За позовом Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", м. Київ
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Італія Україна Сервіс Міжнародний", м. Київ
про стягнення 12 913,05 грн.
Суддя О.С. Комарова
Представники сторін:
Позивач, Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", 07 липня 2016 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 491/юр від 04.07.2016 року до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Італія Україна Сервіс Міжнародний", про стягнення 12 913,05 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 року у справі № 910/12459/16 позовні вимоги Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Італія Україна Сервіс Міжнародний" на користь Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" грошові кошти: основного боргу - 10 057,50 грн., втрат від інфляційних процесів - 1959,80 грн., 3% річних - 397,05 грн. та судовий збір - 1324,78 грн., в іншій частині позову відмовлено.

Судом встановлено, що при вирішенні спору та винесенні рішення від 20.09.2016 року не було розглянуто клопотання Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" про повернення з Державного бюджету України 449,00 грн. судового збору, викладене в пункті 4 прохальної частини позовної заяви № 491/юр від 04.07.2016 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" про повернення з Державного бюджету України 449,00 грн. судового збору підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 88 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо: 1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення; 2) не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

Додаткове рішення - засіб виправлення неповноти судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом. При цьому неповнота судового рішення шляхом прийняття додаткового рішення (ухвали) не може бути виправлена щодо позовних вимог, з яких судом прийнято рішення. Така неповнота може бути усунена лише в процедурі перегляду рішення. Тобто додаткове рішення (ухвала) не можуть стосуватися тих вимог, щодо яких суд ухвалив рішення.

Відповідно до пункту 13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" прийняття додаткового рішення (стаття 88 ГПК України) за заявою сторони, прокурора, який брав участь у процесі, або за ініціативою суду здійснюється, як правило, тим же суддею (складом суду), що приймав первісне рішення, за винятком випадків, коли це неможливо з об'єктивних причин (звільнення судді, відсутність його у зв'язку з відпусткою, захворюванням тощо). Якщо на рішення суду подано апеляційну або касаційну скаргу і водночас подано заяву про прийняття додаткового рішення, суд повинен спочатку розглянути відповідну заяву, а потім надіслати справу для перегляду до суду вищої інстанції.

За приписами п. 5.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 року № 7, питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору.

У відповідності до положень ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Статтею 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2016 року становить 1378,00 грн.

Як визначено нормами Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1378,00 грн.) та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати (206 700,00 грн.).

Так, позивач при зверненні до суду із заявленими позовними вимогами повинен був сплатити судовий збір в розмірі 1378,00 грн., а сплатив в розмірі 1827,00 грн. про що свідчить наявне в матеріалах справи платіжне доручення № 2186 від 26.08.2014 року.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

В ч. 2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Таким чином, суд дійшов висновку, що клопотання Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" про повернення з Державного бюджету України 449,00 грн. судового збору є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, у зв'язку з чим позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України зайво сплачений судовий збір в розмірі 449,00 грн., перерахований платіжним дорученням № 2186 від 26.08.2014 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 910/12459/16.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 88 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Клопотання Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" про повернення з Державного бюджету України 449,00 грн. судового збору задовольнити.

2. Повернути Комунальному підприємству "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (; адреса: 03190, м. Київ, вул. М.Кирпоноса, 10/8) з Державного бюджету України зайво сплачений судовий збір в розмірі 449,00 грн. (чотириста сорок дев'ять гривень), перерахований платіжним дорученням № 2186 від 26.08.2014 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 910/12459/16. Видати наказ.

3. Копію додаткового рішення надіслати сторонам у справі №910/12459/16.

Додаткове рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 23.09.2016 року.

Суддя О.С. Комарова