ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016 року Справа № 904/7477/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Виноградник О.М. ( доповідач)

суддів: Джихур О.В., Дмитренко Г.К.

при секретарі: Ситниковій М.Ю.

Представники сторін:

позивача - Подолінний Р.Г., дов. № 4158-К-О від 13.10.2015р.;

відповідача (1, 2) - не з`явились; про час та місце судового засідання повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», м.Дніпро на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2016 року по справі № 904/7477/16

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», м.Дніпро

до відповідача/1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Фінансист», м.Дніпро

відповідача/2 - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 33 462,53 грн.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2016 року у справі № 904/7477/16 (суддя Петренко Н.Е.) було відмовлено у прийнятті позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», м.Дніпро на підставі п.3 ч.1 ст.62 ГПК України (а.с.1).

Ухвала господарського суду Дніпропетровської області мотивована фактом припинення діяльності суб`єктом господарювання відповідача-2 до якого звернувся позивач.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою місцевого господарського суду, до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», м.Дніпро, посилається на порушення господарським судом норм процесуального права, зазначає, що:

- повернення позовної заяви з посиланням на п.3 ч.1 ст.62 ГПК України є безпідставним, оскільки згідно даних із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач-2 - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 здійснив державну реєстрацію 19.04.2011р., номер запису 0008643 та в даному реєстрі відсутні дані щодо перебування зазначеної особи в процесі припинення, а посилання суду першої інстанції на припинення відповідачем-2 господарської діяльності є помилковим.

Відповідачі правом надання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.96 ГПК України, не скористались, як не скористались правом участі в судовому засіданні, передбаченим ст.22 ГПК України; про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази (а.с.24, 30).

Враховуючи вищезазначені обставини, справа розглядається за наявними у ній матеріалами (ст.ст.75, 99 ГПК України).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали господарського суду Дніпропетровської області, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення представника скаржника, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу слід скасувати на підставі п.п.1, 4 ч.1 ст.104 ГПК України з урахуванням повноважень апеляційної інстанції, передбачених ст.103 ГПК України, виходячи з наступних підстав.

Згідно з матеріалами справи, 29.08.2016р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», м.Дніпро звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Фінансист», м.Дніпро, відповідача-2 - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м.Сєвєродонецьк Луганської області про стягнення з останніх солідарно 33 462,53 грн. заборгованості за договором банківського обслуговування б/н від 13.10.2011р. та враховуючи наявність договору поруки № 11014LG19S001 від 11.08.2015р. (а.с.3-6 матеріалів справи).

Ухвалою господарського суду від 30.08.2016р. в прийнятті зазначеної позовної заяви було відмовлено на підставі п.3 ч.1 ст.62 ГПК України.

Згідно зі статтею 62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо: 1) заява не підлягає розгляду в господарських судах України; 2) у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, є справа зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав або є рішення цих органів з такого спору; 3) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред'явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до змісту оскаржуваної ухвали господарського суду, підставою відмови у прийнятті позовної заяви стало припинення господарської діяльності відповідачем-2 - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, що підтверджувалось, за посиланням господарського суду, спеціальним витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 30.08.2016р., відповідно до якого ОСОБА_2 припинив свою діяльність за власним рішенням 28.05.2009р., про що здійснено запис 2005874 (а.с.7).

Статтею 54 ГПК України визначена форма і зміст позовної заяви, зокрема, позовна заява повинна містити: найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності (п.2 ч.2 ст.54 ГПК України); виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов (п.5 ч.2 ст.54 ГПК України); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (п.7 ч.2 ст.54 ГПК України).

Відповідно до п.3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (зі змінами та доповненнями) питання про прийняття позовної заяви вирішується суддею, який має право відмовити у її прийнятті у випадках, передбачених статтею 62 ГПК. Перелік підстав відмови в прийнятті позовної заяви, встановлений частиною першою цієї статті, є вичерпним.

Відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач-2 - ОСОБА_2, був зареєстрований як фізична особа - підприємець 05.02.2008р., про що здійснено запис 2 005874 та припинив свою діяльність 28.05.2009р. (запис 2005874), що підтверджується витягом із реєстру (а.с.25), на який в свою чергу послався господарський суд. Проте, 19.04.2011р. ОСОБА_2 знов був зареєстрований як фізична особа - підприємець (запис № 2 008643) та до теперішнього часу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні відомості про припинення господарської діяльності зазначеним підприємцем (а.с.26).

Згідно з частинами 1, 2 ст.17 «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 року № 755-1V відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України; при цьому до Єдиного державного реєстру вносяться, зокрема, відомості щодо ім`я фізичної особи, місця проживання та такі відомості вважаються достовірними згідно з ч.1 ст.18 цього Закону та можуть бути використані у справі з 3-ю особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Також слід зауважити, що позивач у позовній заяві посилався на те, що відповідач-2 підписав заяву про відкриття поточного рахунку, зобов`язання за яким не виконував належним чином, що і стало підставою звернення з позовом до господарського суду, 13.10.2011р., вже після повторної реєстрації в якості суб`єкта підприємницької діяльності (а.с.3).

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Приват-Фінансист» (відповідач-1) було укладено договір поруки № 11014LG19S001 від 11.08.2015р. щодо виконання відповідачем-2 своїх кредитних зобов`язань та позов подано про стягнення 33 462,53 грн. солідарно з обох відповідачів; підприємство відповідача-1 не перебуває у стані припинення. Отже, відмова в прийнятті позовної заяви з підстави припинення відповідачем-2 господарської діяльності, враховуючи вищевикладені обставини, є безпідставною.

Оскільки позивачем було дотримано вимог ст.ст.54, 56, 57 ГПК України при поданні позовної заяви, відповідно до інформації із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо обох відповідачів відсутня інформація про припинення господарської діяльності, то, відмова у прийнятті позовної заяви господарським судом з посиланням на припинення господарської діяльності відповідачем-2 не ґрунтується на нормах ст.62 ГПК України, тобто, відмова у прийнятті позовної заяви саме з такої підстави суперечить нормам процесуального права, вимогам закону.

Враховуючи викладені обставини, господарським судом необґрунтовано було відмовлено в прийнятті позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», м.Дніпро, допущено порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», м.Дніпро слід задовольнити, ухвалу господарського суду - скасувати, матеріали справи направити на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

До того ж колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 4 ст.62 ГПК України у разі скасування ухвали про відмову у прийнятті позовної заяви така позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до господарського суду.

Керуючись ч. 3-5 ст.49, ст.ст.99, 101, 103-106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», м.Дніпро - задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2016 року у справі № 904/7477/16 - скасувати.

Матеріали справи направити на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя О.М. Виноградник

Суддя О.В.Джихур

Суддя Г.К. Дмитренко