ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"19" вересня 2016 р. Справа № 921/1148/15-г/3
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Боровця Я.Я.

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" №475 від 10.08.2016 року (вх. №15869 від 05.09.2016р.) про відстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 17.02.2016 року

у справі №921/1148/15-г/3

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001

до відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз", вул. М. Шептицького, 20, м. Тернопіль, 46008

про стягнення заборгованості в сумі 4 768 954,98 грн.

За участі представників сторін:

від заявника (боржника/відповідача ): ОСОБА_1 представник (довіреність №5 від 20.01.2016р.)

від стягувача (позивача): ОСОБА_2 - представник (довіреність №14-81 від 25.04.2016р.)

Учасникам судового процесу розяснено їх права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 ГПК України.

Фіксація судового процесу технічними засобами в порядку ст. 81-1 ГПК України не здійснювалася через відсутність відповідного клопотання.

Встановив:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 11.02.2016р. у справі №921/1148/15-г/3 позов задоволено частково та стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз", вул. М. Шептицького, 20, м. Тернопіль, 46008 (ідентифікаційний код 21155959) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001 (ідентифікаційний код 20077720) - 3 837 170 грн. 31 коп. основного боргу, 398 076 грн. 79 коп. пені, 74 475 грн. 55 коп. 3% річних, 56 866 грн. 18 коп. інфляційних втрат та 71 469 грн. 99 коп. судового збору. У решті частин позовних вимог у задоволенні позову відмовлено.

07 квітня 2016 року господарським судом Тернопільської області, на підставі статті 116 ГПК України, видано відповідний наказ про примусове виконання рішення суду у даній справі.

05 вересня 2016 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" звернулося до суду із заявою №475 від 10.08.2016 року (вх. №15869 від 05.09.2016р.) про відстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 17.02.2016р. у справі № 921/1148/15-г/3.

Ухвалою суду від 08 вересня 2016 року дана заява прийнята до розгляду та призначено судове засідання на 19.09.2016р.

Представник заявника (боржника) у судове засідання з"явився, підтримав заяву про відстрочку виконання судового рішення з підстав, викладених у ній, просив суд заяву задоволити та відстрочити виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 17.02.2016р. у справі № 921/1148/15-г/3 до 31.01.2017р. Також, в судовому засіданні в усній формі зазначив, що в прохальній частині заяви допущено описку, зокрема зазначено неправильно дату відстрочки судового рішення, а саме "до 31 січня 2016 року". А тому, правильно вважати дату відстрочки судового рішення "до 31 січня 2017 року".

Крім того, через канцелярію суду долучив додаткові документи (вх.№16489 від 19.09.2016р.).

Представник стягувача в судове засідання з'явився, щодо заяви про відстрочку виконання судового рішення заперечує з підстав, викладених у відзиві на дану заяву (вх. № 16486 від 19.09.2016р.), просить суд відмовити у її задоволенні.

Також представником стягувача подано клопотання про повернення заяви боржника без розгляду на підставі пункту 6 частини 1 статті 63 ГПК України, посилаючись на те, що на адресу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" не надходила заява про відстрочку виконання судового рішення (вх.№16487 від 19.09.2016р.).

Розглянувши клопотання стягувача, суд зазначає наступне, що при прийнятті даної заяви до розгляду судом дотримано вимоги викладені в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарський судів України".

Як вбачається із додатків до заяви заявником долучено опис вкладення від 05.09.2016р. , відповідно до якого зазначено наступне: "на ім"я: Публічне акціонерне товариство "НАК "Нафтогаз України"; куди: вул. Хмельницького, 6 м. Київ, 01001; найменування предметів: заява від 10.08.2016р. у справі №921/1148/15-г/3; відправник: ПАТ "Тернопільміськгаз". Крім того, представником стягувача в судовому засіданні 19.09.2016р. також долучено фіскальний чек від 05.09.2016р. в графі "кому" вказано ПАТ НАК "Нафтогаз Украйни", а в графі "куди" Київ (вх. № 16489 від 19.09.2016р.).

Отже дані докази підтверджують факт відправлення стягувачу даної заяви.

Беручи до уваги викладене, суд клопотання про повернення заяви боржника без розгляду, залишає без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заяву про відстрочку виконання судового рішення у справі №921/1148/15-г/3, суд прийшов до висновку, що дана заява підлягає до задоволення. При цьому суд керувався наступним.

Відповідно до вимог статті 124 Конституції України, статті 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набули законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України і виконуються у порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно частини 1 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Статтею 121 ГПК України визначено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Із змісту п. 7.1., п.7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" вбачається, що господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до Роз'яснень Пленуму Верховного суду України, викладених в Постанові від 26 грудня 2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 121 Господарського процесуального кодексу України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Із вказаного вище випливає, що відстрочка виконання судового рішення можлива лише у виняткових випадках, при наявності доказів та обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

В обґрунтування своїх доводів заявник зазначає наступне, що неможливістю одночасного повного виконання рішення суду у даній справі є відсутність у ПАТ "Тернопільміськгаз" коштів на погашення заборгованості та штрафних санкцій, оскільки єдиним джерелом доходу у підприємства є тариф на транспортування природного газу розподільними газопроводами; станом на момент звернення до суду з даною заявою, заборгованість товариства перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" , яка складається виключно із штрафних санкцій, відсотків річних та втрат від інфляційних процесів згідно судових рішень за період 2015 року 2016 року становить 2,8 млн. грн., які передані на виконання в органи ДВС в результаті чого винесено постанови про арешт коштів та майна боржника (містяться в матеріалах заяви).

Оскільки заблоковано поточні банківські рахунки та рахунки, з яких проводяться виплати заробітної плати, а тому заблоковано проведення розрахунків з працівниками по заробітній платі та обов'язкових платежах до бюджету і державних цільових фондів. У випадку несвоєчасно проведених платежів ПАТ "Тернопільміськгаз" зазнає додаткових значних втрат у вигляді штрафних санкцій за несвоєчасне внесення податків та зборів, що заблокує повністю діяльність товариства та унеможливить виконання судового рішення та проведення оплати перед позивачем, оскільки стягнення по заробітній платі та податках є першочерговими платежами та проводяться в безспірному порядку.

Підставою нарахування вищевказаних коштів були несвоєчасні розрахунки, в тому числі за договором купівлі-продажу природного газу № 13-438-ПР, що мало місце внаслідок того, що природний газ отриманий товариством даного договору та використаний ПАТ "Тернопільміськгаз" так як передбачено п. 1.2, виключно для реалізації промисловим споживачам та іншим суб"єктам господарюванням, які є кінцевими споживачами газу. Розрахунки з Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за договором здійснювались у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 247 від 26.03.2008 року "Про вдосконалення порядку розрахунків за спожитий природний газ", якою передбачено порядок проведення розрахунків за природний газ, який здійснюється згідно алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від усіх категорій споживачів, та нормативу перерахування коштів, затверджених НКРЕКП України. Установи уповноваженого банку щоденно здійснюють перерахування коштів, розподілених згідно з нормативами їх перерахування на поточні рахунки підприємств, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам. Втрутитись в механізм розрахунків за отриманий природний газ товариство не вправі, в іншому випадку матиме місце порушення розрахунків, передбачених нормативними актами, що тягне за собою відповідальність посадових осіб та товариства у вигляді штрафних санкцій.

ПАТ "Тернопільміськгаз" проводило постачання та розподіл природного газу за регульованим тарифом, яким передбачаються витрати товариства на 60-70 %. Джерело оплати штрафних санкцій та відсотків в даних тарифах не закладено. У випадку їх примусового стягнення блокується господарська діяльність і вилучаються кошти з інших статей витрат, таких як заробітна плата, видатки на оплату обов'язкових платежів до бюджету та цільових фондів, витрат на обслуговування газопроводів та газоспоживаючого обладнання з метою забезпечення безаварійного газопостачання.

На баланс ПАТ "Тернопільміськгаз" передано в користування розподільчі газопроводи, які товариство зобов'язане модернізовувати та проводити щодо них реконструкцію, витрати на що становлять 50 % чистого прибутку, отриманого від використання майна у господарській діяльності з розподілу природного газу. Нараховані штрафні санкції та їх примусове стягнення спричинять значні збитки та вилучення у товариства обігових коштів, передбачених на вищезазначені цілі, наслідком чого буде виникнення аварійних ситуацій та непередбачуваних наслідків.

Також зазначає, що одним із вирішальних факторів, який підтверджує неможливість одночасного і повного виконання рішення суду у даній справі є те, що з 1 липня 2015 року у відповідності до вимог Закону України № 329 від 09.04.2015 року "Про ринок природного газу" відокремлено функції ПАТ "Тернопільміськгаз" з постачання та розподілу природного газу та анульовано ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом. З 01.07.2015 року товариство не здійснює діяльність з постачання природного газу, що складало 58,8 %, з врахуванням вартості природного газу, дохідної частини товариства за результатами 2014 року. Єдиною статтею доходу станом на сьогоднішній день є розподіл (транспортування) природного газу, що не дає в повній мірі забезпечити належний рівень обслуговування газопроводів та газоспоживаючого обладнання з метою забезпечення безаварійного газопостачання, не говорячи про оплату штрафних санкцій, відсотків та втрат від інфляційних процесів.

ПАТ "Тернопільміськгаз" є правонаступником Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз", яке засновано відповідно до наказу Державного Комітету України по нафті і газу від 11.04.94р. №105 шляхом перетворення державного підприємства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" у Відкрите акціонерне товариство відповідно до Указу Президента України "Про корпоратизацію підприємств" від 15 червня 1993 року № 210/93 з метою забезпечення споживачів м. Тернопіль та Тернопільського району природним газом. Основною метою діяльності згідно Статуту є діяльність, пов"язана з газифікацією, безперебійним та безаварійним постачанням та транспортуванням природного газу.

Товариство створено виключно для забезпечення суспільних потреб у природному газі, в результаті чого товариство стало заручником між позивачем, який є постачальником природного газу та вимагає своєчасних розрахунків, і споживачем, який в силу важких економічних явищ в країні не має можливості провести розрахунки за спожитий природний газ та послуг з його транспортування (розподілу). Розрахунки між кінцевим споживачем і ПАТ "Тернопільміськгаз" проводились у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 247 від 26.03.2008 року "Про вдосконалення порядку розрахунків за спожитий природний газ ", згідно якої споживачі оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відкриті в установах уповноваженого банку газопостачальними підприємствами. Установи уповноваженого банку згідно з умовами договору банківського рахунка здійснюють перерахування у повному обсязі коштів за спожитий природний газ з поточних рахунків із спеціальним режимом використання на поточні рахунки підприємств, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам.

ПАТ "Тернопільміськгаз" є єдиною газорозподільною організацією на території м. Тернопіль та Тернопільського району та здійснює функції з транспортування газу розподільними газопроводами до кінцевого споживача, а тому здійснює суспільно важливу та стратегічну функцію в межах території ліцензійної діяльності по безперебійному та своєчасному забезпеченню споживачів природним газом відповідно до Постанови КМУ №1173 від 24.07.1998 року "Про розмежування функцій з видобування, транспортування, зберігання і реалізації природного газу", Закону України "Про ринок природного газу", Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року.

З огляду на вказані обставини, ПАТ "Тернопільміськгаз" не могло своєчасно розрахуватись, оскільки товариство не є комерційною структурою.

Крім того, контрагенти ПАТ "Тернопільміськгаз" (в даному випадку споживачі природного газу) несвоєчасно проводять свої розрахунки з підприємством за поставлений природній газ, у зв"язку з чим існує дебіторська заборгованість 75 376,0 тис. грн ( в т.ч. борг бюджетних установ - 775,0 тис. грн, заборгованість фізичних осіб за природний газ 49 105,3 тис. грн.). Також на підприємстві працює близько 205 працівників, місячний фонд оплати праці, яких складає приблизно 850,0 тис. грн.

На підтвердження скрутного фінансового становища заявник надає звіт про фінансові результати за 2015 р., перше півріччя 2016 р. та баланси станом на 31.12.2015р. та на 30.06.2016р.

Крім того, як вбачається із довідки ПАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" протягом ІІ півріччя 2015 року та І півріччя 2016 року товариство перерахувало в рахунок погашення заборгованості перед НАК "Нафтогаз України" за природний газ, отриманий до 01.07.2015р. 78,4 млн. грн. (міститься в матеріалах справи).

Питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати як доводи позивача так і заперечення відповідача, а також дотримуватися розумно встановленого строку відстрочки.

Отже, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансований стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, які б свідчили про можливість надання заявнику відстрочки виконання судового рішення.

При цьому, господарський суд повинен врахувати можливі негативні наслідки як для відповідача (боржника) при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом так і для позивача (стягувача) при затримці виконання рішення.

Судом враховано фінансовий стан боржника, наявність дебіторської заборгованості, яка надасть можливість здійснити погашення заборгованості після надання відстрочки, враховано, що відстрочка виконання рішення в даній справі не порушить баланс інтересів сторін, а саме досягнення мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора, крім того, суд дійшов висновку, що відстрочка виконання судового рішення не сприятиме ухиленню від його виконання та встановлено обставини вжиття боржником заходів спрямованих на виконання судового рішення.

При цьому суд наголошує на тому, що надання відстрочки не звільняє від виконання судового рішення і спрямовано на зменшення негативних наслідків для боржника при одночасному досягненні інтересу для кредитора, оскільки сприяє в повному обсязі виконанню судового рішення.

Відповідно до приписів статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

На підставі викладеного, враховуючи значення товариства заявника (боржника) для населення та бюджетних організацій м. Тернополя, а також те, що здійснення дій по примусовому виконанню судового рішення може призвести до неплатоспроможності боржника в цілому та невиконання рішення суду у даній справі, прийнявши до уваги фінансовий стан боржника, інтереси як позивача, так і відповідача, суд визнає винятковими, і такими, що дають право на відстрочку, обставини, вказані заявником та, з урахуванням дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, задовільняє заяву про відстрочку виконання судового рішення, відстрочивши виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 17.02.2016р. у справі № 921/1148/15-г3 тільки на чотири місяці до 31.01.2017р.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз" №475 від 10.08.2016 року (вх. №15869 від 05.09.2016р.) про відстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 17.02.2016 року у справі №921/1148/15-г/3, задоволити.

2. Відстрочити виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 17.02.2016 року у справі №921/1148/15-г/3 щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз", вул. М. Шептицького, 20, м. Тернопіль, 46008 (ідентифікаційний код 21155959) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001 (ідентифікаційний код 20077720) - 3 837 170 грн. 31 коп. основного боргу, 398 076 грн. 79 коп. пені, 74 475 грн. 55 коп. 3% річних, 56 866 грн. 18 коп. інфляційних втрат та 71 469 грн. 99 коп. судового збору до 31 січня 2017 року.

3. Ухвалу направити заявнику, стягувачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя Боровець Я.Я.