ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

03.10.16 Справа № 914/2054/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Малех І. Б.

суддів Михалюк О. В.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Львівський локомотиворемонтний завод

на рішення господарського суду Львівської області від 05.09.2016 року

у справі № 914/2054/16

за позовом: Науково-виробничого підприємства ХАРТРОН-ЕКСПРЕС ЛТД (Товариство з обмеженою відповідальністю), м. Харків

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Львівський локомотиворемонтний завод, м. Львів

про стягнення 2 919 616 грн. 84 коп.

ВСТАНОВИВ:

29.09.2016р. до Львівського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства Львівський локомотиворемонтний завод на рішення господарського суду Львівської області від 05.09.2016 року.

Ознайомившись із змістом даної апеляційної скарги, а також доданими до неї документами, колегія суддів господарського суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що дану апеляційну скаргу слід повернути скаржнику.

При цьому, колегія суддів виходила з наступного:

Відповідно до ч.3 ст.94 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншим сторонам у справі.

Згідно ч.2 ст.44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким законом є Закон України Про судовий збір.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відтак, згідно розрахунків на веб-сайті Судова влада судовий збір за подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення суду з врахуванням ціни позову становить 48 173,68 грн.

Проте, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, до неї не долучено доказів про сплату скаржником судового збору. Натомість, скаржник просить звільнити його від сплати судового збору, враховуючи майновий стан.

Згідно ч.2 ст. 8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до роз'яснень, викладених у абз. 2 п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України № 7 від 21.02.2013 р., єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України Про судовий збір, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Апелянтом, як доказ важкого майнового становища, додано звіт про фінансовий результат підприємства за 1 півріччя 2016 року, довідку про кількість працівників, довідку про стан дебіторської заборгованості. На думку апелянта дані докази підтверджують, що його майновий стан перешкоджав сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Колегія суддів не вбачає підстав для звільнення апелянта від сплати судового збору, оскільки останнім не було надано належних доказів які б підтвердили його скрутне становище, так апелянтом не було долучено виписок з рахунків, про відсутність коштів, окрім того, звіт про фінансові результати за 1 півріччя 2016 року не може свідчити про важкий фінансовий стан підприємства на даний момент.

Враховуючи відсутність доказів на підтвердження скрутного матеріального становища скаржника, апеляційний господарський суд відмовляє у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору апелянтом подано не було.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції зробив висновок про наявність підстав для повернення апеляційної скарги, що у відповідності до ч.4 ст.97 ГПК України не позбавляє права апелянта повторно подати апеляційну скаргу, після усунення обставин, зазначених у даній ухвалі. Окрім цього, колегія суддів звертає увагу апелянта, що при повторному зверненні до суду апеляційної інстанції скаржнику необхідно подати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 86, 93, 94, 97 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. В клопотанні Приватного акціонерного товариства Львівський локомотиворемонтний завод про звільнення від сплати судового збору відмовити.

2. Повернути апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Львівський локомотиворемонтний завод та додані до неї матеріали всього на 14 аркушах.

3. Після усунення зазначених обставини, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Головуючий Малех І. Б.

Судді Михалюк О. В.

ОСОБА_1