РІШЕННЯ

"27" вересня 2016 р.Справа № 921/414/16-г/4

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

Розглянув справу

за позовом ОСОБА_1, вул. Б.Хмельницького, 14,с. Байківці, Тернопільський район, Тернопільська область, 47711

до відповідача ОСОБА_2 міської ради, вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46001

про визнання договору оренди землі від 31.07.2009р. укладеним.

За участІ представників сторін:

позивача:

уповноважений ОСОБА_3, довіреність № 186660 від 22.09.15 р.

уповноважений ОСОБА_4, довіреність № 152037 від 31.10.13 р.

адвокат ОСОБА_5, договір про надання правової допомоги б/н від 27.09.2016 р.,

відповідача:

головний юрисконсульт ОСОБА_6, довіреність №4176/01 від 03.12.2013 р.

Суть справи:

Учасникам судового процесу роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки згідно ст.ст. 20,22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

ОСОБА_1, вул. Б.Хмельницького, 14,с. Байківці, Тернопільський район, Тернопільська область, 47711 звернулася до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 міської ради, вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46001 про визнання договору оренди землі від 31.07.2009р. укладеним.

Ухвалою господарського суду від 19 липня 2016 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 11 серпня 2016 року.

До початку судового засідання на вимогу суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копію витягу з ЄДРЮОФОПГФ від 08.08.2016 №22149215, що підтверджує статус позивача як фізичної особи підприємця ОСОБА_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1

16.08.2016 року від позивача через канцелярію суду надійшли клопотання (вх.№15086 від 16.08.2016 р.) про долучення до матеріалів справи документів, що були витребувані ухвалою від 11.08.2016 р., та клопотання (вх.№15087 від 16.08.2016 р.) про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору як інваліда другої групи пожиттєво.

Суд, розглянувши вищезазначене клопотання (вх.№15087 від 16.08.2016р.), залишив його без розгляду, виходячи з того, що позивач має пільгу щодо сплати судового збору як інвалід другої групи на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір", а тому відсутня необхідність звільнення його судом від сплати судового збору відповідно до ст.8 ЗУ "Про судовий збір" у зв'язку з важким матеріальним становищем.

Представники позивача в судовому засіданні 01.09.2016 р. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, разом з тим зазначили, що позивач користувався об'єктом оренди за мовчазної згоди відповідача та належно сплачував орендні платежі. Також, повідомили, що жодних листів відповідача з повідомленням про закінчення строку дії договору оренди на адресу позивача не надходило.

На адресу суду від позивача 15.09.2016 р. та 19.09.2016 р. надійшли додаткові пояснення до позову та додаткові пояснення до позову - 2, згідно яких позовні вимоги останній підтримав в повному обсязі та долучив додаткові документи на їх підтвердження.

Представник відповідача в судовому засіданні, яке відбулося 19.09.2016р., підтримав подане через канцелярію суду клопотання (вх.№16473 від 19.09.2016) про припинення провадження по справі на підставі п. 2 ст. 80 ГПК України, обґрунтовуючи підстави його подання тим, що Львівським апеляційним господарським судом 04.07.2016р. прийнято постанову у справі №921/102/15-г/7 за позовом ФОП ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 міської ради про визнання договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009р. таким, що поновлений на той самий строк і на тих самих умовах, а отже існує рішення спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Представник позивача в даному судовому засіданні проти вказаного клопотання заперечив, посилаючись на те, що даний позов поданий з інших підстав, ніж у справі №921/102/15-г/7, а саме з тих підстав, що орендні платежі позивачем сплачувалися та заперечень від відповідача жодних не поступало, а також з врахуванням поданих ним до ОСОБА_2 міської ради від 10.06.2016р. та від 14.06.2016р.

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши думку представників сторін, господарським судом встановлено наступне:

- відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав;

- ч. 2 ст. 80 ГПК України визначено, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається;

- слід зазначити, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу;

- рішенням господарського у справі N 921/102/15-г/7 від 25.03.2016р., залишеному без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.2016р., в задоволенні позовних вимог про визнання договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009 року укладеного між ОСОБА_2 міською радою та субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 таким, що є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах відмовлено. Заявляючи даний позов, ФОП ОСОБА_1, як на підставу свої позовних вимог покликається на заяву від 31.03.2014р., як на підтвердження наміру продовжити строк дії договору оренди, укладеного 31.07.2009р., у відповідності до вимог ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", якій судом було надану відповідну правову оцінку в межах розгляду справи №921/102/15-г/7.

Водночас, матеріали справи свідчать, що підставами заявленого позову у даній справі є заяви ФОП ОСОБА_1 адресовані ОСОБА_2 міській раді від 10.06.2016р. та від 14.06.2016р., подані разом з проектом додаткової угоди (додаток до договору оренди землі від 02.02.2014р.) для її підписання та поновлення дії спірного договору оренди земельної ділянки на 5 років. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач покликається на п. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі".

З огляду на викладене господарський суд дійшов висновку, що предмет спору у зазначеній вище справі і у даній справі є тотожний, проте підстави є різними, тому провадження у даній справі не підлягає припиненню на підставі п. 2 ст. 80 ГПК України.

У відповідності до ст. 77 ГПК України в судовому засіданні неодноразово відкладався та оголошувались перерви (востаннє до 27.09.2016р.) для надання можливості сторонам подати додаткові докази у справу, а також для розгляду клопотання відповідача про припинення провадження по справі на підставі п. 2 ст. 80 ГПК України.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст. 81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін та додатково представлені ними докази, господарським судом встановлено таке:

- 30.04.2009р. ОСОБА_2 міською радою прийнято рішення №5/26/81, яким суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо виділення земельної ділянки площею 0,0250 га, в тому числі за рахунок земель житлової та громадської забудови площею 0,0114 га, за рахунок земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення площею 0,0136 га, для будівництва та обслуговування зупинки громадського транспорту "вул. Протасевича" з обєктом торгівельно-побутового призначення за адресою вул. Протасевича.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 вказаного рішення вирішено:

- вилучити земельні ділянки площею 0,0136 га за адресою вул.Протасевича з користування управління житлово-комунального господарства та екології міської ради, та площею 0,0114 га з користування комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Житловик", за їх згодою;

- надати в оренду терміном на пять років СПД ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0250га для будівництва та обслуговування зупинки громадського транспорту "вул.Протасевича" з обєктом торгівельно-побутового призначення за адресою вул.Протасевича.

На виконання вимог зазначеного рішення 31.07.2009р. між ОСОБА_2 міською радою (Орендодавець) та Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого (п.п.1, 2) Орендодавець, на підставі рішення ОСОБА_2 міської ради №5/26/81 від 30.07.2009р. надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення (землі житлової та громадської забудови), загальною площею 250,00 кв.м, в тому числі: 250,00 кв.м землі змішаного використання, яка знаходиться за адресою м.Тернопіль, вул. Протасевича.

Відповідно до п.8 Договору, останній укладено терміном на 5 років з 30.04.2009р. по 30.04.2014р. Після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право на поновлення його на новий строк, у цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Вказаний договір оренди землі зареєстровано в Книзі записів засвідчення факту реєстрації 19.11.2009р. за №3759 та у ОСОБА_2 регіональній філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.02.2010р. за № 29.

02.02.2014р. між сторонами укладено ОСОБА_7 угоду до договору оренди земельної ділянки зареєстрованого в книзі записів засвідчення факту реєстрації 19.11.2009р. за №3759, якою внесено зміни в п.5 Договору щодо визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 01.01.2014р. - 93347,60 грн, та в п.9 Договору щодо порядку внесення та розміру орендної плати, а саме зазначено, що з 01.01.2014р. орендна плата складає 233,37 грн. щомісячно з врахуванням встановлених коефіцієнтів, встановлених відповідними нормативними актами. ОСОБА_7 угода зареєстрована в Книзі реєстрації додатків до договорів оренди землі 05.03.2014р. за №2399.

Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 19.11.2009р. суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 передано земельну ділянку площею 250,00кв.м за адресою м.Тернопіль, вул. Протасевича, визначену для будівництва та обслуговування зупинки громадського транспорту "вул.Протасевича" з обєктом торгівельно-побутового призначення.

В подальшому позивачем здійснено будівництво обєкта "Зупинка громадського транспорту вул.Протасевича з обєктом торгівельно-побутового призначення по вул. Протасевича", на який 24.11.2010р. виготовлено Технічний паспорт на громадський будинок торгівельно-побутового призначення по вул. Протасевича, загальною площею 34 кв.м.

Зазначений обєкт будівництва у встановленому порядку зданий в експлуатацію, про що зокрема свідчить Акт готовності обєкта до експлуатації №588 від 22.02.2011р., та Сертифікат відповідності №ТП 000553 (а.с.59), виданий 03.03.2011р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області на підставі акта готовності обєкта до експлуатації від 22.02.2011р., яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом обєкта - зупинки громадського транспорту "вул.Протасевича" з обєктом торгівельно-побутового призначення вул. Протасевича, м.Тернопіль, проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил та готовність його до експлуатації.

За місяць до закінчення договору оренди, а саме 31.03.2014р. ОСОБА_1 зверталася до міської ради із заявою про бажання продовжити договір оренди, укладений 31.07.2009р. звернулася до відділу ОСОБА_2 міської ради "Єдиний дозвільний центр" з заявою форми №6 для фізичних осіб про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,025га для обслуговування зупинки громадського транспорту з обєктом торгівельно-побутового призначення за адресою вул. Протасевича, водночас листом Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 07.04.2014р. за №903/08 підприємця повідомлено про те, що її звернення від 31.03.2014р. розглянуто і виконавчим комітетом підготовлено проект рішення міської ради "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0250 га за адресою вул.Протасевича ФО-П ОСОБА_1П." для відповідних погоджень та розгляду на сесії міської ради у встановленому законодавством порядку. Однак проект рішення міської ради, який розглянутий сесією 28.11.2014р. та не отримав необхідної кількості голосів, не затверджено, у звязку з чим задовольнити таке клопотання немає можливості.

28.11.2014р. сесією ОСОБА_2 міської ради прийнято рішення №6/53/152, яким, як зазначено у рішенні, у звязку із неодноразовими правопорушеннями в діяльності обєкту торгівельно-побутого призначення, відмовлено ФОП ОСОБА_1 в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0250 га за адресою вул. Протасевича, для обслуговування зупинки громадського транспорту "вул.Протасевича" з обєктом торгівельно-побутового призначення; припинено право користування зазначеною земельною ділянкою та зобовязано ФОП ОСОБА_1 в 20-денний термін з дня прийняття рішення повернути таку земельну ділянку.

Позивач, з огляду на те, що хоча дія договору оренди землі від 31.04.2014р. і закінчилась, однак за відсутності заперечень орендодавця - ОСОБА_2 міської ради, а також враховуючи, що вона і далі користується земельною ділянкою, належним чином виконує умови договору оренди, вчасно і в повному обємі сплачує орендні платежі в порядку та розмірі встановлених умовами спірного договору та додатку до нього, що підтверджується довідкою ГУ ДФС у Тернопільській області №2841/7/17-01 від 01.02.2016р. про відсутність станом на 01.02.2016р. заборгованості по орендній платі за землю, вважаючи себе належним землекористувачем спірної земельної ділянки 10.06.2016р. звернулася до ОСОБА_2 міської ради з заявою, до якої долучено додаткову угоду 02.02.2014р., яку просить вважати проектом поновлення договору оренди землі та підписати.

28.06.2016р. виконавчий комітет ТМР листом №6877108 повідомив заявника про те, що заява та додані до неї документи не відповідають вимогам ЗК України та ЗУ "Про оренду землі".

14.06.2016р. ФОП ОСОБА_1 звернулася до відділу ОСОБА_2 міської ради "Єдиний дозвільний центр" з заявою у якій з тих же підстав просить додаткову угоду 02.02.2014р., долучену до даної заяви, вважати проектом поновлення договору оренди землі та продовжити строк дії договору оренди землі від 31.07.2009р. терміном на 5 років. Відповіді на подану заяву позивач не одержала.

З огляду на зволікання та відмову відповідача ОСОБА_2 міської ради підписати поданий позивачем проект додаткової угоди, ФОП ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Тернопільської області з позовом про визнання договору оренди землі від 31.07.2009р. поновленим на той самий строк і на тих самих умовах , покликаючись при цьому на норми ч. 6 ст. 33 ЗК України, якою встановлено, що у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності, господарський суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає. При цьому суд виходив із такого:

- відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки;

За приписами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 152 ЗК України, згідно з частиною другою, якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до матеріалів справи предметом спору в даній справі є визнання поновленим на той самий строк і на тих самих умовах договору оренди земельної ділянки, укладеного 31.07.2009р. між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 міською радою.

Відповідно до частини першої ст.6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Спеціальним законом, що регулює суспільні відносини в Україні з питань оренди землі, є Закон України "Про оренду землі", статтею 1 якого визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Однією з істотних умов договору оренди є строк дії договору оренди (ст. 15 ЗУ "Про оренду землі").

В п. 8 договору оренди землі сторони погодили, що договір оренди укладено на 5 років по 30.04.2014року.

Водночас, зазначеним пунктом договору визначено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Як розяснено в п.2.17 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" №6 від 17.05.2011р., у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", який набрав чинності з 12.03.2011р.). Господарським судам у вирішенні відповідних спорів необхідно з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору. Разом з тим судам слід враховувати, що до спірних правовідносин має застосовуватися саме та редакція закону, яка була чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

Порядок поновлення договору оренди землі врегульований статтею 33 Закону України "Про оренду землі", котра за своїм змістом, фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у частинах 1 - 5 статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Виходячи з приписів статей 319, 626 Цивільного кодексу України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач скористався наданим йому ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" переважним правом перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, шляхом звернення за місяць до спливу строку дії договору оренди землі від 31.07.2009р. (31.03.2014р.) до відділу ОСОБА_2 міської ради "Єдиний дозвільний центр" з заявою.

Вказані обставини були предметом розгляду у справі №921/102/15-г/7 за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання за нею права власності на нерухоме майно - будівлю торгівельно-побутового призначення, загальною площею 34 кв.м за адресою м.Тернопіль вул. Протасевича (біля будинку 18), та визнання договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009 року, укладеного між ОСОБА_2 міською радою та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 08.06.2015р. у даній справі позовні вимоги задоволено частково: визнано договір оренди земельної ділянки від 31.07.2009р., укладений між ОСОБА_2 міською радою та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах; в іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 міської ради в дохід державного бюджету України 1218 грн судового збору.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.09.2015р. рішення господарського суду Тернопільської області від 08.06.2015р. у даній справі залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 міської ради без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.12.2015р. рішення господарського суду Тернопільської області від 08.06.2015р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.09.2015р. у справі №921/102/15-г/7 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Тернопільської області.

За результатами нового розгляду вказаної справи місцевий господарський суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції у постанові від 04.07.2016р., у рішенні від 25.03.2016р. (яке набрало законної сили у відповідності до вимог статті 105 ГПК України у день прийняття постанови Львівського апеляційного суду) дійшов висновку, що 31.03.2014 позивач (орендар) звертався до орендодавця не з проектом додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення в порядку ст. 33 Закону України Про оренду землі , а з заявою про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, тобто, орендодавець земельної ділянки не погоджувався на подальшу оренду цієї земельної ділянки позивачем у справі, а також позивачем не подано доказів оскарження у судовому порядку відмови відповідача в поновленні договору, як це передбачено ст. 33 Закону України Про оренду землі. Отже, позивачем не було вчинено необхідних та достатніх дій, направлених на укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 31.07.2009р. (за відсутності направленого тексту), що виключає підстави для поновлення вказаного договору оренди на підставі ст.33 Закону України "Про оренду землі" в судовому порядку.

Згідно з вимогами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 за № 2453-VI судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Нормами статті 35 Господарського процесуального Кодексу України встановлено, що преюдиційне значення для господарського суду мають обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, та які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Водночас, матеріали справи свідчать, що позивач продовжує користуватись спірною земельною ділянкою, а тому, покликаючись на норми ч. 6 ст. 33 ЗК України, якою встановлено, що у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, вважає себе належним землекористувачем, у звязку з чим звернувся до відповідача із заявами від 10.06.2016р. та 14.06.2016р. про продовження строку дії договору оренди землі від 31.07.2009р. терміном на 5 років.

Щодо застосування в даному спорі положень частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", суд відзначає таке.

Частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами 8, 9 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів:

- орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою,

- орендар належно виконує свої обов'язки за договором;

- відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди;

- сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 25.02.2015р. у справі №6-219цс14 та у справі №6-10цс15, у постановах від 18.03.2015р. у справі №6-3цс15 та у справі №6-4цс15.

Таким чином, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", відбувається за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін а сам лише факт продовження користування ФОП ОСОБА_1 земельною ділянкою та виконання ним умов договору оренди в силу закону не може бути безумовною підставою продовження строку дії договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди без дотримання орендарем спеціальної процедури використання свого переважного права на оренду, адже застосування самих лише положень частини 6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" без врахування інших положень вказаної статті у їх сукупності, є помилковим.

Із наявних у справі матеріалів вбачається, що позивачем не дотримано процедури реалізації переважного права як орендаря на укладення договору оренди на новий строк, оскільки ним не подано доказів звернення до уповноваженого органу за укладенням додаткової угоди про поновлення договору оренди. Так судом зясовано, що долучений ним до заяв від 10.06.2016р. та 14.06.2016р. проект додаткової угоди про поновлення договору є нічим іншим, як укладеною 02.02.2014р. між сторонами ОСОБА_7 угодою до договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009р., зареєстрованою в книзі записів засвідчення факту реєстрації 19.11.2009р. за №3759, та якою внесено зміни в п.5 Договору щодо визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки та в п.9 Договору щодо порядку внесення та розміру орендної плати. (дана ОСОБА_7 угода зареєстрована в Книзі реєстрації додатків до договорів оренди землі 05.03.2014р. за №2399), про що в свою чергу не заперечував представник позивача в судовому засіданні.

Крім того, що згідно з п.34 ст.26, п.2 ст.77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання регулювання земельних відносин (у тому числі надання земельної ділянки в оренду та поновлення договору оренди земельної ділянки) вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Таким чином, законодавством передбачено, що способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади щодо регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесії.

Як встановлено судом, рішення про поновлення договору оренди спірної земельної ділянки чи про відмову в такому поновленні ОСОБА_2 міською радою не приймалося.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 міська рада, незважаючи на недотримання позивачем порядку оформлення реалізації права на продовження строку дії договору оренди землі, не відмовила в погодженні на пролонгацію строку оренди, а навпаки, здійснювала передбачені законом дії щодо розгляду даного питання, про що свідчить лист виконавчого комітету міської ради №1387/08 від 22.03.2016р. , яким позивача повідомлено про те, що у відповідь на його звернення від 14.01.2016р. про надання дозволу на поновлення договору оренди земельної ділянки від 31.07.2009р. було підготовлено проект рішення міської ради та подано на розгляд чергової сесії міської ради у встановленому порядку.

До матеріалів справи позивачем не долучено доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій щодо передачі спірної земельної ділянки іншій особі, в тому числі шляхом укладення з нею договору оренди землі.

Така поведінка Орендодавця, в свою чергу, виключає можливість констатувати, що ОСОБА_2 міська рада певним чином зволікає із вирішенням питання про продовження договору оренди землі, укладеного з позивачем, та в її діях відсутні ознаки бездіяльності.

З урахуванням встановлених обставин у справі, приймаючи до уваги той факт, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ним необхідних та достатніх дій, направлених на укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, та відсутності доказів які б свідчили, що право позивача на укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди є порушеним, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання договору оренди землі від 31.07.2009р. поновленим (продовженим) на той же строк і на тих же умовах, у зв'язку з чим суд відмовляє ФОП ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Згідно ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.В позові відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право подати апеляційну скаргу через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Повне рішення складено 04.10.2016 р.

Суддя Н.М. Бурда