шляхом знесення самовільно збудованого магазину вживаного одягу та проведення ремонтних робіт приміщення громадської вбиральні.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що вимоги позивача задоволені судом в повному обсязі, з відповідача - ФОП ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4 134,00 грн.

Керуючись статтями 33-34, 43-44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В :

1. Позов спеціалізованого водогосподарського комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київводфонд» задовольнити повністю.

2. Розірвати договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1531 від 08.04.2014, укладений між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та спеціалізованим водогосподарським комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київводфонд».

3. Виселити фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (03170, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з нежитлового приміщення громадської вбиральні, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 68,9 кв.м.

4. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (03170, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) привести нежитлове приміщення громадської вбиральні, розташоване за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 68,9 кв.м., у стан на момент передачі в оренду шляхом знесення самовільно збудованого магазину вживаного одягу, що розміщений на будівлі вказаної громадської вбиральні, та проведення ремонтних робіт нежитлового приміщення вказаної громадської вбиральні.

5. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (03170, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь спеціалізованого водогосподарського комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київводфонд» (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, буд. 7; ідентифікаційний код 37292855) судовий збір у розмірі 4 134,00 грн (чотири тисячі сто тридцять чотири грн 00 коп.).

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27 вересня 2016 року.

Суддя Я.А. Карабань