номер провадження справи 27/6/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.10.2016 Справа № 908/57/16

Суддя Дроздова С.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Мелітопольські теплові мережі про відстрочення виконання судового рішення від 24.03.2016 р. та матеріали справи

За позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001 м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Мелітопольські теплові мережі (72312 Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Луначарського, 61)

про стягнення 6 894 048 грн. 79 коп.

Представники сторін:

Від позивача: не зявився

Від заявника (відповідач у справі): ОСОБА_1, дов. б/н від 25.07.2016 р.

Рішенням господарського суду Запорізької області 24.03.2016 р. у справі № 908/57/16 частково задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю Мелітопольські теплові мережі, Запорізька область .

З Товариства з обмеженою відповідальністю Мелітопольські теплові мережі (72312 Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Луначарського, 61, ) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001 м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) стягнуто 1 290 827 (один мільйон двісті девяносто тисяч вісімсот двадцять сім) грн. 83 коп. основного боргу, 125 186 (сто двадцять пять тисяч сто вісімдесят шість) грн. 34 коп. 3 % річних, 1 686 494 (один мільйон шістсот вісімдесят шість тисяч чотириста девяносто чотири) грн. 79коп. втрат від інфляції, 900 000 (девятсот тисяч) грн. 00 коп. пені, 98 970 (девяносто вісім тисяч девятсот сімдесят) грн. 91 коп. судового збору.

11.04.2016 р. на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 24.03.2016 р. у справі № 908/57/16 видано відповідний наказ.

23.09.2016 р. до господарського суду Запорізької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Мелітопольські теплові мережі про відстрочення виконання судового рішення від 24.03.2016 р. у справі № 908/57/16 строком на шість місяців.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.09.2016 р., заяву про відстрочення виконання судового рішення від 24.03.2016 р. у справі № 908/57/14 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 26.09.2016 р. заяву про відстрочення виконання судового рішення від 24.03.2016 р. у справі № 908/57/16 прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 03.10.2016 р.

03.10.2016 р. до початку розгляду заяви представник заявника (відповідач у праві) заявив письмове клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації заяви про відстрочення виконання судового рішення від 24.03.2016 р. у справі № 908/57/16.

У судовому засіданні 03.10.2016 р. заявник (відповідач у справі) підтримав заяву про відстрочення виконання судового рішення від 24.03.2016 р. у справі № 908/57/16 на шість місяців.

В обґрунтування посилається на те, що ТОВ Мелітопольські теплові мережі є товариством, основною діяльністю якого є надання послуг з централізованого опалення всім мешканцям м. Мелітополя. Значна більшість споживачів - державні підприємства та населення, які мають дуже низьку платоспроможність та не можуть вчасно розраховуватися за отриманні послуги.

Станом на 01.09.2016 р. заборгованість всіх категорій споживачів перед ТОВ Мелітопольські теплові мережі склала 15 496 642 грн. 14 коп.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 18 червня 2014 р. № 217 Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу ТОВ Мелітопольські теплові мережі відкрило в АТ Ощадбанк спеціальні рахунки для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію від категорій населення, бюджетні установи та інші споживачі. Вищезазначений Порядок визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом. АТ Ощадбанк щодня проводить розщеплення виручки, отриманої від усіх категорій споживачів. Значна кількість коштів з даних рахунків розподіляється для сплати за спожитий природний газ (іноді 100%). На сьогоднішній день з усіх коштів що надходять після розподілу ТОВ Мелітопольські теплові мережі отримує лише 8%.

Станом на 08.09.2016 р. заборгованість по заробітній платі працівникам товариства складає 4 045 468 грн. 68 коп.

ТОВ Мелітопольські теплові мережі на сьогоднішній день не отримало компенсацію з місцевого бюджету за послуги теплопостачання, на які надаються пільги в сумі 3 280 912 грн. 33 коп.

Наведене свідчить про те, що ТОВ Мелітопольські теплові мережі не має можливості розрахуватися із позивачем одноразово та в короткий строк. Стягнення суми заборгованості за виконавчим документом призведе до арешту рахунків товариства та зупинення діяльності товариства, що в свою чергу спричинить зменшення надходжень від наданих послуг та може призвести до його повної неплатоспроможності.

Відстрочка виконання рішення суду сприятиме як можливості відновлення господарської діяльності відповідача, так і зробить реальною можливість отримання боргу позивачем.

Крім того, заявник зазначив, що як на момент прийняття рішення так і на момент даної заяви сума основного боргу була значно меншою чим заявлена в позовних вимогах. Сума основного боргу сплачується ТОВ Мелітопольські теплові мережі щоденно.

03.10.2016 р. представник позивача у справі в засідання суду не зявився, про час та місце розгляду заяви був попереджений належним чином, вимог суду не виконав. Клопотань про розгляд заяви без свого представника або про відкладення розгляду заяви на адресу суду не надходило.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Мелітопольські теплові мережі про відстрочення виконання судового рішення від 24.03.2016 р. у справі № 908/57/16 на шість місяців, в порядку статті 121 ГПК України, господарський суд не знаходить підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за завою сторони, державного виконавця, за подання прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно, Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

В обґрунтування заяви відповідач (боржник) посилається на ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, мотивує її наступним:

Основною діяльністю якого є надання послуг з централізованого опалення всім мешканцям м. Мелітополя. Значна більшість споживачів - державні підприємства та населення, які мають дуже низьку платоспроможність та не можуть вчасно розраховуватися за отриманні послуги.

Станом на 01.09.2016 р. заборгованість всіх категорій споживачів перед ТОВ Мелітопольські теплові мережі склала 15 496 642 грн. 14 коп.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 18 червня 2014 р. № 217 Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу ТОВ Мелітопольські теплові мережі відкрило в АТ Ощадбанк спеціальні рахунки для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію від категорій населення, бюджетні установи та інші споживачі. Вищезазначений Порядок визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом. АТ Ощадбанк щодня проводить розщеплення виручки, отриманої від усіх категорій споживачів. Значна кількість коштів з даних рахунків розподіляється для сплати за спожитий природний газ (іноді 100%). На сьогоднішній день з усіх коштів що надходять після розподілу ТОВ Мелітопольські теплові мережі отримує лише 8%.

Станом на 08.09.2016 р. заборгованість по заробітній платі працівникам товариства складає 4 045 468 грн. 68 коп. ТОВ Мелітопольські теплові мережі на сьогоднішній день не отримало компенсацію з місцевого бюджету за послуги теплопостачання, на які надаються пільги в сумі 3 280 912 грн. 33 коп.

Заявник зазначає, що наведене свідчить про те, що ТОВ Мелітопольські теплові мережі не має можливості розрахуватися із позивачем одноразово та в короткий строк. Стягнення суми заборгованості за виконавчим документом призведе до арешту рахунків товариства та зупинення діяльності товариства, що в свою чергу спричинить зменшення надходжень від наданих послуг та може призвести до його повної неплатоспроможності. Відстрочка виконання рішення суду сприятиме як можливості відновлення господарської діяльності відповідача, так і зробить реальною можливість отримання боргу позивачем.

Крім того, заявник звертає увагу суду на те, що як на момент прийняття рішення так і на момент даної заяви сума основного боргу була значно меншою чим заявлена в позовних вимогах. Сума основного боргу сплачується ТОВ Мелітопольські теплові мережі щоденно.

Відповідно ж до п.7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012 р. визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до п. 3 Розяснень президії Вищого арбітражного суду України від 12.09.1996 р. № 02-5/333 із змінами та доповненнями Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України, заява про відстрочку виконання рішення суду розглядається за загальними правилами ГПК.

Відстрочка означає відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Вказана правова позиція викладена в п. 1 Розяснень президії Вищого арбітражного суду України від 12.09.1996 р. № 02-5/333 із змінами та доповненнями Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 Про практику розгляду судами скарги на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження, при вирішенні заяви державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутністю у нього майна, яке має бути передано стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо).

Поряд з цим, зазначена стаття не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких господарський суд може відстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення..

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 Про практику розгляду судами скарги на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження, при вирішенні заяви державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутністю у нього майна, яке має бути передано стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо).

Тяжкий фінансовий стан відповідача, виплати заробітної плати та бюджетних платежів, за змістом ст. 121 ГПК України, не є підставою для відстрочення виконання рішення

Крім того, на теперішній час в державі інтенсивні інфляційні процеси в економіці, і зараз кошти, які підлягають стягненню з відповідача на підставі судового рішення від 24.03.2016 р. можуть знецінитися до мінімуму, що явно є не прийнятним у сьогоденні.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд враховує матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 2 розяснення президії Вищого арбітражного суду України № 02-5/333 від 12.09.1996 р. Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. Виходячи із наведеного, законодавець та судова практика пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Фінансова криза в державі становить один із можливих ризиків підприємницької діяльності і не є незвичайною і не прогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки та носить загальний характер і у повній мірі стосується обох договірних сторін. Наведені відповідачем підстави для відстрочення виконання судового рішення, не є тими виключними обставинами, які б давали підстави для відстрочення виконання судового рішення, оскільки кожна із сторін договору приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому. Учасник договору не повинен відповідати за прорахунки суб'єкта підприємницької діяльності, що уклав з ним цей договір.

Згідно зі статтею 96 Цивільного кодексу України, передбачено, що однією з ознак юридичної особи є можливість самостійно відповідати за своїми зобовязаннями. З можливістю відповідати за своїми зобовязаннями усім належним їй майном повязана можливість визнання юридичної особи банкрутом у випадку неплатоспроможності юридичної особи, тобто неможливості виконати свої зобовязання перед кредиторами. Юридична особа відповідає як за цивільні зобовязання, що виникли з договору, а також за заподіяння шкоди, в тому числі і її працівниками, такі за виконання податкових та інших зобовязань.

Юридична особа відповідає за своїми зобовязаннями усім належним їй майном, яке належить їй на праві власності.

Крім того, господарський суд Запорізької області нагадує заявнику, що ухвалами суду у даній справі від 18 квітня 2016р. було надано судом відстрочення виконання судового рішення строком на три місяці та від 25 липня 2016р. було надано судом відстрочення до 25 вересня 2016р.

Проаналізувавши підстави, викладені у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю Мелітопольські теплові мережі про відстрочення виконання судового рішення від 24.03.2016 р. у справі № 908/57/16, в порядку статті 121 ГПК України, суд відмовляє у задоволенні заяви щодо відстрочення виконання судового рішення строком на шість місяців.

Керуючись ст. ст. 22, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Мелітопольські теплові мережі у задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення від 24.03.2016 р. у справі № 908/57/16 строком на шість місяців.

Суддя С.С. Дроздова