донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

19.09.2016 справа №905/1309/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів: секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 представник за довіреністю №б/н від 01.06.15 р. ОСОБА_6 представник за довіреністю №б/н від 24.07.15 р. ОСОБА_7 представник за довіреністю №ББУ/ДУ196/ББ/15 від 10.12.15 р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м.Добропілля , Донецька область
на рішення господарського суду Донецької області
від23.05.2016р.
у справі№905/1309/15 (суддя С.Ю. Гринько, О.В.Овсяннікова, С.В. Тоцький )
за позовом: до відповідача: про Товариства з обмеженою відповідальністю Електротехнічна компанія Техномрія, м.Харків Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м.Добропілля , Донецька область стягнення 206 128, 85 грн.
ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю Електротехнічна компанія Техномрія, м.Харків звернулося до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м. Добропілля, Донецька область суми основного боргу 155 687,63 грн., пені на суму 40 801,22 грн., 9 640, 00 грн. вартості фактично понесених судових витрат.

Рішенням господарського суду Донецької області від 23.05.2016 р. по справі №905/1309/15 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Електротехнічна компанія Техномрія до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля про стягнення 206 128,85 грн. задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Електротехнічна компанія Техномрія, заборгованість у розмірі 155 687,63 грн., пеню в сумі 18 487,49 грн., судові витрати в сумі 9 639,90 грн.

Не погодившись з винесеним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю Електротехнічна компанія Техномрія, м.Харків звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 12.08.2016 р. на рішення господарського суду Донецької області від 23.05.16 р. по справі №905/1309/15. Крім того, заявником скарги було надано клопотання про поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги.

За змістом апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м.Добропілля , Донецька область просить апеляційну скаргу відповідача задовольнити. Рішення господарського суду Донецької області по справі №905/1309/15 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м.Добропілля основного боргу та пені скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права України, а висновки господарського суду, не відповідають фактичним обставинам справи.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 23.08.2016 р. було відновлено пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги, прийнято апеляційну скаргу у справі №905/1309/15 до провадження. Справу призначено до розгляду на12.09.16 р на 14.15 год.

12.09.2016 р. від позивача на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, за змістом яких останній просить залишити рішення господарського суду Донецької області по справі №905/1309/15 від 23.05.2016 р. без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м. Добропілля, Донецька область без задоволення. Вказані заперечення було розглянуто судовою колегією та долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 12.09.2016 р. було оголошено перерву до 19.09.2016 р. об 10 год. 00 хв.

Представники позивача у судовому засіданні 19.09.2016 р. вважали рішення суду законним та обґрунтованим, тому просили залишити його без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, надав пояснення аналогічні, викладеним в апеляційній скарзі.

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1,99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. А тому вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з`ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи №905/1309/15.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Донецької області від 23.05.2016 р. підлягає зміні в частині визначення розміру судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, відповідно до приписів ст.49 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.01.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м. Добропілля, Донецька область надалі - покупець та Товариством з обмеженою відповідальністю Електротехнічна компанія Техномрія, м.Харків надалі постачальник було укладено договір поставки № ДУ-2014/36-КП, відповідно до п.1.1. якого, постачальник зобов'язується поставити у власність покупця продукцію і/або обладнання виробничо-технічного призначення (надалі - продукцію) в асортименті , кількості , в терміни за ціною і з якісними характеристиками , узгодженими сторонами в цьому договорі і специфікаціях які є невід'ємними частинами до цього договору.

За умовами п.1.2. договору покупець зобов'язується прийняти та оплатити продукцію, що поставляється в його власність на умовах цього договору та додаткових угод.

Положеннями п.2.2 договору передбачено, що постачальник зобовязаний за 10 календарних днів до дати поставки повідомити покупця про наявність особливих умов проведення приймання окремих видів продукції, а також надати відповідну документацію, регламентуючу порядок її проведення. У випадку невиконання даних умов, покупець проводить отримання поставленої продукції у відповідності з умовами, передбаченими даним договором.

Відповідно до п.4.1. договору, поставка продукції проводиться партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними показниками і в строки, узгоджені сторонами у специфікаціях до договору.

Як доказ поставки постачальник зобовязаний надати покупцю товарно-транспортні документи, перелічені в п. 4.3 договору, зокрема, рахунок-фактуру.

Разом з тим, згідно з п. 4.4 договору, датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на відповідних товарно-супровідних документах наданих постачальником про отримання продукції.

Зобовязання постачальника вважаються виконаними з моменту передачі продукції у розпорядження покупця в оговореному договором призначенні поставки. Обовязки покупця вважаються виконаними з моменту прийняття і оплати поставленої продукції (п. 4.5).

Загальна сума договору визначається загальною сумою всіх специфікацій до договору, яка не повинна перевищувати 900000,00 грн. з урахуванням ПДВ (п. 5.1).

Ціни на поставлену продукцію постачальником продукцію за договором встановлюються сторонами у додатку, який є невідємної частиною договору. Ціна на продукцію, необумовлену у додатку, встановлюється сторонами у відповідних специфікаціях до договору. Загальна вартість кожної партії поставленої продукції за договором вказується у відповідних специфікаціях до договору (п. 5.2 договору з урахуванням внесених до нього змін додатковою угодою від 21.10.2014 року до договору).

Розрахунки на поставлену постачальником продукцію за договором здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на 60 календарний день з моменту поставки відповідної партії продукції, якщо інше, відстрочка більше 60 календарних днів не обумовлена у відповідних специфікаціях до договору. У випадку якщо строк оплати випадає на неплатіжний день, оплата здійснюється на наступний банківських день ( пункт 5.3 договору з внесеними до нього змінами додатковими угодами до договору: від 21.05.2014 року і від 12.06.2014 року).

Положеннями п. 6.6 договору встановлено, що у випадку несвоєчасної оплати продукції, покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від вартості несплаченої продукції.

Як визначено в п.8.1. договору, вказаний договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами. Сторони дійшли до згоди, що у випадку належного виконання обома сторонами своїх зобовязань, строк дії договору встановлюється до 31.12.2014 року включно. У випадку не виконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобовязань за договором, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами всіх прийнятих на себе зобовязань.

Договір підписаний обома сторонами без розбіжностей та зауважень, скріплений печатками.

Договір, на який позивач посилається як на підставу своїх вимог за своєю правовою природою, є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України).

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем на виконання умов договору поставлена продукція на загальну суму 156 767,63 грн., що підтверджується отримання товару за довіреностями виданими відповідачем уповноваженим особам по експрес-накладним, в яких зазначена дата отримання продукції за період з 2014 р. по 2015 р. що не суперечить умовам договору (а.с.195,197,199,201,202,204,205,207,208,210,212,214,216,218,220,222,224,226,228,230,232,234,236,238,240)

Експрес - накладні, які містяться в матеріалах справи, фактично свідчать про те, що сторони за даною справою змінили умови поставки у двустороннему порядку.

Однак сторони за п. 4.2. договору, передбачили, що умови поставки продукції DDP, відповідно Інкотермс 2000. Місце пункту призначення вказується у специфікаціях до договору. У випадках, коли сторонами у специфікаціях обумовлені інші умови поставки, взаємовідносини сторін будуть регулюватися положеннями, затверджених у міжнародних торгових термінах Інкотермс - 2000, з урахуванням узгоджених сторонами обумовлень та умов поставок у відповідних специфікаціях.

А тому слід мати на увазі, що договір регулює правовідносини між сторонами у тому числі і транспортування продукції.

З огляду на видаткові накладні і експрес-накладні, господарським судом першої інстанції було встановлено, що датою отримання товару вважається не дата складання видаткової накладної, а дата отримання товару за експрес-накладними, підписаними особами, яким видані довіреності на отримання товару від імені підприємства покупця.

Отримання товару на суму 156 767,63 грн. не спростовується відповідачем.

Відповідачем 15.04.2015 року була здійснена часткова оплата поставленої продукції в розмірі 1 080,00 грн. за видатковою накладною № 777 від 22.09.2014 року. Решта отриманого товару відповідачем не сплачена, не повернута та не знаходиться на відповідальному зберіганні.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як свідчать матеріали справи, відповідач отримав товар і не сплатив його в сумі 155 687,63 грн. Отже, господарський суд першої інстанції правомірно задовольнив позов в цій частині у повному обсязі.

Враховуючи несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов'язання позивачем була нарахована пеня в розмірі 40 801,22 грн., пеня була нарахована позивачем по кожній окремо накладній до 10.07.2015 року.

Положеннями пункту 6.6 договору сторони узгодили, що за прострочення оплати продукції покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від несплаченої суми.

Відповідно до п. 5.3 договору та внесених змін до нього додатковою угодою від 12.06.2014р. розрахунки за поставку товару здійснюються покупцем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника на 60-й календарний день з моменту поставки відповідної партії продукції, якщо інше, відстрочка 60 календарних днів не оговорена у відповідних специфікаціях до даного договору. Якщо строк оплати випадає на вихідний/неплатіжний день, оплата здійснюється на наступний банківський день.

За специфікаціями до договору, які містяться в матеріалах справи надана відстрочка оплати на 60, 65, 90, 95 календарних днів з моменту поставки відповідної партії товару.

За чинним законодавством, пеня стягується за кожний день прострочення боржника за грошовим зобовязанням аж до повного погашення ним боргу (до повного виконання грошового зобовязання). Однак, нарахування пеня обмежується відповідно до ст.3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань від 22 листопада 1996 року, яким встановлено, що розмір пені, передбачений статтями 1 та 2 цього закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня не більш як за шість місяців. Крім того, щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) підпункт перший пункт 2 статті 258 Цивільного кодексу України застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем нарахована сума пені у загальному розмірі 40 801,22 грн., з порушенням чинного законодавства, оскільки нарахована поза межами шестимісячного строку, без врахування дати фактичного отримання товару за експрес-накладними. З огляду на це, господарський суд, зробивший власний розрахунок, вважає законним нарахування позивачем пені за прострочення оплати поставленої продукції, виходячи з наступного:

Суд першої інстанції ретельно дослідив матеріали справи, щодо моменту поставки та моменту оплати товару за кожною партією окремо. Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо розрахунку періоду та розміру пені за прострочення оплати поставленої продукції в сумі 36 974,98 грн. та правомірності відмови судом в решті заявленої до стягнення суми пені в звязку з її необґрунтованістю.

Позивачем не заявлялась вимога про стягнення пені за несвоєчасну оплату товару, отриманого відповідачем за видатковою накладною № 186 від 13.03.2015р. на загальну суму 25,20 грн. і за видатковою накладною № 184 від 13.03.2015р. на загальну суму 153,00 грн.

Також, 23.05.2016 року представником відповідача до суду першої інстанції було надано клопотання про зменшення штрафних санкцій, посилаючись на внесення м. Добропілля, на якому розташовано підприємство, до територій проведення АТО і у звязку з цим зменшення виробничої потужності, що вплинуло на фінансова становище.

Відповідно до діючого законодавства, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням господарського суду (частина третя статті 551 ЦК України, стаття 233 ГК України, пункт 3 статті 83 ГПК).

При вирішення цієї заяви господарський суд враховує викладене в підпункті 3.17.4 підпункту 3.17 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (з подальшими змінами), а також в абзацах першому-четвертому пункту 9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами).

Господарський суд об'єктивно оцінює, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо винятковості стану відповідача, та застосуванням п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України і зменшенням розміру пені на 50%, яка становить після зменшення 18 487,49 грн.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції невірно визначено розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи той факт, що позивачем були заявлені вимоги у розмірі 196 488,85 грн., а судом задоволені позовні вимоги у розмірі 174 175, 12 грн., розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача слід нараховувати саме від суми задоволених позовних вимог, а саме цей розмір складає 3 483,49 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла до висновку про те, що підстав для скасування рішення господарського суду Донецької області від 23.05.2016 р. у справі 905/1309/15 та задоволення апеляційної скарги немає.

Одночасно, судова колегія зазначає, що оскаржуване рішення підлягає зміні в частині визначення розміру судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, відповідно до приписів ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м.Добропілля , Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 23.05.2016 р. у справі №905/1309/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 23.05.2016 р. у справі №905/1309/15 змінити в частині визначення розміру судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, відповідно до приписів ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Другий абзац резолютивної частини рішення господарського суду Донецької області від 23.05.2016 р. у справі №905/1309/15 викласти в наступній редакції:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля ( , м. Добропілля, Донецька область 85043, вул. Красноармійська, 1А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Електротехнічна компанія Техномрія (, м. Харків - 61128, пр.50-річчя СРСР (після пере найменування проспект ОСОБА_8), буд.149,офіс 319) заборгованість в сумі 155 687,63 грн., пеню в сумі 18 487,49 грн., судові витрати в сумі 3 483,49 грн.»

В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 23.05.2016 р. у справі №905/1309/15 залишити без змін.

Господарському суду Донецької області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.Ф. Чернота

Судді К.І. Бойченко

ОСОБА_3

Надруковано :5 прим.

1 позивачу

1 відповідачу

1 у ДАГС

1 у справу

1 ГСДО