ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2016 р. Справа № 911/2548/16

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Київобленерго, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе

до Товариства з обмеженою відповідальністю Чіво, Київська обл.,

м. Біла Церква

про стягнення 14813,93 грн.

за участю представників

від позивача: ОСОБА_1 (дов. № 304 від 08.09.2016 р.);

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Київобленерго (далі позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Чіво (далі відповідач) про стягнення 14813,93 грн., з яких 12981,85 грн. заборгованості, 1453,83 грн. пені, 256,93 грн. інфляційних втрат та 121,32 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором № 310 від 12.04.2016 р. про постачання електричної енергії в частині оплати, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 12981,85 грн. У звязку з наявністю зазначеної заборгованості позивачем на підставі п. 4.2.1. договору нараховано 1453,83 грн. пені та на підставі ст. 625 ЦК України нараховано 121,32 грн. 3% річних та 256,93 грн. інфляційних втрат.

Представник позивача у судових засіданнях 25.08.2016 р. та 15.09.2016 р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судові засідання 25.08.2016 р. та 15.09.2016 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 906. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.04.2011 р. між закритим акціонерним товариством «А.Е.С. Київобленерго», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство Київобленерго, (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю Чіво (споживач) було укладено договір № 310 про постачання електричної енергії, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 32 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору (п. 1.1. даного договору).

Відповідно до п.п. 2.2.2. п. 2.2. договору № 310 від 01.04.2011 р. постачальник зобов'язується продавати (постачати) споживачу електричну енергію, як товар з врахуванням його особливих споживчих якостей та фізико-технічних характеристик, в межах 32 кВт дозволеної потужності, в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток № 2 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу»); згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених у додатку № 3 «Режими постачання електричної енергії».

Відповідно до п. 9.4. договору №310 від 01.04.2011 р. цей договір набирає чинності дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2011 р. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії, або перегляд його умов. Договір продовжує діяти до повного виконання сторонами своїх зобовязань, які виникли відповідно до умов даного договору.

На виконання умов даного договору позивач виконав зобовязання перед відповідачем з подачі електричної енергії та виставив відповідачу рахунки-фактури на оплату за спожиту електричну енергію за листопад 2015 р., грудень 2015 р., січень 2016 р., лютий 2016 р. та березень 2016 р. Жодних претензій чи заперечень щодо якості та обсягу поставленої електроенергії від відповідача не надходило.

Проте, в порушення умов договору відповідач не здійснив оплату у сумі 5970,82 грн. за спожиту електричну енергію за період з листопада 2015 р. по березень 2016 р.

12.04.2016 р. між публічним акціонерним товариством Київобленерго (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю Чіво (споживач) було укладено договір № 310 про постачання електричної енергії (далі договір), відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 32 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору (п. 1.1. договору).

Відповідно до п.п. 2.2.2. п. 2.2. договору постачальник зобов'язується продавати (постачати) споживачу електричну енергію, як товар з врахуванням його особливих споживчих якостей та фізико-технічних характеристик, в межах дозволеної потужності, в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток № 2 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу»); згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених у додатку № 3 «Режими постачання електричної енергії».

Підпунктами 2.3.3., 2.3.4. пункту 2.3. договору встановлено, що споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку № 4 «Порядок розрахунків за активну електроенергію» та додатку № 6 «Порядок зняття показів розрахункових приладів обліку електричної енергії та форма звіту споживача про покази приладів обліку»; здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з умовами додатку № 5 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії».

В пункті 9.4. договору зазначено, що договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2016 р.

Відповідно до п. 1.1. додатку № 4 «Порядок розрахунків за активну електроенергію» розрахунковий період встановлено споживачу з 20 числа календарного місяця до 20 числа наступного місяця.

Згідно з п. 1.3. додатку № 4 «Порядок розрахунків за активну електроенергію» обсяг спожитої електричної енергії для внесення авансового платежу визначається на основі обсягу договірної величини на відповідний розрахунковий період. Для розрахунку авансового платежу застосовуються середньозважені роздрібні тарифи попереднього розрахункового періоду.

Пунктом 1.5. додатку № 4 «Порядок розрахунків за активну електроенергію» передбачено, що звірка балансу розрахунків з оформленням актів звірки заборгованості, актів про використану електроенергію, актів про прийняття-передавання товарної продукції виконується за вимогою однієї із сторін. При цьому інша сторона не має права відмовити у оформленні цих документів.

Згідно з п. 2.1. додатку № 4 «Порядок розрахунків за активну електроенергію» порядок оплати за активну електроенергію проводиться у формі авансової оплати та/або планових платежів з остаточним розрахунком по закінченні розрахункового періоду.

Відповідно до п. 1 додатку № 6 «Порядок зняття показів розрахункових приладів обліку електричної енергії та форма звіту Споживача про покази приладів обліку» покази розрахункових приладів обліку електричної енергії (лічильників) знімаються станом на 24-00 годин на дату закінчення розрахункового періоду.

Позивач належним чином виконав взяті на себе зобовязання щодо поставки електричної енергії відповідно до умов договору № 310 від 12.04.2016 р. та виставив відповідачу рахунки-фактури на оплату за спожиту електричну енергію за квітень 2016 р., травень 2016 р. та червень 2016 р. Жодних претензій чи заперечень щодо якості та обсягу поставленої електроенергії від відповідача не надходило.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач повинен був сплатити позивачу 12981,85 грн. за спожиту електричну енергію за період з квітня 2016 р. по червень 2016 р. з врахуванням попередньої заборгованості за договором №310 від 01.04.2011 р., що підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками-фактурами.

Відповідач в порушення умов договору за спожиту електричну енергію за листопад 2015 р. березень 2016 р. та за квітень 2016 р. липень 2016 р. не розрахувався, у звязку з чим за ним станом на момент звернення позивача до суду з даним позовом утворилась заборгованість у сумі 12981,85 грн.

31.05.2016 р. відповідачем було підписано корінець попередження № НОМЕР_1, який підтверджує отримання відповідачем попередження про те, що згідно з п. 7.5. Правил користування електричною енергією та договору № 310 від 12.04.2016 р. електропостачання підприємства ТОВ «Чіво» буде припинено у разі несплати заборгованості.

Відповідно до п. 3.1.2. договору постачальник має право обмежувати або припиняти постачання електричної енергії споживачу згідно з умовами розділу 6 цього договору відповідно до порядку, передбаченого ПКЕЕ.

09.06.2016 р. позивачем було припинено постачання електричної енергії відповідачу у звязку з несплатою, що підтверджується нарядом на відключення за несплату.

Відповідно до ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Згідно п. 5.1. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р. (далі - Правила), договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма об'єктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. За взаємною згодою сторін можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожним об'єктом споживача.

В силу п. 6.1. Правил розрахунки споживача за використану електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору. Розрахунковий період становить один місяць, за винятком випадку, передбаченого пунктом 6.8 цих Правил.

Обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, мають визначатися відповідно до даних розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

Відповідно до п. 6.4. Правил плата за перетікання реактивної електричної енергії, за передачу (транспортування) електричної енергії, яка постачається постачальниками електричної енергії за нерегульованим тарифом, плата за надання споживачу додаткових послуг, плата у рахунок відшкодування завданих збитків, суми штрафних санкцій зараховуються на поточний рахунок постачальника електричної енергії за регульованим тарифом або електропередавальної організації відповідно до умов укладеного договору.

Підпунктом 2 пункту 10.2. Правил встановлено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену електричну енергію за договором № 310 від 01.04.2011 р. та договором № 310 від 12.04.2016 р. у сумі 12981,85 грн. на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то суд дійшов до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 12981,85 грн. підлягає задоволенню.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 1453,83 грн. пені, нарахованої на заборгованість відповідача за договором № 310 від 01.04.2011 р. та № 310 від 12.04.2016 р. за кожен місяць окремо, за загальний період з 08.12.2015 р. по 05.08.2016 р.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 4.2.1. договору за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів, визначених в додатку № 4 «Порядок розрахунків за активну електроенергію», споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Проте, наданий позивачем розрахунок пені є невірним, оскільки позивачем невірно визначено початок періоду нарахування пені за рахунком-фактурою № за грудень 2015 р. на заборгованість у сумі 1547,57 грн. (за активну енергію).

Відповідно до вірного розрахунку пені, здійсненого судом на заборгованість відповідача за кожен місяць, з урахуванням вірних дат початку періодів прострочення, сума пені за загальний період з 08.12.2015 р. по 05.08.2016 р. становить 1451,97 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 256,93 грн. інфляційних втрат та 121,32 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 256,93 грн. інфляційних втрат, які нараховані на заборгованість відповідача за договорами № 310 від 01.04.2011 р. та № 310 від 12.04.2016 р. за кожен місяць окремо, за загальний період з 08.12.2015 р. по 05.08.2016 р.

Відповідно до абзаців 2, 3 п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Судом встановлено, що позивачем неправомірно нараховано інфляційні втрати за період, що становить менше місяця.

Таким чином, суд здійснив власний розрахунок інфляційних втрат на заборгованість відповідача за договорами № 310 від 01.04.2011 р. та № 310 від 12.04.2016 р. за кожен місяць окремо, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, за загальний період з січня 2016 р. по липень 2016 р.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом сума інфляційних втрат за вказаний період становить 200,05 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Як зазначалось раніше, позивач просить стягнути з відповідача 121,32 грн. 3% річних, нарахованих на заборгованість відповідача за договорами № 310 від 01.04.2011 р. та № 310 від 12.04.2016 р. за кожен місяць окремо, за загальний період з 08.12.2015 р. по 05.08.2016 р.

Проте, наданий позивачем розрахунок 3% річних є невірним, оскільки позивачем невірно визначено початок періоду нарахування 3% річних за рахунком-фактурою № за грудень 2015 р. на заборгованість у сумі 1547,57 грн. (за активну енергію).

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом на заборгованість відповідача за кожен місяць, з урахуванням вірних дат початку періодів прострочення, сума 3% річних за загальний період з 08.12.2015 р. по 05.08.2016 р. становить 121,20 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Чіво (09100, АДРЕСА_1, код 31678633) на користь публічного акціонерного товариства Київобленерго (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 2-Б, код 23243188) 12981,85 грн. (дванадцять тисяч девятсот вісімдесят одну грн. 85 коп.) заборгованості, 1451,97 грн. (одну тисячу чотириста пятдесят одну грн. 97 коп.) пені, 200,05 грн. (двісті грн. 05 коп.) інфляційних втрат, 121,20 грн. (сто двадцять одну грн., 20 коп.) 3% річних та 1372,52 грн. (одну тисячу триста сімдесят дві грн., 52 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 28.09.2016 р.

Суддя О.О. Рябцева