ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.09.2016р. Справа № 905/2017/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Вороная І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укртрансгаз»

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз»

про стягнення 15 638 059,71 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, за довіреністю від 21.03.2016р. № 2-78

від відповідача: ОСОБА_3, за довіреністю від 04.01.2016р. № 03-5/217

Суть спору: ПАТ «Укртрансгаз» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить суд стягнути з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» 15 561 027,64 грн. заборгованості за надані ПАТ «Укртрансгаз» в грудні 2015р. квітні 2016р. послуги з балансування обсягів природного газу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань в частині оплати послуг з балансування обсягів природного газу, наданих позивачем на підставі Кодексу газотранспортної системи, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. № 2493 та Типового договору транспортування природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. № 2497.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 24.06.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 905/2017/16 та розгляд справи призначено на 04.08.2016р.

04.08.2016р. за вх. № 23064/16 господарський суд одержав від позивача супровідний лист з додатком документів, а саме: актами приймання передачі природного газу за грудень 2015р. квітень 2016р., супровідним листом ПАТ «Укртрансгаз» від 26.07.2016р. № 10541/6, актом звірки розрахунків за період з 01.12.2015р. по 30.06.2016р. та доказами надсилання його відповідачу.

16.08.2016р. за вх. № 24126/16 господарський суд одержав від відповідача відзив на позовну заяву, згідно з яким останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з посиланням на те, що:

по перше, між сторонами у справі укладений договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /П11 від 28.09.2011р., предметом якого є надання відповідачу послуг з транспортування магістральними трубопроводами природного газу відповідача від пунктів приймання передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення газорозподільних станцій. Умовами даного договору встановлено, що газ відповідача, транспортування якого за цим договором здійснює позивач, призначений для задоволення потреб промислових споживачів та інших субєктів господарювання. Між тим, відповідно до ст. 16 ЗУ «Про засади функціонування ринку природного газу», ч. 2 п. 2.2. Постанови НКРЕКП від 12.01.2015р. № 9 «Про затвердження ліцензійних умов здійснення господарської діяльності щодо постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ по регульованому тарифу» відповідач з 01.07.2015р. не здійснює господарську діяльність щодо поставки газу, а відповідно до ліцензії НКРЕКП серії АЕ № 295547 здійснює лише діяльність з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ. Згідно до договору поставки природного газу № 6 від 03.01.2014р., укладеного з ТОВ «Маргаз», відповідач здійснює закупівлю природного газу для своїх виробничо технологічних витрат та нормованих втрат. Інших закупівель та поставок природного газу з 01.07.2015р. відповідач не здійснює. Між тим, предметом позовної заяви є стягнення заборгованості за послуги по балансуванню обсягів природного газу, надані позивачем у грудні 2015р. квітні 2016р., тобто за період, в якому відповідач на підставі договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П11 від 28.09.2011р. замовляв тільки послугу з транспортування природного газу виключно для своїх виробничо технологічних витрат та нормованих втрат;

по друге, п. 5 гл. 4 розділу ХІV Кодексу газотранспортної системи, згідно з яким визначено, що у разі невиконання замовниками положень п. 4 гл. 4 вказаного розділу щодо здійснення оплати послуг транспортування у строк, що не перевищує 5 банківських днів, неврегульовані обсяги небалансу, які виникли у замовника послуг транспортування (постачальника) у віртуальних точках виходу до газорозподільної системи, вважаються обсягами небалансу відповідного оператора газорозподільної системи, набирає чинності з 01.04.2017р. Тобто, до 01.04.2017р. відповідальність за наявність негативного місячного небалансу покладається на постачальників природного газу, які здійснюють його поставку іншим особам (споживача). Між тим, з 01.07.2015р. відповідач не здійснює господарську діяльність щодо поставки природного газу та не замовляє з цього періоду жодних послуг для транспортування газу власним споживачам, оскільки такі споживачі у відповідача відсутні. Таким чином, на теперішній час відповідач не є замовником послуг транспортування в розумінні норм Кодексу газотранспортної системи та не зобовязаний здійснювати балансування надходження і розподілу газу. Відповідний обовязок покладений саме на замовників послуг, які мають власних споживачів та здійснюють останнім поставку природного газу;

по третє, на даний час договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П11 від 28.09.2011р. є єдиним чинним документом, що регулює відносини сторін щодо транспортування природного газу магістральними трубопроводами. Договір транспортування природного газу від 17.12.2015р. № НОМЕР_1, на який є посилання в актах надання послуг балансування не укладався між сторонами. Крім того, вказані акти складені з грубим порушенням, обєми природного газу, ціна, що зазначені в актах є недоведеними та не співпадають з інформацією та звітами відповідача про фактичні обсяги розподілу природного газу за період з грудня 2015р. - по квітень 2016р. включно;

по четверте, позивачем не доведено реальність предявленої до стягнення з відповідача суми заборгованості, не надано жодних доказів закупівлі обсягів природного газу (договорів, контрактів з відповідними контрагентами), факту їх передання та оплати (банківських виписок та реєстрів), які заявлені позивачем як протранспортовані відповідачу та обєми яких вказані у актах надання послуг балансування природного газу відповідно до договору транспортування природного газу від 17.12.2015р. № НОМЕР_1 та розрахунках до них;

по пяте, позивачем здійснений розрахунок вартості послуг балансування обсягів природного газу із застосуванням коефіцієнту компенсації 1,2 відповідно до формули, що міститься у типовому договорі на транспортування природного газу, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2497, який не є укладеним, чинний договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П11 від 28.09.2011р. такої міри відповідальності не містить.

В додаток до відзиву надано витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо відповідача у справі, наказ ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» від 13.11.2014р. № 231 «Про засвідчення документів», Статут ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз», Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 322074, лист ПАТ «Укртрансгаз» від 15.04.2016р. № 5844/12-044, лист ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» від 29.04.2016р. № 08-869, заява ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» від 14.03.2016р. № 08-478 з доказами її надіслання позивачу (опис вкладення у цінний лист, повідомлення про вручення поштового відправлення, фіскальний чек), лист ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» від 12.08.2016р. № 08-1718, акт звірки за період з 01.12.2015р. по 30.06.2016р. з доказами їх надіслання позивачу (опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек), договір поставки природного газу № 6 від 03.01.2014р. з додатковими угодами до нього № 5 від 05.12.2014р., № 15 від 31.12.2015р., акти приймання передачі природного газу № 11 від 31.12.2015р., № 01 від 31.01.2016р., № 02 від 29.02.2016р., № 03 від 31.03.2016р., № 04 від 30.04.2016р., листи ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» «Щодо послуг балансування» від 22.06.2016р. № 08-1268, від 04.08.2016р. № 08-1653, від 06.06.2016р. № 08-1116 з доказами їх надіслання позивачу (описи вкладення у цінний лист, повідомлення про вручення поштового відправлення, фіскальні чеки), акти наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами № 12-15-/П11 від 31.12.2015р., № 01-16-/П11 від 31.01.2016р., № 02-16-/П11 від 29.02.2016р., лист ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» від 06.05.2016р. № 08-918 «Заперечення до акту наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами», акти № 03-16-/П11 від 31.03.2016р. з доказами їх надсилання позивачу (експрес накладна), лист ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» від 06.06.2016р. № 08-1118 «Заперечення до акту наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами», акти № 04-16-/П11 від 30.04.2016р. з доказами їх надсилання позивачу (опис вкладення у цінний лист, повідомлення про вручення поштового відправлення, фіскальний чек).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.08.2016р. у звязку із задоволенням відповідного клопотання позивача за вх. № 24166/16 від 17.08.2016р. строк вирішення спору у даній справі продовжений до 05.09.2016р. та розгляд справи відкладений на 01.09.2016р.

01.09.2016р. за вх. № 25332/16 господарський суд одержав заяву позивача про збільшення позовних вимог, згідно з якою останній просить суд стягнути з відповідача 15 638 059,71 грн. заборгованості за надані в грудні 2015р. червні 2016р. послуги з балансування обсягів природного газу, з посиланням на неврегулювання відповідачем наявного негативного місячного небалансу газу в травні - червні 2016р. В додаток до заяви надано звіти ПАТ «Маріупольгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за травень 2016р. та червень 2016р., супровідні листи ПАТ «Укртрансгаз» від 15.06.2016р. № 8738/12 та від 15.07.2016р. № 10069/12, рахунки № 05-16--БАЛАНС від 31.05.2016р. та № 06-16--БАЛАНС від 30.06.2016р., акти надання послуг балансування обсягів природного газу № 05-16--БАЛАНС від 31.05.2016р. та № 06-16--БАЛАНС від 30.06.2016р., розрахунки вартості послуг балансування за травень червень 2016р. та докази їх надіслання відповідача (описи вкладення у цінний лист, фіскальний чек).

Вказана заява позивача про збільшення позовних вимог прийнята господарським судом до розгляду.

01.09.2016р. за вх. № 25335/16 господарський суд одержав заперечення позивача на відзив, в яких посилається на те, що:

по перше, Постановою НКРЕКП № 810 від 19.03.2015р. «Про видачу ліцензій на розподіл природного газу, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ та постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом ПАТ «Маріупольгаз»» встановлено, що відповідачу видано ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території м. Маріуполь, Новоазовського, Першотравневого, Володарського районів та сіл Виноградне, Піонерське, Приморське, Комінтернове, Лебединське, Калинівка, Сопине, Павлопіль, Широкіне Волноваського району Донецької області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у користуванні ПАТ «МАРІУПОЛЬГАЗ», терміном дії з 07.04.2015р. по 06.04.2020р., а отже твердження відповідача щодо здійснення ним діяльності виключно з розподілу природного газу підлягають спростуванню;

по друге, посилання відповідача на укладення з ТОВ «Маргаз» договору поставки природного газу № 6 від 03.01.2014р. та здійснення закупівлі природного газу на виробничо технологічні витрати не спростовують наявності обсягів небалансу природного газу відповідача, які визначені самим відповідачем як «неоформлені обсяги» та «несанкціонований відбір» у своїх звітах про фактичні обсяги розподілу природного газу;

по третє, посилання відповідача на положення п. 4 гл. 4 розділу ХІV Кодексу газотранспортної системи та на набрання ним чинності з 01.04.2017р. з огляду на те, що п. 5 гл. 4 вказаного розділу набирає чинності з 01.07.2017р. є хибними, оскільки останній пункт стосується виключно неврегульованих обсягів небалансу, які виникли у замовника послуг транспортування (постачальника) у віртуальних точках виходу до газорозподільної системи;

по четверте, лист відповідача від 29.04.2016р. № 08-869 про намір відповідача укласти договір транспортування природного газу з 01.04.2016р. є намаганням уникнути відповідальності за неврегулювання негативних небалансів та, відповідно, позбавити позивача права на стягнення заборгованості за надані послуги балансування обсягів природного газу за попередній період, в якому заборгованість складає найбільшій розмір;

по пяте, позивач зазначає про своє суспільно важливе і стратегічне значення для економіки і безпеки держави та посилається на те, що порушення відповідачем своїх зобовязань спричинить зайві витрати позивача на закупівлю достатньої кількості газу для виробничо технологічних витрат на забезпечення транспортування природного газу інших замовників.

В додаток до заперечень надано звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) по МСФЗ за січень грудень 2015р.

01.09.2016р. за вх. № 25336/16 на виконання вимог суду господарський суд одержав письмові пояснення позивача, згідно з якими останній посилається на те, що:

по перше, для визначення коефіцієнту компенсації, при розрахунку вартості послуг балансування, зокрема, для оператора газорозподільної системи, необхідно враховувати весь обсяг природного газу, отриманий оператором газорозподільної системи у фізичних точках виходу з газотранспортної системи для подальшого розподілу приєднаним споживачам, про що зазначено у листі розясненні НКРЕКП від 25.03.2016р. за вих. № 2840/16-3/7-16;

по друге, з огляду на положення п. 1 гл. 1, п. 2 гл. 3 розділу ХІV Кодексу газотранспортної системи відповідальність за виникнення негативного небалансу природного газу повинен нести відповідач, як оператор газорозподільної системи, оскільки негативний небаланс природного газу виник саме в його газорозподільних мережах;

по третє, відповідно до положень п. 10 гл. 3 розділу ХІІ Кодексу газотранспортної системи визначено, що у разі несанкціонованого відбору газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію відповідного оператора ГРС;

по четверте, згідно з пп. 4 п.2 гл.7 розділу ІІІ Кодексу газотранспортної системи приймання передача природного газу між оператором ГТС та оператором ГРМ відбувається в точках комерційного обліку газу на ГРС і оформлюється актами приймання передачі газу, що підписуються представниками цих сторін не пізніше 5 числа місяця наступного за звітним. Відповідно до п. 3 гл. 7 вказаного розділу розбіжності у частині обсягу прийнятого/переданого природного газу врегульовуються відповідно до умов Кодексу, технічної угоди (за її наявності), а в разі недосягнення згоди - в суді. При цьому, п. 4 гл. 7 цього ж розділу передбачено, що до винесення остаточного судового рішення обсяг переданого (прийнятого) газу встановлюється відповідно до показань комерційного вузла обліку газу.

В додаток до письмових пояснень надано Статут ПАТ «Укртрансгаз», ліцензію НКРЕ, виданої ПАТ «Укртрансгаз» на транспортування природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ трубопроводами серії АЕ № 194511 від 11.03.2013р., інформації щодо замовників транспортування, які мають негативний місячний небаланс у травні 2016р. та червні 2016р., лист розяснення НКРЕКП від 25.03.2016р. за вих. № 2840/16-3/7-16, акти приймання передачі природного газу від 31.12.2015р., від 31.01.2016р., від 29.02.2016р., від 31.03.2016р., від 30.04.2016р., від 31.05.2016р., від 30.06.2016р.

01.09.2016р. за вх. № 25368/16 господарський суд одержав письмові пояснення відповідача, в яких останній посилається на те, що послуга балансування надається оператором газотранспортної системи виключно на підставі укладеного договору транспортування, відповідно до якого замовник послуг замовив саме цю послугу. Між сторонами у справі не укладено договір транспортування природного газу, який відповідає типовому договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, який передбачав би надання послуги балансування та який є єдиною підставою для надання відповідних послуг. В додаток до письмових пояснень надано ліцензію НКРЕКП на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ серії АЕ № 295547 від 15.04.2015р.

Представник позивача у судовому засіданні 01.09.2016р. підтримав позовні вимоги (із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог), просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 01.09.2016р. проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні 01.09.2016р. за участю представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

28.09.2011р. між «ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» (газотранспортне підприємство, позивач) та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» (замовник, відповідач) укладений договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /П11.

Додатковою угодою № 4 від 17.01.2014р. до договору замінено найменування «ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» на «ПАТ «Укртрансгаз», внесені зміни до розділу 11 договору щодо місцезнаходження сторін, а також викладено розділ «Терміни та визначення», розділи 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11 договору у новій редакції.

Так, відповідно п. 1.1. договору (у редакції вказаної додаткової угоди) газотранспортне підприємство зобовязується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення газорозподільних станцій, а замовник зобовязується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами цього договору.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 жовтня 2011р. Договір діє в частині транспортування газу до 31 грудня 2014р., а в частині проведення розрахунків за надані газотранспортним підприємством послуги до повного виконання замовником своїх зобовязань за цим договором. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. (п. 11.1 договору в редакції додаткової угоди № 5 від 03.03.2014р. до договору).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015р. за № 1378/27823, затверджено Кодекс газотранспортної системи.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2497, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1383/27828, затверджено Типовий договір транспортування природного газу.

Відповідно до умов п. 2.1. типового договору оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

У п. 2.3 типового договору, п. 1 глави 3 розділу І та п. 9 глави 1 розділу VІІІ Кодексу газотранспортної системи визначено послуги, які замовник послуг транспортування може замовити в оператора газотранспортної системи та які можуть бути надані оператором газотранспортної системи замовнику послуг транспортування, а саме:

- послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи;

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підстав підтверджених номінацій;

- послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї.

У п. 4.1 типового договору визначено, що замовник, зокрема, зобовязаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг, а також вчасно врегульовувати небаланси. Аналогічні положення щодо зобовязання замовника своєчасно врегульовувати небаланси викладені і у п. 1 розділу ХІІІ Кодексу газотранспортної системи.

У разі негативного значення небалансу замовник послуг транспортування до 12-го числа наступного місяця: здійснює купівлю природного газу в інших замовників послуг транспортування; здійснює відбір природного газу шляхом подання оператору газосховища балансуючої номінації для врегулювання остатнього небалансу за цей газовий місяць. (п. 4 глави 3 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи.).

Відповідно до п. 7 глави 3 Розділу XIV Кодексу газотранспортної системи місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок, зокрема, таких заходів: при негативному місячному небалансі - за рахунок надання послуг балансування.

Згідно з розділом 4 XIV Кодексу газотранспортної системи розрахунок вартості послуг балансування, що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу.

Базова ціна газу - ціна, яка формується протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи на основі витрат на закупівлю природного газу, транспортування та його зберігання. Оператор газотранспортної системи визначає БЦГ щомісяця в строк до 10-го числа місяця та розміщує відповідну інформацію на своєму веб-сайті.

Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги з транспортування.

Оператор газотранспортної системи до 14-го числа наступного місяця надає замовнику послуг транспортування звіт про надані послуги та рахунок на оплату. Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

У розділі 9 типового договору встановлений порядок визначення вартості послуг балансування та порядок розрахунків за них, а саме:

У разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу, відповідно до Кодексу в строк до двадцятого числа місяця наступного за газовим місяцем, замовник зобовязаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу.

Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою В балансування = БЦГ*К*Qбг, де БЦГ базова ціна газу; Qбг обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування; К коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

Базова ціна газу визначається оператором відповідно до Кодексу. Оператор системи визначає БЦГ щомісяця в строк до 10-го числа місяця та розміщує відповідну інформацію на своєму веб-сайті.

Оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобовязаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до кодексу та розділу ІХ цього договору ( п. 11.4 типового договору).

Так, відповідно до положень Кодексу газотранспортної системи та умов типового договору транспортування природного газу позивач встановив наявність у відповідача негативного місячного небалансу:

-в грудні 2015р. в обсязі 982,153 тис. куб. м., з яких 17,164 тис. куб. м несанкціонований відбір, 963,634 тис. куб. м. неоформлені обсяги втрат через невідповідність норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, 1,355 тис. куб. м. неоформлені обсяги, що виникли внаслідок аварій на газопроводі під час дії АТО, що підтверджується інформацією про використання природного газу по ПАТ «Маріупольгаз» за грудень 2015р.;

-в січні 2016р. в обсязі 616,89 тис. куб. м., з яких 591,143 тис. куб.м. неоформлені обсяги втрат через невідповідність норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, 21, 747 тис. куб м. несанкціонований відбір Полк «Азов», що підтверджується звітом ПАТ «Маріупольгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за січень 2016р.;

-в лютому 2016р. в обсязі 17,675 тис. куб. м. несанкціонований відбір Полк «Азов», що підтверджується звітом ПАТ «Маріупольгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за лютий 2016р.;

-в березні 2016р. в обсязі 19,895 тис. куб. м. несанкціонований відбір Полк «Азов», що підтверджується звітом ПАТ «Маріупольгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за березень 2016р.;

-в квітні 2016р. в обсязі 9,011 тис. куб. м. неоформлені обсяги, що підтверджується звітом ПАТ «Маріупольгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за квітень 2016р.;

-в травні 2016р. в обсязі 4,534 тис. куб. м. неоформлені обсяги, що підтверджується звітом ПАТ «Маріупольгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за травень 2016р.;

-в червні 2016р. в обсязі 4,975 тис. куб. м. неоформлені обсяги, що підтверджується звітом ПАТ «Маріупольгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за червень 2016р.

У зв'язку з неврегулюванням відповідачем негативного місячного небалансу, що виник в грудні 2015р. червні 2016р., позивач надав відповідачу послуги балансування, про що позивачем складені односторонні акти про надання послуг балансування обсягів природного газу № 12-15--БАЛАНС від 31.12.2015р. на суму 9 339 303,88 грн., № 01-16--БАЛАНС від 31.01.2016р. на суму 5 800 235,62 грн., № 02-16--БАЛАНС від 29.02.2016р. на суму 158 795,04 грн., № 03-16--БАЛАНС від 31.03.2016р. на суму 180 802,58 грн., № 04-16--БАЛАНС від 30.04.2016р. на суму 81 890,52 грн., № 05-16--БАЛАНС від 31.05.2016р. на суму 36 483,83 грн., № 06-16--БАЛАНС від 30.06.2016р. на суму 40 548,24 грн. на загальну суму 15 638 059,71 грн.

Вказані акти разом з відповідними рахунками № 12-15--БАЛАНС від 31.12.2015р., № 01-16--БАЛАНС від 31.01.2016р., № 02-16--БАЛАНС від 29.02.2016р., № 03-16--БАЛАНС від 31.03.2016р., № 04-16--БАЛАНС від 30.04.2016р., № 05-16--БАЛАНС від 31.05.2016р., № 06-16--БАЛАНС від 30.06.2016р. та розрахунками вартості послуг балансування (за лютий 2016р. червень 2016р.) надіслані відповідачу, що підтверджується наявними у матеріалах справи описами вкладення у цінний лист та фіскальними чеками.

Між тим, відповідач не оплатив надані позивачем послуги балансування, що і зумовило звернення позивача до суду з даним позовом, в якому останній (із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог) просить суд стягнути з відповідача 15 638 059,71 грн. заборгованості за надані в грудні 2015р. червні 2016р. послуги з балансування обсягів природного газу.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного:

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.175 ГК України).

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст.901 ЦК України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.903 ЦК України).

Господарським судом встановлено, що ПАТ «Укртрансгаз» (позивач) створене відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про реорганізацію дочірніх компаній Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» від 13.06.2012р. №360-р, наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України «Про реорганізацію Дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» від 18.07.2012р. №530 внаслідок реорганізації шляхом перетворення у публічне акціонерне товариство Дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», яка була створена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.1998р. №1173 «Про розмежування функцій з видобування, транспортування, зберігання і реалізації природного газу».

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.1998р. №1173 «Про розмежування функцій з видобування, транспортування, зберігання і реалізації природного газу» основними видами діяльності ПАТ «Укртрансгаз» є здійснення господарської діяльності з транспортування природного газу магістральними трубопроводами та зі зберігання природного газу.

Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №882 від 02.12.2013, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.12.2013 за №2075/24607, покладено функції оператора Єдиної газотранспортної системи України на позивача, ПАТ «Укртрансгаз».

Згідно ч.2 ст. 20 Закону України «Про ринок природного газу», суб'єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з транспортування природного газу, є оператором газотранспортної системи.

Позивач здійснює діяльність із транспортування природного газу відповідно до ліцензії № 194511 від 11.03.2013 р., і, відповідно, є оператором газотранспортної системи.

Відповідно до п. 1 глави 3 Розділу І Кодексу газотранспортної системи Оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає субєктам ринку природного газу: право користування газотранспортною системою на використання газотранспортної системи в межах розподілу потужностей на точках входу та виходу; послуги транспортування природного газу газотранспортною системою через газотранспортну систему в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій; послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї.

Відповідно до п. 1 глави 1 Розділу VIII Кодексу газотранспортної системи одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

У п. 9 глави 1 Розділу VIII Кодексу газотранспортної системи замовник послуг транспортування на підставі договору транспортування може замовити в оператора газотранспортної системи нижче наведені послуги, що є складовими послуги транспортування: послугу замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи; послугу фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підстав підтверджених номінацій; послугу балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї.

Відповідно до п. 5 глави І Розділу І Кодексу газотранспортної системи балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування.

Фізичне балансування - заходи, що вживаються оператором газотранспортної системи для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу;

Комерційне балансування - діяльність оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі даних, отриманих у процедурі алокації.

Відповідно до п.10 Розділу XIII Кодексу газотранспортної системи оператор газотранспортної системи для забезпечення власної господарської діяльності (у тому числі для балансування, власних виробничо-технічних потреб, покриття витрат та виробничо-технологічних витрат) придбаває природний газ у власника природного газу (у тому числі у газовидобувного підприємства, оптового продавця, постачальника) на загальних підставах та ринкових умовах.

Згідно з п.1 глави 4 розділу ХІV Кодексу газотранспортної системи розрахунок вартості послуг балансування, що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу.

Небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації. (п. 5 глави І Розділу І Кодексу газотранспортної системи).

Згідно з п.3 глави 1 розділу ХІV Кодексу газотранспортної системи перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом.

За приписами п. 5 глави І Розділу І Кодексу газотранспортної системи замовник послуг транспортування - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка на підставі договору транспортування, укладеного з оператором газотранспортної системи, замовляє одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування).

Договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування) на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги).

З наведених положень Кодексу випливає, що балансування обсягів природного газу є послугою Оператора газотранспортної системи, яка може бути замовлена окремим замовником послуг транспортування на підставі укладеного договору транспортування у випадку існування у такого замовника за результатами газового місяця встановленого Оператором небалансу природного газу, тобто різниці між обсягом газу, який замовник передав на точку входу та отримав із точки виходу. Саме такий замовник послуг у порядку та на умовах, встановлених договором транспортування природного газу, здійснює оплату послуг балансування.

Отже, єдиною підставою для надання послуг балансування обсягів природного газу та оплати вартості цих послуг є договір на транспортування природного газу, укладений між Оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу, який відповідає типовому договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2497, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1383/27828.

Як встановлено судом та не заперечується самим позивачем, між сторонами у справі такий договір не укладений.

У матеріалах справи наявні розрахунки вартості послуг балансування та односторонні акти позивача про надання послуг балансування обсягів природного газу, складання яких передбачено саме умовами типового договору транспортування природного газу.

Так, у типовому договорі транспортування природного газу, зокрема, наведено формулу, за якою визначається вартість послуг балансування за газовий місяць на підставі даних про негативний місячний небаланс, а також передбачено односторонній порядок складання актів про надання послуг балансування обсягів природного газу.

Наразі, суд зазначає, що положення Кодексу газотранспортної системи не містять ані порядку визначення вартості послуг балансування, ані порядку оформлення актів наданих послуг.

Як посилається відповідач, єдиним документом, що регулює відносини сторін щодо транспортування природного газу, є договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /П11 від 28.09.2011р. Вказаний договір є чинним на теперішній час, що не заперечується позивачем.

Судом встановлено, що договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /П11 від 28.09.2011р. не містить жодних положень щодо зобовязання позивача надавати послуги балансування обсягів природного газу, щодо зобовязання відповідача оплачувати такі послуги, щодо визначення вартості послуг балансування та порядку розрахунків за них та щодо порядку оформлення актів наданих послуг.

Поряд з цим, суд зазначає, що вищевказані акти про надання послуг балансування, як і рахунки на оплату наданих послуг, які також наявні у матеріалах справи, містять посилання на договір № НОМЕР_1 від 17.12.2015р., який відповідає типовому договору транспортування природного газу, але який між сторонами не укладений, про що у судовому засіданні 04.08.2016р. надані представником позивача відповідні усні пояснення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що у відповідача не виникло зобовязання здійснити оплату наданих позивачем послуг балансування, а отже і правові підстави для стягнення з відповідача вартості цих послуг також відсутні.

За таких обставин, позовні вимоги ПАТ «Укртрансгаз» є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо посилання позивача на умови п. 6.3.9. договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /П11 від 28.09.2011р., суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.2. договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /П11 від 28.09.2011р. (в редакції додаткової угоди № 8 від 10.06.2015р. до договору) газ замовника, транспортування якого за цим договором здійснює газотранспортне підприємство, призначений для задоволення потреб промислових споживачів та інших субєктів господарювання.

У розділі 6 даного договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 17.01.2013р. до договору) встановлено, що замовник, який замовляє послугу для транспортування газу власним споживачам, зобовязується здійснювати балансування надходження і розподілу газу з метою уникнення дисбалансу газу. У разі відбору споживачами замовника у поточному місяці обсягів газу більше, ніж обсяг надходження газу замовника до магістральних трубопроводів, останній до дванадцятого числа місяця наступного за звітним зобовязаний провести закупівлю газу та документального оформити таку закупівлю або здійснити відбір газу з ПСГ, який йому належить, у тому числі страхового запасу, та документально оформити такий відбір на умовах договору зберігання газу в обсязі, достатньому для покриття різниці між обсягом надходження газу замовника і обсягу газу, поставленого споживачам.

Відповідно до ліцензії НКРЕКП серії АЕ № 295547 від 15.04.2015р. ПАТ «Маріупольгаз» проваджує діяльність з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території м. Маріуполь, Новоазовського, Першотравневого, Володарського районів та сіл Виноградне, Піонерське, Приморське, Комінтернове, Лебединське, Калинівка, Сопине, Павлопіль, Широкіне Волноваського району Донецької області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у користуванні ПАТ «МАРІУПОЛЬГАЗ».

У п. 2 ст. 16 ЗУ «Про засади функціонування ринку природного газу», чинній на момент видачі ліцензії, встановлено, що газорозподільне підприємство не може провадити діяльність з видобування, постачання, зберігання і транспортування природного газу.

У до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про ринок природного газу» також встановлено, що з 1 жовтня 2015 року до 1 січня 2016 року до субєктів господарювання, що провадять діяльність із розподілу природного газу, застосовується такий режим: субєктам господарювання, що здійснюють діяльність із розподілу природного газу, забороняється провадити діяльність з видобутку, постачання, зберігання і транспортування природного газу.

Згідно з п. 2 п. 2.2. Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, які затверджені Постановою НКРЕ № 9 від 12.01.2015р. та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 16.03.2015р. за № 289/26734, ліцензіат не має права порушувати встановлені статтею 16 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» вимоги щодо відокремлення функцій транспортування, розподілу та постачання природного газу.

Отже, в силу зазначених вимог та як свідчать фактичні обставини справи, відповідач не здійснює господарську діяльність щодо поставки природного газу та не має власних споживачів, а отже здійснювати балансування надходження і розподілу газу відповідно до п. 6.3.9. договору не зобовязаний.

ПАТ «Маріупольгаз» здійснює закупівлю природного газу тільки для своїх виробничо технологічних витрат та нормованих втрат, що підтверджується договором поставки природного газу № 6 від 03.01.2014р., який укладений з ТОВ «Маргаз», а отже замовляє у ПАТ «Укртрансгаз» послугу транспортування виключно природного газу, який призначений для виробничо технологічних витрат та нормованих втрат ПАТ «Маріупольгаз».

Всі інші посилання та доводи сторін залишені судом без розгляду, оскільки не впливають на результат вирішення даної справи з огляду на висновки суду про залишення позовних вимог без задоволення.

Згідно зі ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у справі.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 акціонерному товариству «Укртрансгаз» у задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 06 вересня 2016р.

Суддя Л.В. Ніколаєва