ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 вересня 2016 року Справа № 908/3337/15

Вищий господарський суд України у складі: суддя Львов Б.Ю. - головуючий, судді Палій В.В. і Селіваненко В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Запоріжжя,

на рішення господарського суду Запорізької області від 30.11.2015

та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29.06.2016

зі справи № 908/3337/15

за позовом публічного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод", м. Запоріжжя,

до Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення),

треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - публічне акціонерне товариство "Завод малогабаритних трансформаторів", м. Запоріжжя,

публічне акціонерне товариство "Вінницяобленерго", м. Вінниця,

публічне акціонерне товариство "Сумиобленерго", м. Суми,

публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго", м. Черкаси,

про визнання рішення недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 30.11.2015, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 29.06.2016, позов задоволено частково.

19.07.2016 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Відділення звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 19.07.2016 № 01-17/05-1541, в якій просить зазначені судові рішення зі справи скасувати та прийняти нове про відмову в позові повністю. При цьому Відділенням заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до підпунктів 2, 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" скаржник, вимагаючи скасування судового рішення зі справи, мав сплатити судовий збір у сумі 1 461,60 грн.

Відділенням до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У клопотанні скаржник просить відстрочити йому сплату судового збору, посилаючись на:

- наявність у Відділення лише чотирьох робочих днів для сплати судового збору за подання касаційної скарги (через відсутність уповноваженого представника відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 29.06.2016, де було оголошено вступну та резолютивну частини постанови зі справи, і направленням тексту згаданої постанови апеляційного суду сторонам з порушенням передбаченого законодавством триденного строку);

- необхідність тривалого часу для виділення та перерахування відповідних бюджетних коштів Відділенню;

- відсутність цільового фінансування, що підтверджується копією кошторису Відділення на 2016 рік, доданою до матеріалів касаційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Водночас, Відділення подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Запорізької області від 30.11.2015 зі справи та було обізнано щодо руху справи в суді апеляційної інстанції, що підтверджується, зокрема, належними повідомленнями відповідача про час та місце судових засідань (необхідна відмітка канцелярії суду на зворотному боці відповідної ухвали суду та повідомлення про вручення поштового відправлення), а також листом Відділення від 18.05.2016 № 01-17/05-1042 стосовно розгляду справи без участі його представника (т. 8, а.с. 3, 5, 41, 55, 66, 69).

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Таку правову позицію викладено і в підпункті 3.1 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

За таких обставин згадане клопотання задоволенню не підлягає.

Пунктом 4 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з тим Відділення не позбавлено права на повторне (після усунення недоліків) подання касаційної скарги в загальному порядку.

Керуючись пунктом 4 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду Запорізької області від 30.11.2015 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29.06.2016 зі справи № 908/3337/15 відхилити.

2. Касаційну скаргу на рішення господарського суду Запорізької області від 30.11.2015 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29.06.2016 зі справи № 908/3337/15 до розгляду не приймати та повернути Запорізькому обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України.

Суддя Б.Львов

Суддя В.Палій

Суддя В.Селіваненко