ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

03.10.2016р. Справа №905/1230/16

за заявою від 21.09.2016р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Автор Групп", м.Київ

про видачу дубліката наказу господарського суду від 03.06.2016р. по справі

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Автор Групп", м.Київ

до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства Маріупольский металургійний комбінат

імені Ілліча", м.Донецьк

про стягнення 8012,70 грн.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

Від позивача:

Від відповідача:

В засіданні суду брали участь:

Рішенням господарського суду Донецької області від 23.05.2016р. по справі №905/1230/16 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Автор Групп", м.Київ до ОСОБА_2 акціонерного товариства Маріупольский металургійний комбінат імені Ілліча", м.Донецьк позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 5446 грн. 80 коп., три проценти річних в сумі 206 грн. 38 коп., інфляцію в сумі 2174 грн. 97 коп. та судовий збір в сумі 1301 грн. 83 коп.

03.06.2016р. на виконання судового рішення видано відповідний наказ.

30.09.2016р. на адресу господарського суду Донецької області надійшла заява від 21.09.2016р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Автор Групп", м.Київ про видачу дубліката наказу господарського суду від 03.06.2016р. по справі №905/1230/16.

Розглянувши вказану заяву, господарським судом встановлено наступне:

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст.116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

Як вказувалось вище, 03.06.2016р. господарським судом Донецької області видано наказ на примусове виконання рішення суду від 23.05.2016р. по справі №905/1230/16.

При цьому, строк предявлення вказаного наказу суду до виконання становив 1 (один) рік з наступного дня після набрання рішенням законної сили, тобто, до 04.06.2017р.

Згідно ст.120 Господарського процесуального кодексу України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

Таким чином, як встановлено судом, стягувач звернувся з господарського суду Донецької області з вищевказаною заявою в межах строку встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що в якості доказу втрати наказу стягувач надає довідку ТОВ "Авто групп", підписану директором та головним бухгалтером, згідно якої 24.06.2016р. оригінал наказу про примусове виконання рішення по справі №905/1230/16 разом із заявою про відкриття виконавчого провадження були помилково направлені на адресу боржника ПАТ "Маріупольский металургійний комбінат імені Ілліча". Листом від 21.09.2016р. №198 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Автор Групп", м.Київ звернулося до ОСОБА_2 акціонерного товариства Маріупольский металургійний комбінат імені Ілліча", м.Донецьк з проханням повернути наказ господарського суду Донецької області від 03.06.2016р. у справі 905/1230/16 та інші помилково напрвлені документи. Проте, як зазначає стягувач, боржник вказаний оригінал наказу не повернув, повідомивши, що виконавчий документ на адресу останнього не надходив.

Згідно ст.129 Конституції України одним із засад судочинства є обов'язковість рішень суду. Статтею 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів визначено поняття обовязковість судових рішень, яке полягає в тому, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами на всій території України.

Суд вважає за необхідне застосувати до спірних відносин Рішення Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", згідно якого Європейський суд наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З огляду на викладене, а також враховуючи, що відповідно положень Конституції України та Закону України Про судоустрій і статус суддів, Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" рішення господарського суду підлягають обов'язковому безумовному виконанню на території України та їх виконання здійснюється на підставі виданих господарськими судами наказами, за відсутності в матеріалах справи доказів, що свідчать про повне виконання рішення, суд приходить до висновку про необхідність видачі дублікату наказу, внаслідок чого заява позивача підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.86, 120 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву від 21.09.2016р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Автор Групп", м.Київ про видачу дубліката наказу господарського суду Донецької області по справі №905/1230/16 задовольнити.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Автор Групп", м.Київ дублікат наказу від 03.06.2016р. про примусове виконання рішення від 23.05.2016р. по справі №905/1230/16.

Додаток: дублікат наказу від 03.06.2016р. господарського суду Донецької області по справі №905/1230/16 на 1 аркуші.

Суддя Г.В. Левшина