Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "22" вересня 2016 р. Справа № 906/699/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Гребеннікової Н.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 дов. №08/20218 від 28.12.2015

від відповідача: не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (м. Житомир)

до Публічного акціонерного товариства "Вишевичі Агротехніка" (с. Вишевичі, Радомишльського р-ну)

про стягнення 146574,91 грн. (з урахуванням заяви позивача від 22.09.2016р. про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення пені до суми 2112, 67 грн.)

ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" звернулося до суду з позовом про стягнення з ПАТ "Вишевичі Агротехніка" заборгованості за спожиту активну та реактивну електричну енергію, а також пені, інфляційних втрат та 3% річних в загальній сумі 146574,91 грн.

В якості правових підстав позову позивач посилається на ст.ст. 2,12 ГК України, ст.ст. 173, 174, 175, 193 ГК України.

Ухвалою від 20.07.2016 суд порушив провадження у справі, призначив засідання суду на 28.07.2016.

До початку розгляду справи позивачем не подано заяву про зміну підстави та предмету позову, відповідачем не подано зустрічного позову, відповідно.

В засіданні суду 22.09.2016р. позивачем подано клопотання про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якого позивач просить стягнути з відповідача 13158, 32 грн. боргу за спожиту активну електроенергію, 674,16 грн. боргу за реактивну електроенергію, 2112, 67 грн. пені, 622, 46 грн. інфляційних втрат, 1,52 грн. 3% річних, 1378 грн. судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог або зменшити розмір позовних вимог.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення (п. 3.10 Постанови Вищого господарського суду від 26.12.2011 № 18).

Господарський суд, надавши оцінку клопотанню позивача про зменшення розміру позовних вимог встановив, що позивачем зменшено розмір позовних вимог про стягнення пені до 2112, 67 грн. проти заявлених 2118,45 грн.

Господарський суд приймає клопотання позивача про зменшення позовних вимог № б/н від 22.09.2016 до розгляду по суті, оскільки останню подано з дотриманням вимог ГПК України та не знаходить підстав для відкладення розгляду справи

З огляду на вище викладене, на дату винесення рішення у справі спір вирішується з нової ціни позову в розмірі 146569,13 грн.

Відповідач відзиву на позов не подав, свого представника в судове засідання не направив, до господарського суду повернулися ухвали суду від 20.07.2016р. та 28.07.2016 які були направлені останньому на дві адреси, однак повернуті органом зв'язку без виконання з підстав "за закінченням терміну зберігання" .

Відповідно до п.п. 3.9.1, 3.9.2 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11 року наголошується, Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. У випадку неявки в засідання господарського суду представника однієї із сторін справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України, господарський суд створив сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзиву на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні представнику позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду про задоволення позову.

Заслухавши пояснення представник позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

18.10.2011 між Радомишльським районом електричних мереж, який діє на підставі Положення і є виробничим підрозділом ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" (позивач/енергопостачальник), та Публічним акціонерним товариством "Вишевичі Агротехніка" було укладено договір про постачання електричної енергії № 23.

У відповідності до п. 2.2.3 договору відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати за використану електричну енергію, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період відповідно до встановленої системи обліку електроенергії, класу напруги та за діючими на період розрахунку тарифами у грошовій формі та іншими формами розрахунків згідно з чинним законодавством України. Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом. Розрахунковим періодом вважається період з 16 числа по 15 число включно і вказаний період прирівнюється до періоду дії тарифу (календарного місяця).

За змістом п. 2.2.5 договору відповідач також зобов'язався здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії відповідно до Методики розрахунків плати за перетоки реактивної енергії між постачальником та споживачем.

Пунктом 7.3 договору сторони погодили, що остаточний розрахунок повинен здійснюватися в розмірі фактичного споживання електричної енергії за розрахунковий місяць, з врахуванням сальдо на початок місяця не пізніше: - 5 операційних днів з дня отримання рахунку, включаючи день його отримання, для споживачів, які оплачують електричну енергію самостійно.

Наявними в матеріалах справи зафіксованими відповідачем показниками розрахункових електролічильників, що містяться у додатках до рахунку за активну та реактивну електроенергію та виставленими відповідачу рахунками на оплату за активну та реактивну електроенергію підтверджено, що протягом січня 2016 року відповідачем було спожито 13158,32 грн активної електричної енергії та 674,16 грн реактивної електроенергії, а разом 13832,48 грн електроенергії.

В порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання щодо здійснення розрахунків не виконав, в наслідок чого виникла заборгованість.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем по оплаті електроенергії за січень 2016 склала 13832,48грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення основного боргу за спожиту електроенергію обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на суму 13832,48 грн, з яких: 13158,32 грн боргу за активну електроенергію та 674,16 грн за спожиту реактивну електричну енергію.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до п.4.2.1 договору за внесення платежів, передбачених п. 7.3 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 4 до договору, споживач сплачує постачальнику пеню за кожний день прострочення платежу в розмірі, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення платежу. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

Згідно з розрахунків позивача, за січень 2016 року, сумарний розмір пені за несвоєчасне погашення відповідачем боргу за активну та реактивну електроенергії становить 2112,67 грн.

При її перерахунку суд встановив, що в межах визначеного позивачем періоду нарахування, останнім при визначенні суми пені за активну електроенергію за січень 2016 не було враховано, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені, що узгоджується з приписами п. 1.9 постанови Пленуму ВГС України від 17.12.2013 № 14.

Проаналізувавши поданий позивачем розрахунок пені, взявши до уваги умови договору, суд доходить висновку, що позивачем правомірно, в межах можливих нарахувань, заявлено до стягнення 2112,67грн. пені.

Разом з тим, за неналежне виконання відповідачем зобов'язань, позивач на підставі ст. 625 ЦК України нарахував до стягнення з нього 1,52 - 3% річних та 611,46 грн інфляційних втрат .

Так, приписами ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п. 4.1 Постанови № 14).

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів (п. 3.1 Постанови № 14).

З огляду на вимоги ч. 1 ст. 4-7 і ст. 43 ГПК України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується (п. 1.12 Постанови №14 ).

Господарський суд, перевіривши розрахунок позивача суми 3% річних з простроченої суми, визнає його арифметично правильним та таким, що підлягає задоволенню в заявленому розмірі на суму 1,52 грн.

Щодо стягнення суми інфляційних втрат в розмірі 622,46 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць, у якому мала місце інфляція (абз. 3 п. 3.2. Постанови №14).

Господарський суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат за січень 2016 на загальну суму 622,46 грн., визнає його арифметично правильним, у зв'язку з чим вирішує стягнути зазначену суму згідно резолютивної частини рішення суду.

Стосовно розподілу судових витрат.

Витрати щодо сплати судового збору, відповідно до ч.5 ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача у справі.

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень належними та допустимими у справі доказами; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими у відповідності до вимог чинного законодавства, підтвердженими належними доказами, які є в матеріалах справи, та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4-3,4-7,33,43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Вишевичі Агротехніка" (12214, Житомирська область, Радомишльський р-н, с. Вишевичі, вул. Леніна, 42, ідентифікаційний код 00903653) на користь Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (10008, м. Житомир, вул. Пушкінська, 32/8, ідентифікаційний код 22048622, р/р 2616 в філії Житомирське ОУ АТ "Ощадбанк", МФО 311647) :

- 13158, 32 грн. боргу за спожиту активну електроенергію.

Видати наказ.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Вишевичі Агротехніка" (12214, Житомирська область, Радомишльський р-н, с. Вишевичі, вул. Леніна, 42, ідентифікаційний код 00903653) на користь Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (10008, м. Житомир, вул. Пушкінська, 32/8, ідентифікаційний код 22048622 на р/р 2616 в філії Житомирське ОУ АТ "Ощадбанк", МФО 311647, р/р 1613 в ПАТ "Перший інвестиційний банк", МФО 300506:

- 674,16 грн. боргу за реактивну електроенергію, 2112, 67 грн. пені, 622, 46 грн. інфляційних втрат, 1,52 грн. 3% річних, 1378 грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 26.09.16р.

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати: 1 - у справу , 2 - позивачу (простою) , 3- відповідачу (рек. з пов.)