ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2016 р. Справа № 918/1005/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Дубник О.П.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу колективного підприємства Управління механізації будівництва м.Рівне

на рішення господарського суду Закарпатської області від 26.04.2016 р.

у справі № 918/1005/15

за позовом колективного підприємства Управління механізації будівництва м.Рівне

до відповідача ОСОБА_2 обласної асоціації по сільському будівництву Рівнеагробуд

за участю третіх осіб, які не заявляють

самостійних вимог на предмет спору на

стороні відповідача: 1. спільного підприємства Мехагробуд м.Рівне

2. ОСОБА_2 міського управління юстиції м.Рівне

про визнання недійсним договору відчуження частки в розмірі 49% статутного капіталу СП Мехагробуд

за участю представників сторін від:

позивача: ОСОБА_3 представник за довіреністю б/н від 20.07.2015р.; ОСОБА_4- голова ліквідаційної комісії;

відповідача: ОСОБА_5 представник за довіреністю б/н від 18.05.2015р.;

третьої особи 1: ОСОБА_5 представник за довіреністю б/н від 18.05.2015р.;

третьої особи 2: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 26.04.2016 р. (у складі головуючого судді Карпинця В.І., суддів Йосипчука О.С., Ушак І.Г.) в позові відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що спірний договір від імені КП «Управління механізації будівництва» був підписаний представником ОСОБА_6, в межах наданих йому повноважень на підставі довіреності б/н від 22.04.2015р., виданої головою комісії з припинення (ліквідатором) - ОСОБА_7Окрім цього. рішення суду обґрунтоване тим, що прийняття рішення про продаж частки у статутному капіталі СП «Мехагробуд» не включено до переліку питань, вирішення яких належить до виняткової компетенції конференції трудового колективу.

Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що попереднім ліквідатором КП «Управління механізації будівництва» - ОСОБА_7, без правових підстав, було укладено вищезазначений правочин, яким відчужено майно даного підприємства з порушенням норм чинного законодавства. Зокрема, посилається на те, що п. 9.5. Статуту КП «Управління механізації будівництва» до виняткових прав конференції належить, зокрема, прийняття рішень про продаж будівель і споруд, видатки на суму, що перевищує один мільйон карбованців. За таких обставин вважає, що надання згоди на продаж майна КП «Управління механізації будівництва» до числа якого належить також частка в статутному капіталі СП «Мехагробуд», є виключно компетенцією конференції трудового колективу.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Свої заперечення обґрунтовує тим, що при укладенні спірного договору купівлі-продажу та прийнятті рішення про внесення змін до установчих документів СП «Мехагробуд», оформленого протоколом від 25.05.2015 р., представник КП «Управління механізації будівництва» діяв на підставі, в межах повноважень, наданих йому довіреністю, у спосіб, передбачений законом. Вказане також встановлено постановою ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 10.11.2015р. у справі №817/2224/15, яку залишено без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 р.

В судовому засіданні представниками сторін викладено доводи та заперечення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, КП «Управління механізації будівництва» було створене на підставі протоколу конференції трудового колективу ОСОБА_2 управління механізації будівництва Рівнеагробуду № 1 від 16 червня 1995р.

Статут КП «Управління механізації будівництва» зареєстрований розпорядженням голови ОСОБА_2 міськвиконкому від 10.07 1995р. № 873-р.

Відповідно до п. п. 9.1., 9.5 статуту КП «Управління механізації будівництва», найвищим органом самоврядування підприємства, з врахуванням значної кількості членів трудового колективу та віддаленістю розташування його підрозділів та дільниць, є конференція трудового колективу, що складається з делегатів, обраних по окремих виробничих підрозділах, дільницях з нормою представництва: один делегат від членів трудового колективу. У період між конференціями управління справами підприємства здійснює Рада, а у період між засіданнями Ради директор.

До виняткових прав конференції належить: прийняття статуту підприємства, внесення до нього доповнень, змін; затвердження директора підприємства; обрання членів Ради підприємства; затвердження правил внутрішнього трудового розпорядку та колективного договору підприємства; затвердження планів економічного та соціального розвитку підприємства; заслуховування і затвердження звітів Ради; прийняття рішень про випуск цінних паперів, про порядок і розміри сплачуваних за ними дивідендів; затвердження положень про формування і розподіл доходів підприємства, фонду оплати праці, фонду виробничого і соціального розвитку підприємства; затвердження положення про повернення видатків членам виборних органів самоврядування і контролю, пов'язаних з виконанням ними своїх обовязків, і про їх заохочення за участь у роботі цих органів; прийняття рішень про продаж будівель і споруд, видатки на суму, що перевищує один мільйон карбованців; накладення стягнень на директора і членів Ради; прийняття рішень про реорганізацію та ліквідацію підприємства.

Відповідно до п. 1.8 статуту ОСОБА_2 обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» (в редакції від 25.06.2014р.), ОСОБА_2 обласна асоціація по сільському будівництву «Рівнеагробуд» є юридичною особою відповідно до законодавства України, а також правонаступником обласного об'єднання «Облміжколгоспбуд», обласного об'єднання «Рівнеагробуд» та ОСОБА_2 обласної виробничої кооперативно-державної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд», тобто є правонаступником засновника (учасника) СП «Мехагробуд» - ОСОБА_2 обласної виробничої кооперативно-державної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд».

Згідно п.п. 2, 13 статуту СП «Мехагробуд» (в редакції 1995року), засновниками (учасниками) та власниками підприємства є ОСОБА_2 обласна виробнича кооперативно-державна асоціація по сільському будівництву «Рівнеагробуд» та колективне підприємство «Управління механізації будівництва».

Статутний фонд підприємства складається з недержавної частки майна ОСОБА_2 управління механізації будівництва обласної кооперативно-державної асоціації по агропромисловому будівництву «Рівнеагробуд», яке згідно рішення п'ятої обласної конференції виробничої кооперативно-державної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» від 04.08.1995р. № 1 поділене між асоціацією та членами трудового колективу, що утворили колективне підприємство «Управління механізації будівництва», відповідно на 51% та 49%. При цьому, вартість майна, переданого засновником підприємства - обласною виробничою кооперативно-державною асоціацією по сільському будівництву «Рівнеагробуд» складає 9 282 000 000крб., а колективним підприємством «Управління механізації будівництва» - 8 918 000 000 крб. Загальна сума статутного фонду підприємства складає 18 200 000 000 карбованців.

Наявними матеріалами справи також підтверджується, що постановою ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 17.02.2014 р. у справі № 817/205/14 задоволено позов державної податкової інспекції у м. Рівне головного управління Міндоходів у Рівненській області до колективного підприємства «Управління механізації будівництва» припинено юридичну особу - колективне підприємство «Управління механізації будівництва».

Відповідно до повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про призначення голови комісії з припинення (ліквідаційної комісії) юридичної особи № 749 від 05.03.2014 р. згідно Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» та на підставі рішення ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 17.02.2014 р. у справі № 817/205/14 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 05.03.2014р. внесено запис № 4001866 про судове рішення, що не пов'язане з банкрутством юридичної особи колективне підприємство «Управління механізації будівництва», 22573653. Головою комісії з припинення (ліквідаційної комісії) юридичної особи призначено ОСОБА_7. Вказані обставини підтверджуються також витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо КП «Управління механізації будівництва» від 25.04.2014р. та від 02.06.2015р.

В подальшому, 22.05.2015р. між КП «Управління механізації будівництва» та ОСОБА_2 обласною асоціацією по сільському будівництву «Рівнеагробуд» було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі, відповідно до якого продавець передає, а покупець приймає у власність частку в статутному капіталі СП «Мехагробуд» в розмірі 49,00% статутного капіталу підприємства, що становить 89 180,00грн.

Зазначений договір від імені КП «Управління механізації будівництва» був підписаний представником ОСОБА_6, який діяв на підставі довіреності б/н від 22.04.2015р., виданої головою комісії з припинення (ліквідатором) КП «Управління механізації будівництва» - ОСОБА_7 Вказаною довіреністю передбачено право ОСОБА_6 на представництво інтересів КП «Управління механізації будівництва» в усіх без винятку установах, на підприємствах, в організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування, в тому числі з правом підпису та укладення від імені підприємства договору купівлі-продажу частки підприємства в статутному капіталі СП «Мехагробуд» та визначення його основних умов.

При прийнятті постанови суд апеляційної інстанції виходив з такого.

Згідно ч.1 ст.215, ч.1 ст.203 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин

Необхідно також зазначити, що відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 105 ЦК України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Таким чином, до ліквідатора (голови комісії з припинення) КП «Управління механізації будівництва» - ОСОБА_7, з 05.03.2014р. перейшли повноваження з управління справами даної юридичної особи.

Разом з тим, як правомірно зазначив суд першої інстанції, норми ст. 105 ЦК України не містять заборон на передачу головою комісії з припинення (ліквідатором) юридичної особи, яка припиняється, своїх повноважень іншій особі на підставі довіреності (доручення).

Згідно ст. 237 Цивільного кодексу України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляються (довірителем), безпосередньо третій особі (ст. 244 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, спірний договір від імені КП «Управління механізації будівництва» був підписаний представником ОСОБА_6, в межах наданих йому повноважень на підставі довіреності б/н від 22.04.2015р., виданої головою комісії з припинення (ліквідатором) - ОСОБА_7

Необхідно також зазначити, що постановою ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 10.11.2015р. у справі №817/2224/15, яка набрала законної сили, встановлено, що з огляду на положення, закріплені у статуті колективного підприємства «Управління механізації будівництва», та враховуючи норми статті 105 ЦК України, ліквідатор ОСОБА_7 володів необхідною правоздатністю для надання ОСОБА_8 довіреності на представництво інтересів даного підприємства у відносинах із вищим органом управління - загальними зборами учасників спільного підприємства «Мехагробуд».

Тому, при укладенні договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 22.05.2015 р. та прийнятті рішення про внесення змін до установчих документів спільного підприємства «Мехагробуд», оформленого протоколом від 25.05.2015 р., представник колективного підприємства «Управління механізації будівництва» діяв на підставі, в межах повноважень, наданих йому довіреністю, у спосіб, передбачених законом.

Згідно ст.35 ГПК України , факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Окрім вищезазначеного, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Виходячи з положень статуту, до виняткових прав конференції КП «Управління механізації будівництва» належить лише питання про: про продаж будівель і споруд; видатки на суму, що перевищує один мільйон карбованців (10 гривень згідно курсу, встановленого Указом Президента України від 25.08.1996р. «Про грошову реформу в Україні»).

Предметом спірного договору купівлі-продажу від 22.05.2015р. було відчуження частки в статутному капіталі СП «Мехагробуд» у розмірі 49%, що в грошовому еквіваленті становить 89 180,00грн., яка не являється ні будівлею, ні спорудою. Також умовами договору купівлі-продажу від 22.05.2015р. не передбачено будь-яких зобов'язань КП «Управління механізації будівництва» щодо сплати коштів на суму більше 10,00грн. При цьому, прийняття рішення про продаж частки у статутному капіталі СП «Мехагробуд» не включено до переліку питань, вирішення яких належить до виняткової компетенції конференції трудового колективу.

З огляду на вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов до правомірного висновку про те, що відсутні підстави для визнання недійсним оспорюваного договору купівлі-продажу.

Разом з тим, судова колегія звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.4 ст.12 Господарського процесуального кодексу України (зі змінами справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, повязаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Тобто незалежно від суб'єктного складу, якщо акціонер (учасник) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то такий спір підвідомчий господарським судам.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що учасник (акціонер) товариства може оспорити договір, вчинений господарським товариством, якщо обґрунтує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав (Вказаної позиції дотримується Верховний Суд України від 1.07. 2015 р. у справі N 3-327гс15, а також Вищий господарський суд України у постанові пленуму №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин»)

А отже, посилання місцевого господарського суду на те. що вказаний спір не є корпоративним, при цьому, не припиняючи провадження у справі, є безпідставними.

Одночасно, необхідно зазначити, що вказана позиція суду першої інстанції не призвела до прийняття неправильного рішення, а відтак, відсутні підстави для його скасування.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржником не подано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість вимог, заявлених у апеляційній скарзі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що рішення прийняте із дотриманням норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, тому підстав для її зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106, 112-2 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Закарпатської області від 26.04.2016 р. у справі №918/1005/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи скерувати в господарський суд Закарпатської області.

Головуючий-суддя Матущак О.І.

Судді Дубник О.П,

ОСОБА_1