РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"05" жовтня 2016 р. Справа № 903/486/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Мамченко Ю.А.

судді Петухов М.Г. ,

судді Гулова А.Г.

розглянувши апеляційну скаргу представника Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області та Державної казначейської служби України на рішення господарського суду Волинської області від 12 вересня 2016 року у справі №903/486/16

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Держави Україна в особі Головного територіального управління юстиції України у Волинській області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління державної казначейської служби України у Волинській області, Державна казначейська служба України

про відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 12 вересня 2016 року у справі №903/486/16 було частково задоволено позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного територіального управління юстиції України у Волинській області за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління державної казначейської служби України у Волинській області, Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з Держави Україна в особі Головного територіального управління юстиції України у Волинській області на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. (п'ять тисяч гривень). В решті позову було відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник Головного управління державної казначейської служби України у Волинській області та Державної казначейська служба України звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 12 вересня 2016 року по справі №903/486/16 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Однак, вивчивши зміст апеляційної скарги та розглянувши додані до неї документи, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відсутність підстав для прийняття апеляційної скарги до розгляду з огляду на таке.

У відповідності до частини 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України, до скарги додаються докази сплати судового збору.

За змістом частини 2 статті 44 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У пункті 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено ставки судового збору встановлених у відповідних розмірах за звернення до суду.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" встановлено пільги щодо сплати судового збору.

Також, з 1 вересня 2015 року Законом України від 22.05.2015 року №484-VIII внесено зміни до Закону України "Про судовий збір" щодо розміру судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду, а також внесено зміни до статті 5 цього Закону в частині встановлення пільг щодо сплати судового збору.

Так, до апеляційної скарги представником Головного управління державної казначейської служби України у Волинській області та Державної казначейська служби України долучено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Обґрунтовуючи заявлене клопотання, скаржник посилається на свій матеріальний стан, який перешкоджає сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі, та відсутність державного фінансування на сплату судового збору, зокрема вказує, що кошторисних призначень та відповідних асигнувань для сплати судового збору кошторисом на 2016 рік Казначейству України та Головному управлінню Казначейства передбачено у недостатньому розмірі.

Однак, клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору, яке викладене в апеляційній скарзі, до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Як зазначалось вище, вичерпний перелік органів, які звільнені від сплати судового збору наведений у статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Однак, з вказаної норми не вбачається, що органи державного казначейства звільнені від сплати судового збору.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачена можливість відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати судового збору з урахуванням майнового стану сторони.

Пунктом 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Всупереч наведеному, апелянт не надав суду належних доказів на підтвердження наявності у нього обставин щодо складного майнового стану, який унеможливлював та перешкоджав виконанню вимог чинного законодавства України - сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі на момент подання апеляційної скарги.

Крім того, відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року №484-VIII, Кабінет Міністрів України зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

За вказаних обставин, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання скаржника про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Крім того, безпідставними є посилання Казначейства України та Головного управління казначейства у Волинській області на ту обставину, що згідно з пунктом 12 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою особою або службовою особою, оскільки вказаним пунктом звільняються від сплати судового збору лише позивачі, а апелянт є третьою особою у справі.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу представника Головного управління державної казначейської служби України у Волинській області та Державної казначейська служба України необхідно повернути без розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

При повторному зверненні, у разі пропуску строку, встановленого для подання апеляційної скарги, апелянт зобов'язаний подати разом з апеляційною скаргою заяву (клопотання) про відновлення строку.

Керуючись статтями 86, 94, пунктом 3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику Головного управління державної казначейської служби України у Волинській області та Державної казначейська служба України у задоволенні клопотання від 27 вересня 2016 року про звільнення від сплати судового збору.

Повернути апеляційну скаргу (з доданими до неї документами) представника Головного управління державної казначейської служби України у Волинській області та Державної казначейська служба України на рішення господарського суду Волинської області від "12" вересня 2016 року у справі №903/486/16 без розгляду.

Додаток: заявнику - матеріали скарги на 10 арк.

Головуючий суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Гулова А.Г.