КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2016 р. Справа№ 910/8892/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Гончарова С.А.

Тищенко О.В.

при секретарі судового засідання Даниленко Т.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Патрик Г.Г. (дов. № 137 від 28.12.2015);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України

на рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2016 у справі № 910/8892/16 (суддя Балац С.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

про стягнення 13 298, 80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 06.06.2016 у справі № 910/8892/16 позов задоволено повністю. Стягнуто з моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПрАТ «СК «Українська страхова група») страхове відшкодування в сумі 13 298, 80 грн.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378, 00 коп.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

На думку апелянта, рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального та процесуальною права. Крім того, відповідач зазначає, що страховик має право стягувати відшкодування із завдавача шкоди і лише ту суму, яку сплатив, однак, позивач не має статусу потерпілого, у зв'язку з чим не набуває його прав на отримання відшкодування з цього Фонду.

Відповідно автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: Іоннікова І.А. (головуючий),Тарасенко К.В., Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2016 року прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 06.09.2016 року.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 05.09.2016 року у зв'язку з перебування судді Тарасенко К.В. у відпустці, сформовано для розгляду зазначеної апеляційної скарги колегію суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді Гончаров С.А., Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2016 року апеляційну скаргу прийнято до провадження у визначеному складі суду.

В судовому засіданні 06.09.2016 року було оголошено перерву до 27.09.2016 року.

В судове засідання 27.09.2016 року з'явився представник відповідача, представник позивача в судове засідання не з'явився.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання (3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 №18).

Враховуючи, що представник позивача був присутній в судовому засіданні 06.09.2016, що підтверджується протоколом судового засідання, позивач вважається належним чином повідомленим про дату та час проведення наступного засідання, а саме 27.09.2016 року.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011 року Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представника позивача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, відтак вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності даного представника.

Заслухавши думку представників сторін, присутніх в судовому засіданні (позивача - 06.09.2016, відповідача - 06.09.2016 та 27.09.2016), розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, ПрАТ «СК «Українська страхова група» (страховиком) та ТОВ «НАТУРПРОДУКТ-ВЕГА» (страхувальником) укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті від 27.10.2015 № 28-2001-00123 (далі - Договір добровільного страхування), згідно якого, страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме «FORD FUSION», державний знак НОМЕР_1 (далі - застрахований ТЗ).

Відповідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду МВС України № 84575216 від 16.03.2016 року, 24.01.2016 о 22:50 по вул. Дмитрівській у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого ТЗ та транспортного засобу «BMW X5», державний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 Внаслідок чого зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження.

На підставі страхового акту № ДККА-4861 від 09.03.2016 та розрахунку суми страхового відшкодування від 09.03.2016 (складено позивачем) «BMW X5», державний знак НОМЕР_2, розмір відшкодування визначено в сумі 13 298, 80 грн.

У відповідності до наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 4134 від 11.03.2016 позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 13 298, 80 грн. на рахунок ТОВ «НАТУРПРОДУКТ-ВЕГА».

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.02.2016 у справі № 761/3600/16-п (провадження № 3/761/1391/2016) визнано ОСОБА_5 (далі - винна особа) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (протокол серії АП2 № 324930 від 24.01.2016 року) і застосованого до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340, 00 грн.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Так, позивач на підставі Договору добровільного страхування та страхового акту від 09.03.2016 № ДККА-48861 здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 13 298, 80 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 11.03.2016 № 4134.

Як зазначалось, позовними вимогами у даній справі є стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України страхового відшкодування в сумі 13 298, 80 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно пошкодження транспортному засобу, який є предметом договору добровільного страхування, укладеного між позивачем і страхувальником.

Судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення з наступних підстав.

За правилами, встановленими ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, позивач є саме тією особою, до якої перейшло право вимоги від відповідача страхового відшкодування, виплаченого страхувальникові на підставі Договору добровільного страхування.

Як вбачається із матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «BMW X5», державний знак НОМЕР_2, станом на дату ДТП (24.01.2016) не була застрахована у встановленому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Згідно із ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

У п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» міститься визначення забезпеченого транспортного засобу - це транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до п. 1.3 Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах, затвердженого рішенням президії Моторного (транспортного) страхового бюро України від 10.02.2005 року, 31.03.2005 року, протоколи №№ 121, 128, погодженого рішенням Координаційної ради Моторного (транспортного) страхового бюро України від 06.04.2005 року протокол № 3, чинного на дату дорожньо-транспортної пригоди та виплату позивачем страхового відшкодування, Бюро за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, встановлених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, у разі заподіяння шкоди наземним транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (п.п. 1.3.2).

З наведених норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що МТСБУ відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної незабезпеченому транспортному засобу.

Аналогічні висновки містяться в постановах Вищого господарського суду України від 23.04.2015 у справі №910/9212/14, від 24.02.2016 у справі № 910/20022/15 та від 16.08.2016 № 910/1439/16.

Тому, колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта стосовно того, що страховик має право стягувати відшкодування із завдавача шкоди і лише ту суму, яку сплатив та те, що позивач не має статусу потерпілого, у зв'язку з чим не набуває його прав на отримання відшкодування з цього Фонду.

З огляду на викладене, позовні вимоги ПрАТ «СК «Українська страхова група» є обґрунтованими та такими, що правомірно задоволені судом першої інстанції.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2016 року у справі № 910/8892/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Моторного (транспортного) страхового бюро України, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2016 року у справі № 910/8892/16 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2016 року у справі № 910/8892/16 - залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2016 року у справі № 910/8892/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/8892/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді С.А. Гончаров

О.В. Тищенко