УХВАЛА

19.09.2016Справа № 910/13197/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОР-АГРО"

до Приватного підприємства "ФІНПРО"

про стягнення 451 067,86 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Колесниченко Д.М., за довіреністю

від відповідача: Шпак Д.М., за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОР-АГРО" (далі - позивач) до Приватного підприємства "ФІНПРО" (далі - відповідач) про стягнення 451067,86 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на укладений між сторонами договір купівлі-продажу № 01-08 від 01.08.2014, відповідно до умов якого позивач придбав у відповідача зерносушарку моделі «ТКМ33» на твердому паливі турецької компанії «OZSU». В процесі експлуатації зерносушарки ТКМ-33 позивачем було виявлено дефект, який неможливо було виявити під час приймання-передачі зерносушарки, а саме наскрізний прогар топки, що було зафіксовано позивачем 01.12.2014 у Акті № 1 огляду технічного стану зерносушарки. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами усунути вказані недоліки, однак відповідач вимоги позивача не задовольнив, у зв'язку з чим останній звернувся з указаним позовом до суду.

За результатами автоматичного розподілу справ у Господарському суді міста Києва, справу № 910/13197/16 передано для розгляду судді Грєховій О.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2016 порушено провадження у справі № 910/13197/16, розгляд справи призначено на 08.08.2016.

05.08.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи та письмове підтвердження про відсутність аналогічного спору.

08.08.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 08.08.2016 представник позивача з'явився.

Представник відповідача у судове засідання 08.08.2016 не з'явився.

Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання 08.08.2016 не з'явився, а також у зв'язку із невиконанням відповідачем вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, розгляд справи було відкладено на 12.09.2016.

07.09.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про долучення відзиву до матеріалів справи.

Представники сторін у судове засідання 12.09.2016 з'явились.

У судовому засіданні 12.09.2016 судом було оголошено перерву до 19.09.2016.

У судове засідання 19.09.2016 представник позивача з'явився.

Представник відповідача у судове засідання 19.09.2016 з'явився та подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про необхідність призначення судової експертизи, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Як зазначено в листі №01-8/2651 від 27.11.2006 Вищого господарського суду України "Про деякі питання призначення судових експертиз" судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Аналогічні за змістом положення містить ч. 2 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" №4 від 23.03.2012.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору купівлі-продажу № 01-08 від 01.08.2014, в зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача неустойку за затримку виконання вимог про надання машини аналогічної моделі в сумі 180 067,86 грн. та стягнути з відповідача суму зменшення ціни товару неналежної якості в розмірі 270 000,00 грн. відповідно до розрахунку викладеного в експертному висновку № 106 від 17.02.2016 або суму зменшення ціни товару неналежної якості в розмірі розрахованому судом на момент винесення рішення по даній справі.

Предметом Договору купівлі-продажу № 01-08 від 01.08.2014 є продаж зерносушарки моделі «ТКМ 33» на твердому паливі турецької компанії «OZSU».

В позовній заяві, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що в процесі експлуатації зерносушарки ТКМ-33 за її цільовим призначенням, а саме під час проведення сушіння зерна, позивачем станом на 01.12.2014 було виявлено дефект, який було неможливо виявити під час здійснення приймання передачі даної зерносушарки, а саме наскрізний прогар топки, в зв'язку з чим, позивачем було складено Акт № 1 огляду технічного стану зерносушарки, в якому було зафіксовано виявлені дефекти, а саме:

- деформація всієї площі камери топки, а також прогорілі повністю дірки розміром 300х300 мм аж до 1 000х550 мм.;

- повне згорання задньої перегородки топочної камери;

- деформація двох топочних дверцят, а саме - верхніх та нижніх.

Відповідач в свою чергу, у своєму відзиві, зазначає про те, що відповідно до розділу 2 гарантійного листа на зерносушарку, приєднаного позивачем до матеріалів справи, вбачається, що гарантія не розповсюджується у ряді випадків, зокрема у випадках, якщо покупцем проведено самостійний ремонт, змінено внутрішню будову або проведено замін заводських деталей на інші.

Як зазначає відповідач, з акту технічного обстеження стану та фізичного зносу зерносушарки, від 19.01.2016, приєднаного позивачем до матеріалів справи, вбачається що покупцем проведено самостійний ремонт, замінено внутрішню будову теплогенератора зерносушарки.

Враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги предмет та підстави позовних вимог, виходячи з того, що під час розгляду справи №910/13197/16 виникло питання щодо відповідності зерносушарки моделі «ТКМ 33» на твердому паливі турецької компанії «OZSU» умовам Договору, Технічним характеристикам товару та його Паспорту, а також щодо причин виникнення вищезазначених пошкоджень, суд дійшов висновку про необхідність призначення у справі судової експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Виходячи зі змісту листа №01-8/2651 від 27.11.2006 Вищого господарського суду України, вирішуючи питання про призначення судової експертизи, господарському суду необхідно витребувати у сторін пропозиції стосовно конкретних державних спеціалізованих експертних установ та/або судових експертів, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але має враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення експертного дослідження.

За змістом п. 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" №4 від 23.03.2012 питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. У вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи) слід: визначитися з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза. З цією метою господарський суд, зокрема, витребує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експертів, у тому числі тих, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи; максимально конкретно визначити питання, які мають бути роз'ясненні судовим експертом, та сформулювати їх у логічній послідовності.

Згідно з ч. 3 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам встановленим Законом України "Про судову експертизу".

Так, за приписами ст.10 Закону України "Про судову експертизу" судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності. До проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Пунктом 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 роз'яснено, що за загальним правилом доручати проведення судової експертизи можливо лише тим особам, яких атестовано відповідно до закону і включено до Державного реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладено на Міністерство юстиції України.

Відповідно до ч. 2 п.п. 1.4 п. 1 р. 4 ч. 2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України N 53/5 від 8 жовтня 1998 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 листопада 1998 р. за N 705/3145 разом з документом про призначення експертизи (залучення експерта) експерту надається об'єкт дослідження. Громіздкі предмети досліджуються за місцезнаходженням. Якщо доступ до об'єктів обмежений, то орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), зобов'язаний(а) забезпечити експерту можливість їх огляду. Огляд за потреби проводиться у присутності сторін у справі (інших зацікавлених осіб).

Як вбачається з наявних у матеріалах справи фотографій об'єкту дослідження, він є громіздким, в зв'язку з чим, для зменшення розміру вартості експертизи та часу, необхідного для її проведення, суд вважає за необхідне призначити експертизу, у найближчу до об'єкту дослідження експертну установу.

З огляду на наведене, з'ясувавши обставини й дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що для об'єктивного та правильного вирішення спору потрібні спеціальні знання, а тому слід призначити у справі експертизу, проведення якої доручити Вінницькому відділенню Київського НДІСЕ (21004, м. Вінниця, вул. Батозька, 1).

Оплату експертизи, згідно з виставленим рахунком, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ОР-АГРО".

Керуючись ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Призначити у даній справі комплексну судову товарознавчу експертизу та експертизу матеріалів, речовин та виробів, проведення якої доручити Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

2. На вирішення експерта поставити наступні питання:

- Чи відповідає якість зерносушарки, моделі «ТКМ 33», на твердому паливі, турецької компанії «OZSU», заводський номер 0782414 умовам Додатку № 2 до Договору № 01-08 від 01.08.2014 «Технічні характеристики товару», Паспорту зерносушарки, моделі «ТКМ 33», на твердому паливі, турецької компанії «OZSU», заводський номер 0782414 та Декларації про відповідність товару Технічним регламентам України?

- Чим спричинена деформація всієї площі камери топки, а також прогорілі повністю дірки розміром 300х300 мм аж до 1 000х550 мм., повне згорання задньої перегородки топочної камери та деформація двох топочних дверцят, а саме - верхніх та нижніх в зерносушарці, моделі «ТКМ 33», на твердому паливі, турецької компанії «OZSU», заводський номер 0782414?

- Деформація всієї площі камери топки, а також прогорілі повністю дірки розміром 300х300 мм аж до 1 000х550 мм., повне згорання задньої перегородки топочної камери та деформація двох топочних дверцят, а саме - верхніх та нижніх в зерносушарці, моделі «ТКМ 33», на твердому паливі, турецької компанії «OZSU», заводський номер 0782414 спричинено неправильною експлуатацією чи заводським дефектом?

- Чи було здійснено самостійний ремонт, а саме замінено внутрішню будову теплогенератора зерносушарки моделі «ТКМ 33», на твердому паливі, турецької компанії «OZSU», заводський номер 0782414?

- Який розмір збитків, а саме сума коштів, на яку зменшилась вартість зерносушарки, моделі «ТКМ 33», на твердому паливі, турецької компанії «OZSU», заводський номер 0782414 внаслідок несправної топки?

3. Витрати за проведення експертизи покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ОР-АГРО".

4. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків, відповідно до статей 384, 385 Кримінального кодексу України.

5. Матеріали справи надіслати до Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Суддя О.А. Грєхова