ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2016 р. Справа № 911/2490/16

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ

до колективного підприємства санаторію Перемога

про стягнення 110664,79 грн.

секретар судового засідання (пом. судді): Мамчур А.О.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 74 від 09.06.2016 р.);

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність № 115 від 14.12.2015 р.).

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ (далі ТОВ КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ, позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до колективного підприємства санаторію Перемога (далі КП санаторій «Перемога», відповідач) про стягнення 111164,79 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладення з відповідачем договору № 114102HZDSFP016 від 04.01.2016 р. на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, згідно якого ТОВ КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ зобовязалось у 2016 році передати у власність КП санаторій «Перемога» природний газ, а відповідач прийняти та оплатити вартість газу у розмірах та строки згідно умов даного договору. Проте відповідач взяті на себе зобовязання виконував не своєчасно та не в повному обсязі, у звязку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 91073,21 грн., 15749,58 грн. пені, 1213,92 грн. 3% річних, 3128,08 грн. інфляційних втрат, а також судовий збір.

Розгляд справи відкладався.

У судовому засіданні 15.09.2016 р. представником ТОВ КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ до суду було подано заяву б/н від 15.09.2016 р. (вх. № 18972/16 від 15.09.2016 р.) про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 90573,21 грн. основного боргу, 15749,58 грн. пені, 1213,92 грн. 3% річних, 3128,08 грн. інфляційних втрат, а також судовий збір.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Згідно з п. 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. № 18 передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

За вказаних обставин суд здійснює розгляд позовних вимог з урахуванням заяви б/н від 15.09.2016 р. (вх. № 18972/16 від 15.09.2016 р.) про зменшення розміру позовних вимог, а саме - про стягнення з відповідача 90573,21 грн. основного боргу, 15749,58 грн. пені, 1213,92 грн. 3% річних, 3128,08 грн. інфляційних втрат, а також судового збору.

У судовому засіданні 15.09.2016 р. представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судовому засіданні був присутній. Відзиву на позов відповідач суду на надав.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України в разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 15.09.2016 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між товариством з обмеженою відповідальністю КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ та колективним підприємством санаторієм Перемога (далі - споживач) було укладено договір № 114102HZDSFP016 від 04.01.2016 р. на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 договору річний плановий обсяг постачання газу до 160 тис.куб.м. Планові обсяги постачання газу по місяцях: у січні 15 тис.куб.м, у лютому 20 тис.куб.м, у березні 15 тис.куб.м, у квітні 10 тис.куб.м, у травні 10 тис.куб.м, у червні 10 тис.куб.м, у липні 10 тис.куб.м, у серпні 10 тис.куб.м, у вересні 10 тис.куб.м, у жовтні 15 тис.куб.м, у листопаді 15 тис.куб.м, у грудні 20 тис.куб.м.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що ціна газу становить 6595,50 грн. за 1000 куб.м, крім того - ПДВ 1319,10 грн., всього з ПДВ - 7914,60 грн.

Згідно п. 3.6 договору загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним договором.

У відповідності до п. 4.2 договору оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: 100% місячної вартості запланованого обсягу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника (п. 4.3 договору).

Пунктом 5.4.2 договору споживач зобовязався оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених договором.

Сторони домовились, що цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01 січня 2016 року до 31 грудня 2016 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 11.1 договору).

На виконання умов договору позивач у період січень-березень 2016 року поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 102573,21 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2016 р. № КОЗ00002960 на суму 79248,89 грн., від 29.02.2016 р. № КОЗ00006281 на суму 3656,54 грн., від 31.03.2016 р. № КОХ00010052 на суму 19667,78 грн., які підписані в двохсторонньому порядку повноважними представниками сторін та скріплені печатками підприємств (копії долучені до матеріалів справи, оригінали оглянуто судом).

Як зазначає позивач, КП санаторій «Перемога» було оплачено поставлений позивачем газ частково, а саме 04.03.2016 р. в сумі 3000,00 грн., 22.03.2016 р. в сумі 5000,00 грн., 19.04.2016 р. в сумі 1000,00 грн., 10.05.2016 р. в сумі 1000,00 грн., 17.05.2016 р. в сумі 500,00 грн., 07.06.2016 р. в сумі 500,00 грн., 05.07.2016 р. в сумі 500,00 грн., що підтверджується банківською довідкою по рахунку ТОВ «КИЇОБЛГАЗ ЗБУТ» від 23.08.2016 р., копію якої долучено до матеріалів справи, оригінал оглянуто судом.

Оскільки КП санаторій «Перемога» не розрахувалось за поставлений ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» газ, позивач і звернувся з даним позовом до суду (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) про стягнення з відповідача 90573,21 грн. основного боргу, 15749,58 грн. пені, 1213,92 грн. 3% річних та 3128,08 грн. інфляційних втрат.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник) зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин.

Приписами пункту 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач відзиву на позов, контррозрахунку розміру заборгованості або доказів погашення заборгованості в сумі 90573,21 грн. суду не надав.

Отже, факт порушення відповідачем зобовязань судом встановлений та по суті відповідачем не спростований.

З урахуванням наведеного вище та встановлення судом наявності заборгованості Колективного підприємства санаторію «Перемога» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ», вимога позивача про стягнення 90573,21 грн. заборгованості є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача 15749,58 грн. пені, керуючись п. 6.2.1 договору.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 6.2.1 договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до пункту 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має зясовувати обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у звязку з порушенням грошового зобовязання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобовязання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Згідно з виконаним судом арифметичним розрахунком здійсненим на заборгованість щодо кожного акту прийому-передачі природного газу ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ», з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат, розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача, становить 15296,02 грн.:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
79248.8910.02.2016 - 03.03.20162322.0000 %0.120 %*2191.25
76248.8904.03.2016 - 21.03.20161822.0000 %0.120 %*1649.98
71248.8922.03.2016 - 18.04.20162822.0000 %0.120 %*2398.32
70248.8919.04.2016 - 21.04.2016422.0000 %0.120 %*337.81
70248.8922.04.2016 - 09.05.20161819.0000 %0.104 %*1312.85
69248.8910.05.2016 - 16.05.2016719.0000 %0.104 %*503.28
68748.8917.05.2016 - 26.05.20161019.0000 %0.104 %*713.79
68748.8927.05.2016 - 06.06.20161118.0000 %0.098 %*743.84
68248.8907.06.2016 - 23.06.20161718.0000 %0.098 %*1141.21
68248.8924.06.2016 - 04.07.20161116.5000 %0.090 %*676.89
67748.8905.07.2016 - 28.07.20162416.5000 %0.090 %*1466.04
19667.7810.04.2016 - 21.04.20161222.0000 %0.120 %*283.73
19667.7822.04.2016 - 26.05.20163519.0000 %0.104 %*714.70
19667.7827.05.2016 - 23.06.20162818.0000 %0.098 %*541.67
19667.7824.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %*620.66
За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача пені підлягає частковому задоволенню.

Позивачем також заявлено позовну вимогу щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір 3% річних, визначений позивачем, становить 1213,92 грн., нарахованих позивачем на заборгованість відповідача з урахуванням часткових оплат.

Проте, згідно з виконаним судом арифметичним розрахунком, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних в розмірі 1180,65 грн., нараховані на заборгованість КП санаторію «Перемога» щодо кожного акту прийому-передачі природного газу ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ», з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
79248.8910.02.2016 - 03.03.2016233 %149.81
76248.8904.03.2016 - 21.03.2016183 %112.81
71248.8922.03.2016 - 18.04.2016283 %163.97
70248.8918.04.2016 - 09.05.2016223 %127.03
69248.8910.05.2016 - 16.05.201673 %39.84
68748.8917.05.2016 - 06.06.2016213 %118.66
68248.8907.06.2016 - 04.07.2016283 %157.07
67748.8905.07.2016 - 28.07.2016243 %133.64
19667.7810.04.2016 - 28.07.20161103 %177.82
Розмір інфляційних втрат, визначений позивачем, становить 3128,08 грн., нарахованих на заборгованість відповідача з урахуванням часткових оплат, є обґрунтованим, у звязку з чим інфляційні втрати підлягають стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ».

Витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 49 ГПК України покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Колективного підприємства санаторію «Перемога» (08296, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Ворзель, вул. Пролетарська, 36, код 02647496) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» (04108, м. Київ, пр-т Свободи, 2Г, літ. А, код 39592941) 90573 (девяносто тисяч пятсот сімдесят три) грн. 21 коп. основного боргу, 15296 (пятнадцять тисяч двісті девяносто шість) грн. 02 коп. пені, 1180 (одну тисячу сто вісімдесят) грн. 65 коп. 3% річних, 3128 (три тисячі сто двадцять вісім) грн. 08 коп. інфляційних втрат, 1660 (одну тисячу шістсот шістдесят) грн. 13 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписане 20.09.2016 р.

Суддя В.М. Бабкіна