КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2016 р. Справа№ 911/582/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Смірнової Л.Г.

Чорної Л.В.

при секретарі Турчин Н.О.

представники сторін:

позивача - Проніна Г.Т. довіреність № 35 від 19.09.16

відповідача - Ситенко О.Д. довіреність № 01 від 05.01.16, Тишкун С.П. довіреність № 05 від 05.01.16

розглянувши апеляційну скаргу Макарівського сільського споживчого товариства

на рішення Господарського суду Київської області від 03.06.2016

у справі № 911/582/16 (головуючий суддя Горбасенко П.В.)

За позовом Макарівського сільського споживчого товариства

до Макарівського районного споживчого товариства

про визнання недійсними установчих документів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 03.06.2016 у справі №911/582/16 відмовлено у задоволенні позову про:

- визнання недійсними недійсними установчих документів /статуту/ Макарівського районного споживчого товариства через невідповідність його вимогам закону та скасування державної реєстрації статуту, здійсненої Макарівською райдержадміністрацією 30.12.2001 за реєстраційним № 53;

- визнання недійсною державної реєстрації Макарівського районного споживчого товариства через допущенні при його створенні порушення, які не можна усунути та скасування його державної реєстрації, здійсненої Макарівською райдержадміністрацією за ідентифікаційним кодом 01755255, належним з 1994 року Макарівській спілці споживчих товариств;

- визнання недійсним запису № 6000260 в ЄДР про проведення державної реєстрації Макарівського районного споживчого товариства за ідентифікаційним кодом 01755255 через порушення закону, допущені при створенні цієї юридичної особи, припинення юридичної особи - Макарівське РайСТ;

- відновлення дії реєстраційного запису в ЄДР 0000068), за яким 26.10.2004 внесено відомості про Макарівську районну спілку споживчих товариства за належним їй з 1994 року ідентифікаційним кодом 01755255 на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Не погоджуючись із вказаним рішенням Макарівське сільське споживче товариство звернулось із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, прийнято на підставі неповного та неправильного з'ясування, обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, які суд вважає встановленими, порушенням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2016 (колегія суддів у складі головуючого судді Зеленіна В.О., суддів Смірнової Л.Г., Чорної Л.В.) прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 19.09.2016.

19.09.2016 позивачем подано клопотання про залучення до участі у справі відповідачем 2 - державного реєстратора Макарівської районної державної адміністрації.

19.09.2016 позивачем подано клопотання про витребування у відповідача додаткових доказів.

19.09.2016 представником позивача подано клопотання про здійснення фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, яке задоволено судом.

19.09.2016 відповідачем подані письмові пояснення, у яких він заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить залишити оскаржуване рішення без змін.

Представник позивача (апелянта) у судовому засіданні підтримав клопотання про залучення співвідповідачем державного реєстратора та витребування доказів, також підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити.

Представники відповідача заперечили проти задоволення клопотань позивача, також заперечили проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

У позовній заяві позивач вказує, що комісією Головного управління юстиції у Київській області 08.02.2013 було проведено позапланову перевірку дій державного реєстратора Макарівської райдержадміністрації. За результатами перевірки члени комісії встановили, що перереєстрація Макарівської районної спілки споживчих товариств в районне споживче товариство, яка відбулася 30.12.2001, була здійснена з порушенням вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 740 від 25.05.1998 року "Про порядок державної реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності". Про існування вказаних обставин позивач дізнався у лютому 2013 року, отримавши листа Реєстраційної служи Головного управління юстиції у Київській області № 2619/7.3 від 11.02.2013 (а.с. 35-37).

Постановою позачергової конференції Макарівської районної спілки споживчих товариства "Про реорганізацію райспоживспілки в районне споживче товариство" від 05.12.2001 (а.с. 74) поставлено провести реорганізацію Макарівської районної спілки споживчих товариств в районне споживче товариство методом злиття споживчих товариств і підвідомчих організацій.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, вказана постанова є чинною на момент прийняття оскаржуваного рішення суду, недійсною у судовому порядку не визнана, що підтверджується ухвалою Апеляційного суду Київської області від 05.07.2007, якою залишено без змін рішення Макарівського районного суду Київської області від 10.04.2007 року у справі № 2-330 за 2007 р. за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_21, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 до Макарівського районного споживчого товариства про визнання рішень позачергової конференції споживчої кооперації Макарівського району та установчих /загальних/ зборів представників кооперативних організацій від 05.12.2001 року недійсними. Зокрема, судами не було встановлено порушення прав чи законних інтересів позивачів при прийнятті рішень позачергової конференції споживчої кооперації Макарівського району від 05.12.2001, та рішень установчих зборів представників кооперативних підприємств і організацій Макарівського району від 05.12.2001.

30.12.2001 Макарівська районна спілка споживчих товариств (ідентифікаційний код 01755255) була перереєстрована Макарівською райдержадміністрацією в Макарівське районне споживче товариства (ідентифікаційний код 01755255), про що зроблено запис в Журналі обліку реєстраційних справ за № 53, що підтверджується листом Макарівської районної державної адміністрації Київської області № 6-15-5/677 від 29.04.2015 (а.с. 83).

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням господарського суду Київської області від 18.08.2014 у справі К6/090-09/19, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 20.01.2015, за позовом Макарівського сільського споживчого товариства до Макарівського районного споживчого товариства за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Липівського споживчого товариства, Копилівського споживчого товариства, Бишівського споживчого товариства та Рожівського споживчого товариства про визнання частково недійсним статуту у задоволенні позову відмовлено та встановлено наступне:

- постановою позачергової конференції споживчої кооперації Макарівського району від 05.12.2001 року прийнято рішення про реорганізацію Макарівської районної спілки споживчих товариств (ідентифікаційний код 01755255) у Макарівське районне споживче товариство.

- з Протоколу позачергової конференції споживчої кооперації Макарівського району від 05.12.2001 року вбачається, що на конференції розглядалось питання про реорганізацію Макарівської районної спілки споживчих товариств (Райспоживспілки) в районне споживче товариство та повернення її власності та власності її господарств районному споживчому товариству.

- на конференції була присутня та мала слово, зокрема, ОСОБА_14 - голова правління Макарівського СТ (позивач у даній справі), яка у виступі не підтримувала ідею реорганізації, однак підтримала голосуванням реорганізацію Макарівської райспоживспілки в районне споживче товариство методом злиття СТ та підвідомчих організацій.

- в матеріалах справи наявна Постанова позачергової конференції Макарівської районної спілки споживчих товариств від 05.12.2001 року про проведення реорганізації Макарівської райспоживспілки в районне споживче товариство методом злиття СТ та підвідомчих організацій.

- зазначені рішення стали підставою для вчинення відповідної реєстраційної дії 30.12.2001 року. В результаті державної перереєстрації Макарівському районному споживчому товариству було присвоєно той самий ідентифікаційний код 01755255, що був у Макарівської районної спілки споживчих товариств.

- в матеріалах справи є як Постанова позачергової конференції споживчої кооперації Макарівського району від 05.12.2001 року, так і Постанова позачергової конференції Макарівської районної спілки споживчих товариств від 05.12.2001 року про проведення реорганізації Макарівської райспоживспілки в районне споживче товариство методом злиття СТ та підвідомчих організацій, що свідчить про дотриманя визначеної Статутом компетенції щодо прийняття рішення про реорганізацію Макарівської районної спілки споживчих товариств. Крім того, спосіб проведення реорганізації Макарівської районної спілки споживчих товариств методом злиття відповідає визначеним в п. 61 Статуту способам.

- за наслідками проведеної реорганізації (методом злиття) було створено нове Макарівське районне споживче товариство, до якого приєднано Макарівську районну спілку споживчих товариств, відповідно з приєднанням всіх її прав та обов'язків та передачею ідентифікаційного коду. Внаслідок відповідного перетворення та реєстрації Макарівського районного споживчого товариства за ідентифікаційним кодом Макарівської районної спілки споживчих товариств, остання припинила своє існування як самостійна юридична особа.

- у справі Господарського суду Київської області № 90/18-04 постановою Верховного суду України від 22.03.2005 року провадження у справі було припинено у зв'язку зі встановленням факту неправоздатності Макарівської районної спілки споживчих товариств (у зв'язку з припиненням) принаймні з дати внесення відповідних даних до ЄДРПОУ 14.01.2002 року.

- відповідна Постанова свідчить про звершений факт правонаступництва Макарівським районним споживчим товариством в момент реорганізації Макарівської районної спілки споживчих товариств у грудні 2001 року, що змусило Макарівську районну спілку споживчих товариств з метою приведення правовідносин у первісний стан, приймати рішення про відміну правонаступництва та визнання Макарівської районної спілки споживчих товариств правонаступником Макарівського районного споживчого товариства, хоч і в незаконний спосіб.

- реорганізація Макарівської районної спілки споживчих товариств у Макарівське районне споживче товариство відбулась у відповідності до чинного у відповідний період законодавства.

- позивачем не наведено, в чому полягають порушення безпосередньо його прав та охоронюваних законом інтересів. Фактично, позивач в позові посилається на обставини, які свідчать про порушення прав Макарівської районної спілки споживчих товариств, тобто іншого господарюючого суб'єкта.

- права та охоронювані законом інтереси Макарівської районної спілки споживчих товариств як колективного утворення лише опосередковано стосуються прав її членів в обсягах визначених чинним законодавством та статутними документами.

- позивачем, як самостійним суб'єктом господарювання, не наведено які саме майнові права безпосереднього його порушені спірним положенням Статуту відповідача. Сам лише факт можливості порушення не підлягає судовому захисту.

- пунктом 8 Статуту Макарівської районної спілки споживчих товариств визначено, що члени райспоживспілки зберігають повну організаційну та господарську самостійність, права юридичних осіб і керуються у своїй діяльності власними Статутами. Будь-яке рішення, що стосується майових прав члена райспоживспілки може бути прийняте тільки за його згодою.

- пунктом 9 Статуту Макарівської районної спілки споживчих товариств визначено, що взаємовідносини райспоживспілки з її членами будуються на основі договорів (угод) на виконання робіт (послуг) і Статуту. Рішення виборно-представницьких органів і виконавчо-розпорядчих органів райспоживспілки, що прийняті ними у межах їх компетенції, обов'язкові для виконання споживчими товариствами та іншими членами.

- крім того, Статутом Макарівської районної спілки споживчих товариств не передбачено право членів райспоживспілки оскаржувати відповідні рішення виборно-представницьких органів і виконавчо-розпорядчих органів райспоживспілки.

- Статутом Макарівської районної спілки споживчих товариств передбачено право Райспоживспілки виступати від імені її членів для захисту їх майнових прав, однак протилежного положення щодо права членів райспоживспілки захищати права останньої, Статут не містить.

- позивач є самостійним господарюючим суб'єктом і має право виходу з іншого господарюючого суб'єкта, учасником якого він є, з виділенням належної йому частки майна у відповідності до чинного законодавства та статутних документів відповідного колективного утворення.

- враховуючи, що в позачерговій конференції споживчої кооперації Макарівського району від 05.12.2001 року приймало участь 73 делегати з 92, обрані дільничними зборами споживчих товариств, які одноголосно прийняли рішення реорганізувати районну спілку споживчих товариств в районне споживче товариство, тобто дотримано положення п. 61 Статуту про необхідність 2/3 голосів, посилання позивача та третіх осіб на відсутність їх представників на конференції не спростовують правомірність її проведення та легітимність прийнятого рішення.

Отже, вказані обставини, які встановлені рішенням господарського суду Київської області від 18.08.2014 у справі № К6/090-09/19, не підлягають повторному доказуванню.

Як зазначалось вище, предметом розгляду у даній справі є вимоги позивача про визнання недійсними установчих документів /статуту/ Макарівського районного споживчого товариства через невідповідність його вимогам закону та скасування державної реєстрації статуту, здійсненої Макарівською райдержадміністрацією 30.12.2001 за реєстраційним № 53, визнання недійсною державної реєстрації Макарівського районного споживчого товариства через допущенні при його створенні порушення, які не можна усунути та скасування його державної реєстрації, здійсненої Макарівською райдержадміністрацією за ідентифікаційним кодом 01755255, належним з 1994 року Макарівській спілці споживчих товариств, визнання недійсним запису № 6000260 в ЄДР про проведення державної реєстрації Макарівського районного споживчого товариства за ідентифікаційним кодом 01755255 через порушення закону, допущені при створенні цієї юридичної особи, припинення юридичної особи - Макарівське РайСТ, відновлення дії реєстраційного запису в ЄДР 0000068), за яким 26.10.2004 внесено відомості про Макарівську районну спілку споживчих товариства за належним їй з 1994 року ідентифікаційним кодом 01755255 на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд прийшов до висновку, що реорганізація Макарівської районної спілки споживчих товариств у Макарівське районне споживче товариство відбулась у відповідності до чинного у відповідний період законодавства, при цьому права і охоронювані законом інтереси позивача не порушені.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові, економічні та соціальні основи діяльності споживчої кооперації в Україні визначаються Законом України "Про споживчу кооперацію" від 10 квітня 1992 року №2265-XII.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про споживчу кооперацію" споживча кооперація в Україні - це добровільне об'єднання громадян для спільного ведення господарської діяльності з метою поліпшення свого економічного та соціального стану. Вона здійснює торговельну, заготівельну, виробничу та іншу діяльність, не заборонену чинним законодавством України, сприяє соціальному і культурному розвитку села, народних промислів і ремесел, бере участь у міжнародному кооперативному русі.

У статті 2 Закону України "Про споживчу кооперацію" встановлено, що діяльність споживчої кооперації будується на принципах добровільності, членства, демократизму, соціальної справедливості, взаємодопомоги та співробітництва, вільного господарського функціонування на основі ринкових відносин.

Відповідно до ч. 1 ст.5 Закону України "Про споживчу кооперацію" первинною ланкою споживчої кооперації є споживче товариство - самостійна, демократична організація громадян, які на основі добровільності членства і взаємодопомоги за місцем проживання або роботи об'єднуються для спільного господарювання з метою поліпшення свого економічного і соціального стану.

Статтею 8 Закону України "Про споживчу кооперацію" (в редакції від 26.04.2001 року, яка була чинною на момент спірної реорганізації) визначено, що споживчі товариства можуть на добровільних засадах об'єднуватися в місцеві спілки, Центральну спілку споживчих товариств України, і мають право вільного виходу з них.

Взаємовідносини між споживчими товариствами та їх спілками будуються на договірних засадах. Товариства можуть делегувати спілкам частину своїх повноважень та виконання окремих функцій.

Вищим органом управління спілки є з'їзд (конференція), який приймає статут, обирає розпорядчі, виконавчі та контрольні органи, вирішує інші питання діяльності спілки. Взаємодія і підпорядкованість розпорядчих, виконавчих та контрольних органів спілки визначається статутом.

Спілка визнається юридичною особою і може здійснювати господарську та іншу не заборонену чинним законодавством діяльність з дня її державної реєстрації. Вона не відповідає за зобов'язаннями споживчих товариств і не має щодо них розпорядчих функцій.

Частиною 2 ст. 18 Закону України "Про споживчу кооперацію" визначено, що реорганізація та ліквідація спілки споживчих товариств провадиться за рішенням конференції, з'їзду з повідомленням про це спілки, до складу якої вона входить.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства, обставини справи, судові рішення, які набрали законної сили, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що реорганізація Макарівської районної спілки споживчих товариств у Макарівське районне споживче товариство відбулась у відповідності до чинного у відповідний період законодавства, що, зокрема, підтверджено рішенням господарського суду Київської області від 18.08.2014 у справі № К6/090-09/19, яке набрало законної сили.

Судом першої інстанції також правомірно відхилені посилання позивача на висновки членів комісії Головного управління юстиції у Київській області від 08.02.2013, які встановили, що перереєстрація Макарівської районної спілки споживчих товариств в районне споживче товариство, що відбулася 30.12.2001 була здійснена з порушенням вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 740 від 25.05.1998 року "Про порядок державної реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності", оскільки рішенням господарського суду Київської області від 18.08.2014 у справі № К6/090-09/19, яке в силу положень ст. 124 Конституції України є обов'язковим для виконання на всій території України встановлено протилежне.

Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17 липня 1997 року №475/97-ВР ратифікована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), підписана від імені України 9 листопада 1995 року.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України" (no. 4241/03 від 28.10.2010) Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (див. рішення у справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії", заява N 30544/96, п. 26, ECHR 1999-I).

Також Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях про те, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (res judicata), який, inter alia (серед іншого), вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

... Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Желтяков проти України, no. 4994/04, від 09.06.2011, Тарнопольська та інші проти Росії, no. 11093/07, 14558/07, 19660/07, 30166/07, 46736/07, 52681/07, 52985/07, 10633/08, 10652/08, 12694/08, 15437/08, 16691/08, 19447/08, 19457/08, 20857/08, 20872/08, 22546/08, 25820/08, 25839/08, 25845/08, від 09.07.2009).

З огляду на викладене, є вірним висновок господарського суду Київської області про те, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Місцевим господарським судом обґрунтовано відхилено клопотання відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи, а у даній справі судом встановлено відсутність порушення прав чи інтересів позивача.

Колегією суддів відхиляється клопотання позивача про залучення відповідачем 2 - державного реєстратора Макарівської районної державної адміністрації, оскільки позовна заява не містить позовних вимог до державного реєстратора, отже відсутні підстави для залучення його співвідповідачем.

Також колегією суддів відхиляється клопотання позивача про витребування доказів у відповідача, оскільки вказане клопотання не відповідає ст.38 ГПК України, відповідно до якої у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду Київської області від 03.06.2016 у справі № 911/582/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, прийнято без порушення норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Макарівського сільського споживчого товариства залишити без задоволення, а рішення господарського суду Київської області від 03.06.2016 у справі № 911/582/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 911/582/16 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Л.Г. Смірнова

Л.В. Чорна