ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 р. Справа № 918/750/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ВМП"

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДАРЧИК - ЗАХІД"

про стягнення заборгованості в сумі 64 181 грн.61 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача : ОСОБА_2 (дов. № 583 від 26.05.2016 р.);

Від відповідача : не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ВМП" звернулася до господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДАРЧИК - ЗАХІД" про стягнення заборгованості в сумі 64 181 грн.61 коп.

Ухвалою господарського суду від 28 липня 21016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 918/750/16, розгляд якої призначено на 09 серпня 2016 року.

До канцелярії суду 08 серпня 2016 року від представників сторін надійшли клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалами господарського суду від 09 серпня 2016 року, 22 серпня 2016 року та 05 вересня 2016 року розгляд справи відкладався.

22 вересня 2016 року від позивача до канцелярії суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій у зв'язку з помилковим розрахунком 15 % річних та пені, останні просить суду зменшити позовні вимоги і вважати їх наступними: - 47 393 грн. 83 коп. борг за поставлений товар, - 3 855 грн. 06 коп. 15% річних, - 2 364 грн. 57 коп. інфляційних втрат, - 8 551 грн. 06 коп. пені, всього - 62 164 грн. 52 коп.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Оскільки заяву про зменшення позовних вимог подано до прийняття рішення у справі, вона відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, - господарський суд приймає її.

В судовому засіданні 22 вересня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 22 вересня 2016 року не з'явився, про причини не явки суд не повідомив.

Відповідач відзив на позовну заяву, в судове засідання не зявився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що не зявлення відповідача в судове засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на надання відзиву та направлення представника для участі в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 22 вересня 2016 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ВМП" (далі - Позивач) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дарчик-Захід" (далі - Відповідач) укладено Договір поставки № 180-15/Р від 24 листопада 2015 року (далі - Договір), відповідно до умов якого Позивач взяв на себе зобов'язання постачати Відповідачу ковбасні вироби та копченості (далі - товар), а Відповідач зобов'язався прийняти товар та своєчасно оплачувати його в порядку та на умовах, визначених Договором (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору, предметом поставки є товар (партія товару) , вказаний у накладних, що додаються до даного Договору і є його невід'ємною частиною. Під партією сторони розуміють товар, вказаний у кожній окремій накладній.

Згідно п. 2.1. Договору, кількість товару, що поставляється його асортимент, вид та ціна визначається у накладних.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що для отримання товару (партії товару) Покупець зобов'язаний за 2 (два) робочих дні (при цьому не враховуючи день подання заявки), що передують дню відвантаження товару, подати Постачальнику заявку. Заявка повинна містити наступні дані про товар: найменування, асортимент, кількість та інші характеристики товару.

В розділі 4 Договору сторони домовились про наступне, розрахунок за поставлений товар здійснюється в готівковій формі шляхом внесення коштів в касу або в безготівковій формі шляхом перерахунку коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Оплата за товар здійснюється по факту з відтермінуванням, протягом 14 календарних днів з моменту отримання товару Покупцем.

При перерахуванні коштів в оплату товару, а також у довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, Покупець зобов'язаний зазначити номер і дату укладання цього Договору.

Відповідно до п. 7.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання умов даного Договору сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи Позивач виконав свої зобов'язання відповідно до Договору у повну обсязі передавши товар Відповідачу на загальну суму 66 007 грн. 77 коп., що підтверджується видатковими накладними № В від 30 листопада 2015 року на суму 5 125 грн. 52 коп., № В від 30 листопада 2015 року на суму 14 816 грн. 50 коп., № В від 04 грудня 2015 року на суму 27 559 грн. 53 коп., № В від 09 грудня 2015 року на суму 8 085 грн. 52 коп., В від 11 грудня 2015 року на суму 10 420 грн. 70 коп.

Відповідач повернув Позивачу товари на суму 2 787 грн. 94 коп., що підтверджується видатковими накладними № В від 12 листопада 2015 року на суму 143 грн. 32 коп., № В від 04 грудня 2015 року на суму 190 грн. 35 коп., № В від 09 грудня 2016 на суму 161 грн. 72 коп., № В від 16 грудня 2015 року на суму 2 292 грн. 85 коп.

В свою чергу, Відповідач взяте на себе зобов'язання по оплаті товару виконав частково, перерахувавши в період з 24 грудня 2015 року по 10 лютого 2016 року на поточний рахунок Позивача 15 826 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № В від 24 грудня 2015 року на суму 5 126 грн. 00 коп., № В від 25 грудня 2015 року на суму 6 000 грн. 00 коп., № В000003134 від 10 лютого 2016 року на суму 4 700 грн. 00 коп.

Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем, станом на момент пред'явлення позову, становить 47 393 грн. 83 коп.

З метою врегулювання спору мирним шляхом, 09 лютого 2016 року Позивач направив на адресу Відповідача претензію, в якій просив перерахувати заборгованість за отриманий товар на розрахунковий рахунок Позивача. 21 квітня 2016 року вище вказана претензія направлення повторно на адресу Відповідача, однак відповіді на вище вказані претензії Позивачем не отримано, сума заборгованості не сплачена.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

За змістом ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 7.5. Договору, за прострочення терміну оплати поставленого товару Покупець сплачує Постачальнику неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день затримки платежу, а також вартість товару з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та п'ятнадцять відсотків річних від простроченої суми.

Відповідно вище зазначеного пункту Договору Позивач нарахував Відповідачу пеню в сумі 8 551 грн. 06 коп.

Також Позивачем нараховано відповідачу 2 364 грн. 57 коп. інфляційних втрат та 3 85 грн. 06 коп. 15 % річних.

Судом встановлено, що розрахунок пені, інфляційних втрат та 15 % річних з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, Позивачем проведено вірно, відповідно до положень Договору та чинного законодавства, томі підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється від суми невиконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно із ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При цьому ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих Позивачем доказів вбачається, що Позивач прийняті на себе зобовязання виконав належним чином, проте Відповідач розрахунки за поставлений товар здійснив лише частково.

Доказів на обґрунтування своїх заперечень, а також доказів сплати боргу під час розгляду справи Відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене вище, враховуючи докази надані Позивачем на підтвердження заявлених вимог, вимоги Позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір в розмірі 1 378 грн. 00 коп. покладається на Відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ДАРЧИК-ЗАХІД" (33013, м. Рівне, вул. Крейдяна, буд. 19-б, код 38503269) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ВМП" (45400, м. Нововолинськ, вул. Луцька, 3, код 36266887) - 47 393 (сорок сім тисяч триста дев'яносто три) грн. 83 коп. боргу за поставлений товар; - 3 855 (три тисячі вісімсот п'ятдесят п'ять) грн. 06 коп. 15% річних; - 2 364 (дві тисячі триста шістдесят чотири) грн. 57 коп. інфляційних втрат; 8 551 (вісім тисяч п'ятсот п'ятдесят один) грн. 06 коп. пені.

3. Видати наказ.

Повний текст рішення складено 23 вересня 2016 року.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (45400, Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Луцька, 3);

3 - відповідачу рекомендованим (33013, м. Рівне, вул. Крейдяна, буд. 19-Б).