ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
"27" вересня 2016 р. Справа № 42/339-10
Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Россолов В.В., суддя Сіверін В. І., суддя Тихий П.В.
розглянувши постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26 вересня 2016 року прийняту за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "АРІЕС" (вх. №2281 Х/1-42) на ухвалу господарського суду Харківської області від 14 червня 2016 року, винесеної за наслідками розгляду заяви ТОВ "Юридична фірма "АРІЕС" про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 42/339-10
за позовом Публічного акціонерного товариства "Земельний банк", м. Харків,
до АТЗТ "Гея", м. Харків,
про стягнення коштів
Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 червня 2016 року у справі № 42/339-10 (суддя Яризько В.О.) було відмовлено в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "АРІЕС" про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 42/339-10.
Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26 вересня 2016 року у справі № 42/339-10 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "АРІЕС" задоволено; скасовано ухвалу господарського суду Харківської області від 14 червня 2016 року у справі № 42/339-10; прийнято нове рішення, яким задоволено заяву ТОВ Юридична фірма "АРІЕС" про заміну стягувача у виконавчому провадженні № 26600868 від 19 травня 2011 року, відкритого відповідно до наказу господарського суду Харківської області № 42/339-10, а саме Публічне акціонерне товариство "Земельний банк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "АРІЄС"; ухвалено замінити стягувача у виконавчому провадженні № 26600868 від 19 травня 2011 року, відкритого відповідно до наказу господарського суду Харківської області № 42/339-10, а саме Публічне акціонерне товариство "Земельний банк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "АРІЄС".
Однак, при прийнятті зазначеної постанови колегією суддів не було вирішено питання перерозподілу судового збору, як передбачено статтею 49 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно статті 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 88 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.
За змістом пункту 10 частини 2 статті 105 ГПК України у постанові апеляційного господарського суду має бути зазначено, зокрема, новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.
Згідно з п. 4.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21 лютого 2013 року (із змінами і доповненнями), якщо господарський суд не прийняв рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат чи про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав у судовому процесі, а також з власної ініціативи він на підставі статті 88 ГПК має право прийняти додаткове рішення (ухвалу, постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання.
Таке рішення (ухвалу, постанову) може бути прийнято з питань розподілу сум судового збору або їх повернення і в тому разі, якщо відповідна вимога у розгляді справи з якихось причин не заявлялася.
У відповідності до ст. 49, ч. 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про перерозподіл судового збору пропорційно задоволеним вимогам, враховуючи приписи абз. 4 п. 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" з огляду на те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають стягненню з відповідача.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 49, 88, 99, 101, 105 ГПК України, колегія суддів,-
Головуючий суддя В.В.Россолов
Суддя В.І.Сіверін
Суддя П.В.Тихий