ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.09.16 Справа № 904/6537/16

За позовом Українського державного підприємства поштового зв'язку "УКРПОШТА" в особі Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "УКРПОШТА", м.Дніпро

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 59 833, 01 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: Зеленова А.І., довіреність №12-40 від 16.03.2016;

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Українське державне підприємство поштового зв'язку "УКРПОШТА" в особі Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "УКРПОШТА" (далі-Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-Відповідач) про стягнення 59 833,01 грн. за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №12/02-5469-ОД від 07.02.2014.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2016 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

В судових засіданнях 25.08.2016, 15.09.2016 розгляд справи був відкладений на 15.09.2016, 28.09.2016 відповідно, згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням Відповідачем умов договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №12/02-5469-ОД від 07.02.2014 в частині своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати за період з вересня 2014 року по травень 2016 року, в зв'язку з чим Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість з орендної плати в сумі 25 463,96 грн., 3% річних в сумі 1 693,18 грн., інфляційні втрати в сумі 22 074,90 грн., 5 508,18 грн. - пені та 5 092,79 грн. - штрафу.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судові засідання, призначені на 25.08.2016, 15.09.2016, 28.09.2016 не з'явився, про причини неприбуття не повідомив; відзив на позовну заяву не надав; про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою, зазначеною у позовній заяві та підтвердженою Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 09.08.2016: 50093, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Колійна, будинок 18.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч.1 ст.64 та ст.87 Господарського процесуального кодексу України.

В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (пп.3.9.1. п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011).

Таким чином, оскільки неможливість присутності в судовому засіданні представника Відповідача документально підтверджена не була, надані Позивачем матеріали справи та оригінали документів дозволяють розглянути справу по суті спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності Відповідача за наявними в справі матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 28.09.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.02.2014 Регіональне відділення Фонду держмайна України (Орендодавець) та фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (Відповідач, Орендар) уклали договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №12/02-5469-ОД (надалі - Договір), відповідно до умов якого Орендодавець зобов'язався передати, а Орендар прийняти у строкове платне користування окреме індивідуально визначене нерухоме або інше майно нежитлове приміщення (реєстровий номер 21560045.400.АААЖЕЛ898) (далі - Майно) площею 86,6 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1, на 1-му поверсі одноповерхового будинку, що перебуває на балані ДД УДППЗ "Укрошта" (Позивач, Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 07 листопада 2013 року і становить за незалежною оцінкою 121 950,00 грн. Майно передається в оренду з метою іншого використання (майстерня з ремонту меблів) (п.1.1. в редакції додаткової угоди від 21.12.2014, п. 1.2. Договору).

Відповідно до пункту 10.1 Договору, його укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 07 лютого 2014 року по 06 січня 2017 року.

Пунктами 3.1., 3.3., 3.6. Договору встановлено, що орендна плата становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку грудень 2013 року 1 535,08 грн. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж: 70% до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції, 30% балансоутримувачу, щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним.

Відповідно до розділу 5 Договору встановлені обов'язки Орендаря, згідно з якими, серед іншого, Орендар зобов'язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету України та Балансоутримувачу.

На виконання умов Договору, об'єкт оренди був переданий Орендарю за актом приймання-передачі в оренду державного майна від 07.02.2014.

Позивач стверджує, що Відповідач в період з вересня 2014 року по травень 2016 року зобов'язання по договору в частині розрахунків за оренду не виконав, в зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість перед Позивачем (балансоутримувачем) в сумі 25 463,96 грн., що також підтверджується актом звірки розрахунків, який підписаний Відповідачем без будь-яких зауважень.

Доказів сплати зазначеної вище суми заборгованості з орендної плати сторонами суду не надано.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання.

Статтею 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

В статті 762 Цивільного кодексу України зазначено про те, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

На спірні правовідносини, враховуючи, що предметом оренди є комунальне майно, розповсюджується також дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ч.3 ст.285 Господарського кодексу України, орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Частиною 1 ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Частиною 3 ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ч.4 ст.286 Господарського кодексу України передбачено, що строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Враховуючи вищевикладене, оскільки господарським судом встановлено, що Відповідачем допущено порушення строків та порядку сплати орендної плати, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 25 463,96 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з Відповідача інфляційні втрати в сумі 22 074,90 грн. за загальний період нарахування з березня 2014 року по травень 2016 року включно, та 3% річних в сумі 1 693,18 грн. за загальний період нарахування з 15.03.2014 по 31.05.2016.

Враховуючи, що Позивачем доведено шляхом надання належних доказів, що Відповідачем допущено порушення строків розрахунків за оренду нерухомого майна, перевіривши здійснений Позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, а саме підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 3 423,99 грн. та 3% річних в сумі 546,99 грн., оскільки Позивачем при розрахунку інфляційних втрат та 3% річних не враховано, що зобов'язання зі сплати орендної плати у Відповідача виникало щомісячно, а отже і розрахунок мав бути здійснюватись за кожний місяць прострочення окремо.

Згідно з п.п.3.8., 3.9. Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному розмірі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному п.3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. У разі якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше, ніж за 3 місяці, орендар сплачує штраф у розмірі 20% від суми заборгованості.

За розрахунком, наданим Позивачем разом з позовною заявою, розмір пені, що підлягає стягненню на користь Позивача, становить 5 508,18 грн. (загальний період нарахування з 15.11.2015 по 15.05.2016, розмір штрафу становить 5 092,79 грн.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши здійснений розрахунок пені, суд дійшов висновку, що вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, в сумі 2 487,19 грн., оскільки, як було вже зазначено вище Позивачем при розрахунку пені не враховано, що зобов'язання зі сплати орендної плати у Відповідача виникало щомісячно, а отже і розрахунок мав бути здійснюватись за кожний місяць окремо.

Розрахунок штрафу виконаний Позивачем вірно, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь на користь Українського державного підприємства поштового зв'язку «УКРПОШТА» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, будинок 22, ) в особі Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "УКРПОШТА" (49000, м. Дніпропетровськ, пр. Дмитра Яворницького, 62, ) 25 463,96 грн. - основного боргу, 546,99 грн. - 3% річних, 3 423,99 грн. - інфляційних втрат, 2 487,19 грн. - пені, 5 092,79 грн. - штрафу, 852,48 грн. - судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду

Повне рішення складено 03.10.2016.

Суддя А.Є. Соловйова