ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2016 р.Справа № 922/2369/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Державної екологічної інспекції у Харківській області, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський м'ясокомбінат", м. Чугуїв
про стягнення 21460,84 гривень
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1О (дов.№01/01-25/08-18 від 04.01.2016 року);

відповідача - ОСОБА_2 (дов.№2 від 05.08.2016 року), ОСОБА_3 (дов. б/н від 02.08.2016 року).

ВСТАНОВИВ:

18.07.2016 р. Державна екологічна інспекція у Харківській області, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський м'ясокомбінат" 21460,84 гривень шкоди за порушення природоохоронного законодавства. Крім того, позивач просив суд покласти судові витрати на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.07.2016 р. було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду. Провадження у справі було порушено та призначено до розгляду у судовому засіданні на 09.08.2016 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.08.2016 р. позивач надав до суду письмові пояснення (вх.№25535) в обґрунтування позовних вимог.

09.08.2016 р. відповідач надав до суду клопотання (вх.№26300) та заяву (вх.№26301) про долучення документів, а також пояснення (вх.№26303), в яких заперечує проти позовних вимог (а.с.89-91).

Судом було досліджено та долучено до матеріалів справи надані сторонами документи.

В судових засіданнях 09.08.2016 р. було оголошено перерву до 16.08.2016 р.; 16.08.2016 р. оголошено перерву до 19.09.2016 року до 11:30год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.09.2016 р. було продовжено строк розгляду спору по 03.10.2016 року включно та відкладено розгляд справи на 28.09.2016 р.

28.09.2016 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від відповідача надійшли пояснення (вх. № 31938), які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Позивач в судове засідання 28.09.2016 р. з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання 28.09.2016 р. з'явився, проти заявлених позовних вимог заперечив. В обґрунтування своїх заперечень, відповідачем зазначено, зокрема про те, що Держекоінспекцією під час нарахування шкоди внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря використовувався час роботи джерел у наднормативному режимі - 24 години на добу, у зв'язку із чим, відповідачем не визнається розмір заявленої до стягнення шкоди.

Так, в судовому засіданні відповідачем наголошено на те, що за Розрахунком, з урахуванням часу роботи устаткування ТОВ "Чугуївський мясокомбінат" та норм передбачених "Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 р. № 639, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.01.2009 р. за № 48/16064 розраховано суму шкоди, яка складає 803,98 грн.

Присутній в судовому засіданні позивач зазначив про те, що Державною екологічною інспекцією у Харківській області помилково здійснено розрахунок та зазначив про те, що вірна сума шкоди, внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, з урахуванням наданих відповідачем документів, складає 803,98 грн.

Судом досліджено оригінали документів, копії яких додані учасниками судового процесу до матеріалів господарської справи № 922/2369/16.

Господарський суд вважає, що застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Зважаючи на викладене, за висновками суду в матеріалах господарської справи №922/2369/16 достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та які є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення.

Згідно із статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 28.09.2016 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані докази, і таким чином з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги та заперечення проти них, господарським судом встановлено наступне.

Згідно ст. 13 Конституції України, природні ресурси, що знаходяться у межах території України, є об'єктами права власності Українського народу й повинні використовуватися відповідно до закону.

Статтею 66 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" в порядку спеціального використання природних ресурсів, до яких належить атмосферне повітря, громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності.

Підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин в порядку передбаченому Законом України "Про охорону атмосферного повітря" (ст. 10 Закону).

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, відповідно до ст. 11 Закону "Про охорону атмосферного повітря", можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я.

Статтями 16, 202, 35 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, до компетенції спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, його органам на місцях.

Центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів є Державна екологічна інспекція України, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 р. №454/2011).

В свою чергу, Державна екологічна інспекція у Харківській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується.

Так, в період з 07.12.2015 р. по 25.12.2015 р. Державною екологічною інспекцією у Харківській області (надалі Держекоінспекція) на підставі ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 4,5,7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та наказу Держекоінспекції від 01.12.2015 р. № 309/01-04 (т.с. І а.с. 10) було здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у діяльності відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський мясокомбінат", яке здійснює діяльність за адресою: м. Чугуїв, вул. Щорса.

За результатами вищевказаної перевірки Держекоінспекцією складено ОСОБА_4 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 309/01-04/03-09 від 25.12.2015 року, який підписано директором товариства ОСОБА_4 без будь яких претензій та зауважень (т.с. І а.с. 12-18).

Відповідно до вищевказаного ОСОБА_4 та наданих під час перевірки документів дозвільного характеру вбачається, що відповідно до звіту з інвентаризації викидів забруднюючих речовин на ТОВ "Чугуївський мясокомбінат" нараховується 21 джерело викидів.

У підприємства в наявності дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів № -500 від 21.11.2013 р., терміном дії до 21.11.2018 р. Попередній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів № -39 терміном дії до 22.08.2013 р.

Таким чином позивачем наголошено про те, що у період з 23.08.2013 р. по 20.11.2013 р. відповідач - ТОВ "Чугуївський м'ясокомбінат" здійснювало наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що є порушенням ст.ст. 10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря".

28.12.2015 р. з метою усунення порушень природоохоронного законодавства виявлених під час здійснення планового заходу - перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства позивачем (Держекоінспекцією) винесено на адресу відповідача ОСОБА_5 № 38/03-09 від 28.12.2015 р. (т.с. І а.с. 19-20).

Так, у звязку з виявленими порушеннями, позивачем (Держекоінспекцією) з урахуванням часу роботи устаткування, визначених у довідки ТОВ "Чугуївський мясокомбінат" (т.с. І а.с. 21) та норм передбачених "Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 р. № 639, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.01.2009 р. за № 48/16064 розраховано суму шкоди, яка склала 21460,84 грн.

З метою досудового врегулювання спору Державною екологічною інспекцією у Харківській області направлено відповідачу претензію за вих. № 08 від 18.01.2016 р., щодо добровільного відшкодування шкоди заподіяної державі в розмірі 21460,84 грн., яку було направлено на адресу ТОВ "Чугуївський мясокомбінат" (т.с. І а.с. 22-28).

Однак претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Крім того, як вбачається з наявних матеріалів справи, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області ОСОБА_6 складено Протокол про адміністративне правопорушення № 000448 від 11.01.2016 р. (т.с. І а.с. 29) та винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення від 11.01.2016 р. за № 04/03-09 (т.с. І а.с. 30), відповідно до умов яких директора ТОВ "Чугуївський мясокомбінат" - ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 188-5 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., який останнім сплачено, про що свідчить квитанція (т.с. І а.с. 31).

Позивачем наголошено також про те, що у випадках накладення адміністративних стягнень за невиконання вимог природоохоронного законодавства на відповідальних посадових осіб підприємств, накладений штраф хоча й має матеріальний характер, але є заходом відповідальності, а не відшкодування шкоди.

Так, судом констатовано, що з наявних матеріалів справи, сформованих учасниками судового процесу під час розгляду даної справи вбачається, що за період з 23.08.2013р. по 20.11.2013р. у відповідача відповідний дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами - відсутній, тому, останнім не виконано обовязків щодо своєчасного отримання відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, зазначені обставини викладені в акті перевірки № 309/01-04/03-09 (т.с. І а.с. 12-18).

Позивачем представлено розрахунок розміру відшкодування збитків, проведених у відповідності до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 р. №639, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.01.2009 р. за №48/16064, з якого вбачається, що державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за період з 23.08.2013р. по 20.11.2013р. без дозволу заподіяні збитки на суму 21460,84 грн.

Так, в судовому засіданні представником державної екологічної інспекції у Харківській області зазначено про те, що зазначений вище розрахунок, який подано разом з позовними матеріалами нарахований помилково, а за вірними нарахуваннями сума шкоди складає 803,98 грн.

Частина 1 ст.149 ГК України передбачає, що суб'єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог.

Згідно з ст.10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Відповідно до ч.5 ст.11 цього Закону викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я.

Відповідно до приписів п.п.3.11, 3.12 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 10.12.2008 р. № 639 та зареєстрованої в Мін'юсті України 21.01.2009 р. за № 48/16064 час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, тобто до моменту оформлення дозволу на викид.

Як свідчать матеріали справи, відповідач у період з 23.08.2013 р. по 20.11.2013р. здійснював викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без отримання відповідного дозволу.

Згідно з приписами ст.16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди.

Частиною 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, згідно з ч.1 ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від плати за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Згідно зі ст. 33 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" особи, винні у перевищенні нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел в атмосферне повітря та нормативів гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел, несуть відповідальність згідно з законом.

Відповідно до вимог ст.11, ч.1 ст.1166 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальними правилами відшкодування шкоди, визначеними у ст.1192 ЦК України, особа, яка завдала шкоди майну, може відшкодувати її способом відшкодування в натурі або відшкодуванням завданих збитків.

Згідно вимог ст.ст.32, 33 ГПК України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, господарський суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 803,98 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплати судового збору за майновий характер спору в розмірі 1378,00 грн., покладаються на відповідача, з вини якого виник даний спір, який доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 40, 51, ч. 4, 5 ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 10, ч.5 ст.11, 33, 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", статтями 1, 4, 12, 22, 43, 44, 49, 75, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський мясокомбінат" (63503, Харківська область, м.Чугуїв, вул.Щорса, 50, ) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області (61022, м.Харків, пл.Свободи, 5, Держпром, 1 під'їзд, 2 поверх) (р/р 0020, УК у м. Чугуїв Харківської області, , МФО 851011, символ звітності 331 для зарахування по коду бюджетної кваліфікації 24062100 Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в установі банку - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області) - шкоду заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 803,98 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Чугуївський мясокомбінат" (63503, Харківська область, м. Чугуїв, вул. Щорса, 50, ) на користь Державної екологічної інспекції у Харківській області (61022, м.Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 1 під'їзд, 2 поверх, р/р 1164, ДКСУ у м. Києва, , МФО 820172) - судовий збір в розмірі 1378,00 гривень.

Накази видати відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України, після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.10.2016 р.

Суддя ОСОБА_7