РІШЕННЯ

28 вересня 2016 року Справа № 913/1002/16

Провадження № 9/913/1002/16

за позовом Комунального підприємства «Лисичанськміськсвітло», м. Лисичанськ Луганської області

до Комунального підприємства «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора № 1», м. Лисичанськ Луганської області

про стягнення 1 992 806 грн. 64 коп.

суддя Ворожцов А.Г.,

секретар судового засідання Богуславська Є.В.,

у засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 1 від 01.09.2016,

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 13 від 11.01.2016,

в с т а н о в и в:

суть спору: позивачем, КП «Лисичанськміськсвітло», заявлено вимогу про стягнення з відповідача, КП «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора № 1», заборгованості за виконані роботи за договорами №№ 35-53 від 03.05.2012 у розмірі 1 992 806,64 грн.

У судове засідання прибули повноважні представники сторін у справі.

Відповідач, КП «Лисичанська ЖЕК № 1», з вимогами позивача не погодився, про що виклав у запереченнях від 26.09.2016 № 540, суть якого полягає у наступному.

Умовою п. 5.3 договору передбачено, що відповідач має самостійно сплачувати виконані роботи на підставі підписаних актів згідно з фактичним надходженням грошових коштів від населення.

Таким чином, відповідач щоденно перераховує кошти на рахунок позивача в тій кількості, яка надійшла на окремий рахунок від населення, однак, у процентному відношенні ці кошти складають приблизно 65% оплати за відповідними актами, тому й роботи (послуги) виконуються позивачем не в повному обсязі.

Матеріали справи містять акти звірення розрахунків, в останньому акті станом на 01.07.2016 відповідач визнав заборгованість частково в сумі 1 915 651,55 грн.

Крім того, акти виконаних робіт не містять відомостей про обсяг та характер робіт, що суперечить вимогам ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідач додав, що у нього немає фінансової можливості сплачувати 100% коштів, які зазначені у відповідних актах, підприємство відповідача є збитковим.

Оцінивши обставини справи, вислухавши доводи учасників судового процесу, судом встановлено наступне.

03 травня 2012 року між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) було укладено підрядні договори на технічне обслуговування та ремонт ліфтів №№ 35-53 (том справи 1, а.с. 9-46) (далі - договори), відповідно до яких відповідач доручив, а позивач взяв на себе зобов'язання з організації і виконання робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів на об'єктах відповідача за відповідними адресами.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2, 5.3 цих договорів у кінці поточного місяця позивач мав надавати відповідачу акти виконаних робіт із зазначенням їх вартості, на підставі яких відповідач мав самостійно оплачувати ці роботи не пізніше 10-го числа наступного місяця.

Позивач виконав свої договірні зобов'язання за період з січня 2015 року по серпень 2016 року на загальну суму 1 999 354,40 грн., що підтверджується підписаними сторонами відповідними актами прийняття-здавання робіт, наявними у матеріалах справи (том справи 1, а.с. 70-259; том справи 2, а.с. 1-171).

Матеріали справи містять виставлені позивачем рахунки на оплату виконаних робіт (том справи 1, а.с. 51-69).

У порушення умов договорів відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати вартості виконаних робіт не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у загальній сумі 1992 806,64 грн., що підтверджується матеріалами справи.

З викладених вище підстав позивач звернувся до суду з даним позовом.

Під час судового розгляду справи доказів повної або часткової сплати суми боргу відповідачем надано не було.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання не допускається, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт неналежного виконання відповідачем умов укладених між сторонами у справі підрядних договорів. Обовязок з оплати вартості виконаних робіт відповідачем своєчасно та у повному обсязі виконаний не був, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 1992 806,64 грн.

Щодо доводів відповідача, викладених у письмових поясненнях, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

У спірних договорах сторони визначили вартість робіт, крім того, домовились, що відповідач має сплатити виконані роботи на підставі підписаних актів.

Матеріали справи містять копії належним чином оформлених сторонами актів, жодних заперечень проти виконання робіт або доказів їх неналежного виконання відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

З урахуванням викладеного вище, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та її обставинами, а тому підлягають повному задоволенню з віднесенням на відповідача витрат зі сплати судового збору згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 22, 44, 49, 75, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача, Комунального підприємства «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора № 1», 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Сосюри (вул. Свердлова), буд. 328, код 03363677, на користь позивача, Комунального підприємства "Лисичанськміськсвітло", 93110, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Круглова, буд. 2-А, код 03339816, заборгованість в сумі 1992806,64 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 29892,10 грн., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо не було подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.09.2016.

Суддя А.Г. Ворожцов