РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2016Справа №910/13668/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ландтехнік"

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк"

про припинення зобов'язання

Суддя Якименко М.М

Представники сторін:

від позивача: Зайцев О.Л. - за довіреністю №178 від 25.07.2016 року;

від відповідача: Щербан Г.А. - за довіреністю №122 від 17.08.2016 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ландтехнік" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк" про припинення зобов'язання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є боржником перед відповідачем за Договором Кредиту №ЮЛ-297/2014-К від 04.12.2014 року в розмірі 100 641,67 ЄВРО, а відповідач є боржником перед ОСОБА_4 за Договором №Д-3449/EUR банківського вкладу (депозиту) з Правилами «СТРОКОВИЙ з виплатою процентів щомісячно» від 10.11.2011р. в розмірі 100 642,00 ЄВРО, а в зв'язку з укладанням між позивачем та ОСОБА_4 Договору відступлення прав вимоги від 04.12.2015 року відповідач є боржником перед позивачем на суму 100 642,00 ЄВРО, а так як позивачем надіслано відповідачу заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, то на думку позивача зобов'язання за Договором Кредиту №ЮЛ-297/2014-К від 04.12.2014 року, Договору застави майнових прав №ЮЛ-297/2014/ЗМП-1 від 04.12.2014 року, Договором відступлення права вимоги від 04.12.2015 року - є припиненими.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов та Припинити зобов'язання ТОВ «Ландтехнік» перед ПАТ «Євробанк» та ПАТ «Євробанк» перед ТОВ «Ландтехнік» шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 100 642,00 євро на підставі договору кредитної лінії №ЮЛ-297/2014-К від 04.12.2014 року, договору застави майнових прав №ЮЛ-297/2014/ЗМП-1 від 04.12.2014 року, договору про відступлення права вимоги за Договором NД-3449/EUR банківського вкладу (депозиту) «Строковий з виплатою процентів щомісячно» від 10.11.2011 року (із змінами від 04.12.2015р.).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2016 року порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 17.08.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2016 року розгляд справи відкладено на 31.08.2016 року.

В судовому засіданні 31.08.2016 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2016 року розгляд справи відкладено на 07.09.2016 року та зобов'язано позивача надати додаткові докази по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2016 року розгляд справи відкладено на 14.09.2016 року.

У судовому засіданні 14.09.2016 року судом оголошено перерву до 16.09.2016 року.

У судове засідання 16.09.2016 року представники позивача не з'явилися, через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з чим ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2016 року відкладено розгляд справи на 28.09.2016 року.

27.09.2016 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника відповідача надійшли додаткові письмові пояснення.

В судовому засіданні 28.09.2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, представник відповідача позовні вимоги не визнав.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 28.09.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ландтехнік» (далі по тексту - позивач, Позичальник) та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Євробанк» (далі по тексту - відповідач, Кредитодавець, Банк, ПАТ КБ «ЄВРОБАНК», ПАТ «ЄВРОБАНК») укладено Договір Кредиту №ЮЛ-297/2014-К (далі по тексту - Договір №ЮЛ-297/2014-К), за умовами якого (п.1.1. Договору №ЮЛ-297/2014-К) Кредитодавець надає Позичальнику Кредит у сумі 100 641,67 евро (сто тисяч шістсот сорок один євро 67 євроцентів) на цілі, зазначені у пункті 1.4. цього Договору, а Позичальник зобов'язується своєчасно та у повному обсязі виплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, використати його за цільовим призначенням, виконати інші умови цього Договору та повернути Кредитодавцю Кредиту терміни, встановлені цим Договором.

Відповідно до п. 1.3. Договору №ЮЛ-297/2014-К, Позичальник зобов'язаний повернути Кредит Кредитодавцю: « 04» Грудня 2015 року.

04.12.2014 року на виконання умов Договору №ЮЛ-297/2014-К відповідачем надано, а позивачем прийнято кредитні кошти в розмірі 100 641,67 Євро, що підтверджується меморіальним валютним ордером №311440 від 04.12.2014 року на суму 100 641,67 Євро.

Згідно з підпунктом b) пункту 2.1. Договору №ЮЛ-297/2014-К, належне виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим Договором забезпечується: заставою майнових прав вимоги сплати грошових коштів, що розміщені у Кредитодавця на вкладному (депозитному) рахунку в сумі 100 642,00 Євро (сто тисяч шістсот сорок два євро 00 євроцентів) і не менш ніж 100% від суми фактично наданих траншів в рамках ліміту кредитної лінії, що розміщені на вкладному депозитному рахунку, згідно ДОГОВОРУ №Д-3449/ЕUR банківського вкладу (депозиту) з Правилами «СТРОКОВИЙ з виплатою процентів щомісячно» від « 10» листопада 2011 року, власником якого є фізична особа - ОСОБА_5 (індивідуальний номер платника податків НОМЕР_1).

04.12.2014 року, в забезпечення виконання зобов'язання за Договором №ЮЛ-297/2014-К, між відповідачем (заставодержатель, ПАТ «ЄВРОБАНК») та ОСОБА_5 (заставодавець) укладено Договір застави майнових прав №ЮЛ-297/2014/ЗМП-1 (далі по тексту - Договір застави майнових прав), за умовами якого (п.1.1. Договору застави майнових прав) Заставодавець передає в заставу Заставодержателю майнові права вимоги отримання банківського вкладу у сумі 100 642,00 Євро (сто тисяч шістсот сорок два евро 00 євроцентівсякий розміщений Заставодавцем у Заставодержателя на рахунку НОМЕР_2 і надалі іменується "Вклад", право вимагати сплати нарахованих процентів на Вклад та інші майнові права вимоги, що належать Заставодавцю у зв'язку із володінням Вкладом або можуть виникнути у зв'язку з цим у майбутньому за Договором №Д-3449/ЕUR банківського вкладу (депозиту) з Правилами «СТРОКОВИЙ з виплатою процентів щомісячно» від « 10» листопада 2011 року (надалі за текстом - Договір банківського вкладу), укладеному між Заставодавцем та Заставодержателем, надалі за текстом разом - "Предмет застави", в забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Договором кредиту №ЮЛ-297/2014-К від « 04» Грудня 2014 року, включаючи всі додаткові угоди до нього, що укладені на дату набуття чинності цим Договором або будуть укладені у майбутньому, який укладений між Заставодержателем та Позичальником, надалі за текстом - "Основний договір". Згідно з умовами Основного договору Заставодержатель надав Позичальнику кредит в розмірі 100 641,67 Євро (сто тисяч шістсот сорок один євро 67 євроцентів), з кінцевим строком повернення до « 04» Грудня 2015 року та сплатою процентів та комісій у розмірі та у строки, визначені у Основному договорі.

Відповідно до п.1.1.1. Договору застави майнових прав, заставна вартість Предмету застави за погодженням Сторін становить 100 642,00 Євро (сто тисяч шістсот сорок два євро 00 євроцентів).

10.11.2011 року між ОСОБА_5 (вкладник) та ПАТ "Євробанк" (Банк) укладено Договір №Д-3449/ЕUR банківського вкладу (депозиту) з Правилами «СТРОКОВИЙ з виплатою процентів щомісячно» (далі по тексту - Договір №Д-3449/ЕUR), за умовами якого (з врахуванням договорів про внесення змін) банк приймає на зберігання від вкладника грошові кошти (далі по тексту - вклад) та зобов'язується виплачувати вкладнику суму вкладу (100 642,00 Євро) та проценти на нього на умовах та в порядку, встановлених Договором.

Суд зазначає, що на момент розгляду справи та станом на 04.12.2015 року відповідачем не надано доказів повернення ОСОБА_6 100 642,00 Євро за Договором №Д-3449/ЕUR, в зв'язку з чим суд дійшов до висновку, що відповідач є боржником перед ОСОБА_5 за Договором №Д-3449/ЕUR в розмірі 100 642,00 Євро.

04.12.2015 року між позивачем (новий кредитор) та ОСОБА_5 (первісний кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги (далі по тексту - Договір відступлення права вимоги), згідно якого (п.1.1. Договору відступлення права вимоги), первісний кредитор відступає, а Новий кредитор приймає право вимоги за Договором банківського вкладу (депозиту) № Д-3449/ЕUR від « 10»листопада 2011 року (із змінами від 04.12.2015р.) (далі - Основне зобов'язання) на умовах визначених цим Договором, боржником за яким є Публічне акціонерне Товариство комерційний банк «Євробанк», , місцезнаходження: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка 36 (далі за текстом - Боржник).

Відповідно до п.1.2. Договору відступлення права вимоги, з моменту підписання цього Договору, всі права і обов'язки Первісного кредитора переходять до Нового кредитора в об'ємі і на умовах, які існували на дату укладення цього Договору. В тому числі до Нового кредитора переходить право вимоги від Боржника сплати процентів, пені та неустойки, передбаченої Основним зобов'язання у разі її Нарахування з підстав, передбачених Основним зобов'язанням, станом на момент підписання цього Договору, та інші права, що випливають з Основного зобов'язання та можуть бути здійснені Новим кредитором як кредитором Боржника.

Згідно з п.1.3. Договору відступлення права вимоги, у зв'язку із заміною кредитора за Основним зобов'язанням Первісний кредитор в момент підписання цього Договору передає Новому кредитору усі права вимоги до Боржника, що випливають з Договору банківського вкладу (депозиту) № Д-3449/ЕUR від « 10»листопада 2011 року (із змінами від 04.12.2015р.).

Пунктом 2.1. Договору відступлення права вимоги передбачено, що первісний кредитор відступає, а Новий кредитор набуває права вимоги до Боржника у повному об'ємі в момент укладення цього Договору, що підтверджується підписами уповноважених осіб Сторін. Разом із підписанням цього Договору Первісний Кредитор передає Новому Кредитору, документи, що підтверджують дійсність вимоги по виконанню зобов'язань згідно переліку, наведеного у Додатку № 1 до цього Договору. Передача зазначених документів здійснюється згідно з Актом приймання-передачі, який Первісний кредитор і Новий кредитор складають та підписують за погодженою ними формою.

На виконання умов Договору відступлення права вимоги ОСОБА_5 передано, а позивачем прийнято Договір №Д-3449/ЕUR банківського вкладу (депозиту) з Правилами «СТРОКОВИЙ з виплатою процентів щомісячно» від 10.11.2011 року (зі змінами від 04.12.2015р.), що підтверджується підписаним між позивачем та ОСОБА_5 Актом прийому-предачі Документації за Договором відступлення права вимоги від « 04» грудня 2015р.

Заявою від 10.06.2016р. вих. №47 позивач звернувся до відповідача з пропозицією про зарахування зустрічних однорідних вимог, а також зазначив що в випадку відсутності заперечень з боку Банку, зі спливом місячного терміну, така пропозиція вважається прийнятою з боку Банку (факт отримання відповідачем даної заяви підтверджується відбитком печатки банку за вхідним номером №2356/1-БТ від 10.06.2016 року, а також належним чином завіреною копією 65 сторінки журналу реєстрації вхідної кореспонденції ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» за 10.06.2016 року з помітною «БТ» - банківська таємниця).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він є боржником перед відповідачем за Договір №ЮЛ-297/2014-К в розмірі 100 641,67 ЄВРО, а відповідач є боржником перед ОСОБА_4 за Договором №Д-3449/EUR в розмірі 100 642,00 ЄВРО, а в зв'язку з укладанням між позивачем та ОСОБА_4 Договору відступлення прав вимоги то позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Договором №Д-3449/EUR в розмірі 100 642,00 ЄВРО, а тому позивач вважає що з направленням на адресу відповідача зави про зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, то в розумінні ст. 601 ЦК України відбулося припинення зобов'язання за Договір №ЮЛ-297/2014-К, Договором застави майнових прав та Договором відступлення права вимоги.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч. 1 ст. 173 ГПК України).

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 ЦК України.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач має заборгованість перед відповідачем в розмір 100 641,67 грн., яка виникла на підставі Договір №ЮЛ-297/2014-К, а відповідач в свою черга має заборгованість перед позивачем в розмірі 100 642,67 грн., яка виникла на підставі Договору №Д-3449/ЕUR, право вимоги за яким перейшло до позивача на підставі Договір відступлення права вимоги від 04.12.2015 року.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи та не спростовуються сторонами.

Згідно зі ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках встановлених договором або законом.

Статтею 202 ГК України передбачено, щ господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до статті 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Таким чином, виходячи із статті 601 ЦК України вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим);

2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв'язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов'язань по передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо);

3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Чинне законодавство України не встановлює обмежень та особливого порядку щодо зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав.

При цьому, характер зобов'язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом.

Отже, за правовою природою припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформляється заявою однієї сторони. Якщо друга сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду і спір підлягає вирішенню по суті з урахуванням усіх матеріалів і обставин справи.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 17 червня 2016 року №73-рш «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ЄВРОБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 17 червня 2016 року № 1041 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ЄВРОБАНК» (далі - ПАТ КБ «ЄВРОБАНК») з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 17 червня 2016 року до 16 липня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ КБ «ЄВРОБАНК», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кононцю Вадиму Валерійовичу на один місяць з 17 червня 2016 року до 16 липня 2016 року включно.

Таким чином, позивач звернувся до відповідача з заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог до введення тимчасової адміністрації.

За таких обставин, та з огляду на приписи ст.202 ЦК України, суд дійшов до висновку про те, що повідомлення відповідача про проведення заліку зустрічних однорідних вимог є правочином, направленим на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а тому зобов'язання за Договором кредитної лінії №ЮЛ-297/2014-К від 04.12.2014 року, договору застави майнових прав №ЮЛ-297/2014/ЗМП-1 від 04.12.2014 року, договору про відступлення права вимоги за Договором NД-3449/EUR банківського вкладу (депозиту) «Строковий з виплатою процентів щомісячно» від 10.11.2011 року (із змінами від 04.12.2015р.). - є припиненими.

Також суд звертає увагу на те, що 16.07.2015 року до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» до ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (положення яке застосовується на етапі ліквідації банку) були внесені наступні зміни та доповнення:

«8) забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов'язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що:

- за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку;

- кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.».

Відповідно до п.1.38) ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» списання договірне - списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом.

Відповідно до п. 2 статі 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», умови договору на договірне списання повинні передбачати обсяг інформації, достатній для належного виконання такого списання банком, що обслуговує платника (обставини, за яких банк має здійснити (здійснювати) договірне списання; найменування отримувача та банку отримувача; реквізити рахунка, з якого має здійснюватися договірне списання; реквізити договору між платником та отримувачем (за наявності договору), що передбачає право отримувача на договірне списання; перелік документів, що мають бути представлені отримувачем в обслуговуючий платника банк (якщо платник та отримувач домовились про надання цих документів до банку платника) тощо).

Однак, відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі, якщо кредитором за договором є обслуговуючий платника банк, право банку на проведення договірного списання передбачається в договорі на розрахунково-касове обслуговування або іншому договорі про надання банківських послуг.

Тобто, з вказаних норм вбачається, що договірне списання може бути передбачено як окремим договором про таке списання, так і в іншому договорі про надання банківських послуг, а також вимоги закону, щодо обсягу інформації, яка повинна бути передбачена встановлюється лише для договору про договірне списання.

Пунктом 2.3.4. Договору застави майнових прав передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за Основним договором, здійснювати договірне списання з депозитного рахунку № НОМЕР_2, на якому розміщені грошові кошти Заставодавця згідно Договору банківського вкладу, зазначеного у п. 1.1. цього Договору, та направляти їх на виконання грошових зобов'язань Позичальника за Основним договором;

Суд констатує, що в п. 2.3.4. Договору застави майнових прав міститься умова договірного списання Банком (відповідачем) необхідної суми коштів з депозитного рахунку ОСОБА_5 та направляти їх на виконання грошових зобов'язань позивача, а також передбачає достатній об'єм інформації для проведення такого списання банком.

Листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.09.2015 р. № 12-33820/15 «Щодо реалізації деяких норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» надано роз'яснення щодо законодавчих змін в частині можливості зарахування однорідних вимог:

1) відповідно до абзацу другого пункту 8 частини другої статті 46 Закону у редакції, що діє з 12.08.2015, протягом здійснення процедури ліквідації банку зарахування зустрічних однорідних вимог заборонено, крім випадків, визначених зазначеним пунктом Закону;

2) у цьому разі боржник банку має бути одночасно кредитором цього банку, кошти мають бути спрямовані на погашення зобов'язань за кредитом такого боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, а також договірне списання з рахунків має бути передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком;

3) пункт 8 частини другої статті 46 Закону у редакції, що діє з 12.08.2015, застосовується уповноваженими особами Фонду в усіх банках, що знаходяться на стадії ліквідації, незалежно від дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії і ліквідації банку.

Таким чином, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб підтвердив можливість зарахування зустрічних однорідних вимог між банком та юридичною особою на будь-якій стадії ліквідації за наявності певних умов, які повністю співпадають із договірними відносинами Позивача та Відповідача.

Відповідно до п.6 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Згідно з п.2 ч.2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду від імені Фонду, що виконує функції з ліквідації банку банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

Відтак, виходячи з вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», до закінчення технологічного циклу банку відноситься, зокрема, і повне погашення заборгованості перед банком по кредитним зобов'язанням, а відтак, списання банком грошових коштів з депозитного рахунку вкладника, відкритого у цьому банку, із зарахуванням таких коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, є фактично погашенням дебіторської заборгованості ПАТ КБ "Євробанк", сприяє збереженню ліквідаційної маси банку, не призводить до її зменшення.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати припиненими зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ландтехнік" (08400, Київська обл., місто Переяслав-Хмельницький, ВУЛИЦЯ БАРВИСТА, будинок 22; ) перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Євробанк" (01032, м. Київ, БУЛЬВАР ТАРАСА ШЕВЧЕНКА, будинок 35; ) та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Євробанк" (01032, м. Київ, БУЛЬВАР ТАРАСА ШЕВЧЕНКА, будинок 35; ) перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Ландтехнік" (08400, Київська обл., місто Переяслав-Хмельницький, ВУЛИЦЯ БАРВИСТА, будинок 22; ) шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 100 642 (сто тисяч шістсот сорок два) Євро на підставі: Договору Кредиту №ЮЛ-297/2014-К від 04.12.2014 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ландтехнік" () та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Євробанк" (); Договору застави майнових прав №ЮЛ-297/2014/ЗМП-1 від 04.12.2014 року укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Євробанк" () та ОСОБА_5 (ідентифікаційний код НОМЕР_1); Договору відступлення права вимоги від 04.12.2015 року укладеного між ОСОБА_5 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ландтехнік" ().

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 30.09.2016 року.