ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2016р. Справа№ 914/1939/16

Господарський суд Львівської області у складі головуючої судді Чорній Л.З. розглянувши матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ від імені якого діє філія «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз», м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт-Фабрікс», м. Львів

про спонукання до виконання умов договору

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1-О.І. представник

Від відповідача: ОСОБА_2 представник

Судом розяснено зміст ст.ст.20,22 ГПК України, а саме, процесуальні права та обовязки, зокрема, право заявляти відводи. Відводу не заявлено.

Позов заявлено Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз», м. Київ від імені якого діє філія «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз», м. Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт-Фабрікс», м. Львів про спонукання до виконання умов договору.

Ухвалою суду від 26.07.2016 року порушено провадження у справі та справу призначено до розгляду в засіданні на 10.08.2016 року. Ухвалою суду від 10.08.16 р. розгляд справи відкладено на 07.09.16 р. Ухвалою суду від 07.09.16 р. продовжено строк вирішення спору, розгляд справи відкладено на 28.09.16 р.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити та зобовязати відповідача передати у власність позивача товар, передбачений Специфікацією до договору № від 05.10.15 р.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, через канцелярію господарського суду подав заяву про визнання позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника сторін, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» в особі Філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Смарт Фабрікс» (відповідач) укладено договір купівлі-продажу від 05.10.2015 р. (надалідоговір). За умовами цього договору продавець (відповідач), який є власником товару, зобовязується поставити і передати його у власність, а покупець (позивач) зобовязується прийняти і оплатити його на умовах цього договору.

Згідно п.5.1 договору товар повинен бути повністю поставленим покупцю протягом 15 днів після підписання договору. Датою поставки за договором вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі товару.

Відповідно до п.6.1 договору ціна за одиницю товару передбачена специфікацією, яка є невідємною частиною цього договору. Загальна ціна цього договору 119 971,68 грн. (п.6.2).

Враховуючи те, що договір підписаний сторонами 05.10.15 р., відповідач зобовязаний був передати товар до 20.10.2015 р.

Станом на час подання позовної заяви до суду відповідачем умови договору щодо поставки товару на загальну суму 119 971,68 грн. не виконано.

В судовому засіданні 28.09.16 р. відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Як установлено судом, між сторонами у справі на підставі укладеного договору виникли взаємні права та обовязки (зобовязання) з приводу наданих послуг з розподілу природного газу.

Між сторонами правовідносини виникли на підставі договору купівлі-продажу товару.

Згідно з положеннями статті 655 Цивільного Кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною 1 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору, за змістом якого позивач взяв на себе зобов'язання прийняти і оплатити товар, а відповідач зобовязується поставити і передати товар у власність покупця.

Як вбачається з матеріалів справи позовні вимоги стосуються зобовязання до передачі позивачу товару, а саме «маска зварника типу «Хамелеон» в кількості 46 штук (2 173,40 грн.)- специфікація до договору від 05.10.15 р.

Відповідачем передбачені договором зобовязання не виконано, товар не поставлено. В судовому засіданні позовні вимоги відповідачем визнано в повному обсязі про що через канцелярію суду подано відповідну заяву.

Відповідно до ч.5 ст.78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб. У даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить вимогам законодавства не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, що дає можливість суду прийняти рішеня про задоволення позову.

Відповідно до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У відповідності до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

З огляду на викладене, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції. Спір повинен вирішуватись на користь тієї сторони, яка за допомогою відповідних процесуальних засобів переконала суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень. Відповідно до принципу змагальності сторони, інші особи, які беруть участь у справі, якщо вони бажають досягти бажаного для себе, або осіб, на захист прав яких подано позов, найбільш сприятливого рішення, зобов'язані повідомити суду усі юридичні факти, що мають значення для справи, вказати або надати докази, які підтверджують чи спростовують ці факти, а також вчинити інші передбачені законом дії, спрямовані на те, аби переконати суд у своїй правоті.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач надав суду всі належні та допустимі докази, які дають можливість суду задоволити позовні вимоги та зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Смар-Фабрікс» виконати умови договору купівлі-продажу № від 05.10.15 р. та передати у власність Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії "Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» товар, передбачений специфікацією (додатком №1) до договору № від 05.10.15р.

Судові витрати по справі слід покласти на відповідача у відповідності до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст.11,15, 526, 625,655 ЦК України, ст. ст. 22, 32, 33, 43, 49, 78, 82, 84, 85,116 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Смар-Фабрікс» (вул. Олени Степанівни, будинок 45-А, м. Львів, Львівська область, 79018; ) виконати умови договору купівлі-продажу № від 05.10.15 р. та передати у власність Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (Кловський узвіз, будинок 9/1, Печерський район, м. Київ, 01021; ) в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» (вул. І. Рубчака, будинок 3, м. Львів, Львівська область, 79053; ) товар, передбачений специфікацією (додатком №1) до договору № від 05.10.15р.

3. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Смар-Фабрікс» (вул. Олени Степанівни, будинок 45-А, м. Львів, Львівська область, 79018; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (Кловський узвіз, будинок 9/1, Печерський район, м. Київ, 01021; ) в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» (вул. І. Рубчака, будинок 3, м. Львів, Львівська область, 79053; ) 1 378,00 відшкодування витрат на оплату судового збору.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 29.09.2016 р.

Суддя Чорній Л.З.