РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2016Справа №910/15705/16
За позовом Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН"

до Державного підприємства "Севастопольське авіаційне підприємство"

про стягнення 229 072,15 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Рубець В.М. (довіреність № 5384 від 30.12.2015)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Севастопольське авіаційне підприємство" (відповідач) про стягнення заборгованості 229 072,15 грн. за договором № 54-75/13/364-13 від 23.09.2013.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за Договором № 54-75/13/364-13 від 23.09.2013 в частині повної та своєчасної оплати за виконані позивачем роботи з ремонту авіаційно-технічного майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2016 порушено провадження по справі № 910/15705/16 та призначено її до розгляду на 15.09.2016.

13.09.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі а також пояснення щодо направлення листа від 19.12.2013 № 184ф.

В судове засідання 15.09.2016 з'явився представник позивача, надав суду для огляду оригінали документів та пояснення по суті позовних вимог, підтримав вимоги з підстав викладених в позові, просив суд їх задовольнити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2016 розгляд справи відкладено на 27.09.2016 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

23.09.2016 та 27.09.2016 від позивача через відділ діловодства суду надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

У судовому засіданні 27.09.2016 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 27.09.2016 не з'явився, відзиву на позов та витребувані судом документи не надав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином. Інформацію про час та місце засідання було розміщено на офіційному веб-порталі "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/) (до матеріалів справи долучено роздруківку із сайту).

Статтею 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно до п. 5 листа Вищого господарського суду від 05.06.2014 № 01-06/745/2014 "Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1 - 4 пункту 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" (у редакції інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14).

Так, відповідно до підпункту 4 пункту 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" (у редакції інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14) за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 27.09.2016 відповідно до ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

23.09.2013 між Державним підприємством "Севастопольське авіаційне підприємство" (далі - замовник) та Державним підприємством "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" (далі - виконавець) укладено договір № 54-75/13/364-13 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобов'язується надати послуги замовнику з капітального ремонту авіаційно-технічного майна в кількості і номенклатурі, що зазначені в Додатку №1 до Договору, а замовник зобов'язується поставити виконавцю ремфонд авіатехніки і оплатити вартість послуг відповідно до умов даного Договору.

Відповідно до п. 2.1 договору, ціна послуг і загальна сума договору зазначаються в Додатку № 1 до Договору.

Згідно з п. 3.1. Договору в редакції протоколу розбіжностей, замовник оплачує вартість послуг шляхом переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 10 банківських днів після повідомлення про завершення ремонту і виставлення рахунку виконавцем. Кінцевий розрахунок здійснюється за договірною ціною, яка визначається з урахуванням висновку відповідного Воєнного представництва МО України шляхом аналізу собівартості робіт, важкості їх виконання і розгляду розрахунково-калькуляційних матеріалів, сформованих виконавцем на основі фактичних затрат, пов'язаних з виконанням обов'язків за даним Договором.

Доставка майна для надання послуг на склад виконавця виконується силами за рахунок виконавця. Доставка майна після надання послуг на склад замовника виконується силами за рахунок замовника (п. 4.1 Договору).

Згідно з п. 4.4 Договору, датою поставки майна для надання послуг і після надання послуг вважається дата підписання представниками сторін Актів приймання-передачі майна.

Положеннями п. 4.8. Договору встановлено, що протягом 5 календарних дні з моменту передачі виконавцем замовнику майна після надання послуг, сторони підписують Акт приймання-передачі наданих послуг на загальну суму наданих послуг.

Відповідно до п. 10.2 Договору, останній вступає в вислу з дня його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по Договору.

На виконання умов договору між сторонами підписано Додаток № 1 до Договору - Специфікацію, відповідно до якої сторони погодили назву майна, яке підлягає ремонту, його кількість, та ціну за послуги з виконання робіт. Так, сторонами визначено, що загальна вартість послуг становить 855 816,00 грн. з ПДВ.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 229 072,15 грн. за виконані роботи, які не були оплачені відповідачем.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду, а тому права та обов'язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 61 Цивільного кодексу України.

Пункт 1 статті 837 Цивільного кодексу України визначає, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 19.12.2016 вих. № 184ф позивач повідомив відповідача про закінчення виконання ремонту силових установок АІ-9В № 3112, №045, № 260, № 221 та просив направити представника з відповідними документами і транспортом для отримання готової продукції.

25.12.2013 відповідачем, у відповідності до умов Договору, авіаційно-технічне майно, яке було передане для ремонту, що підтверджується накладною № 337 від 24.12.2013 та Актом приймання-передачі майна №25-12/13 від 25.12.2015.

Так, зі змісту Акту приймання-передачі майна № 25-12/13 від 25.12.2013 вбачається, що представник позивача передав майно, а саме: силові установки АІ-9В № 3112, №045, № 260, № 221 представнику відповідача після виконаного ремонту відповідно до умов Договору.

Зазначений Акт приймання-передачі майна № 25-12/13 від 25.12.2013 підписаний уповноваженими представниками сторін.

Крім того, як підтверджується матеріалами справи, 30.05.2014 між сторонами підписано Акт приймання-передавання наданих послуг по Договору, у якому сторони зафіксували, що виконавець виконав капітальний ремонт допоміжних силових установок АИ-9В № 3112, №045, № 260, № 221; сума, яка підлягає перерахуванню замовником на рахунок виконавця становить 855 816,00 грн.; за результатами виконаних робіт сторони претензій не мають.

Акт приймання-передавання наданих послуг підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

11.06.2014 позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату № 122 на суму 855 816,00 грн.

Також матеріали справи місять підписаний між сторонами Акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого відповідач підтвердив заборгованість перед позивачем у розмірі 855 816,00 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строк оплати встановлений сторонами у п. 3.1 Договору - замовник оплачує вартість послуг шляхом переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 10 банківських днів після повідомлення про завершення ремонту і виставлення рахунку виконавцем.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що Державним підприємством "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" було направлено Державному підприємству "Севастопольське авіаційне підприємство" заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 14.08.2015 вих. № 2736, відповідно до якої станом на 14.08.2015 відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 855 816,00 грн., яка виникла на підставі Договору № 54-75/13/364/13, а у позивача наявна заборгованість перед відповідачем за договорами № 56-80/13/177-13 та № 56-53/13/243-13.

Зважаючи на наявність зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, позивач повідомив відповідача, що на підставі ст. 601 ЦК України припинилися зобов'язання на суму 76 264,00 грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за договором від 23.09.2013 № 54-75/13/364-13 та за договором від 01.02.2013 № 56-80/13/177-13, а також припинилися зобов'язання на суму 550 479,85 грн. за договором від 23.09.2013 № 54-75/13/364-13 та від 17.06.2013 № 56-53/13/243-13.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 статті 203 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Згідно наведеної заяви, за наслідками зарахування зустрічних однорідних вимог, розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає 229 072,15 грн.

Відповідач вищевстановлених судом обставин не спростував, доказів в спростування наведених позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог обставин не надав.

Згідно із ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на встановлені судом обставини, наявні в матеріалах справи докази, оскільки, невиконане зобов'язання за договором № 54-75/13/364-13 від 23.09.2013 у сумі 229 072,15 грн. підтверджується матеріалами справи, а відповідачем заявлених вимог не спростовано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 229 072,15 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" до Державного підприємства "Севастопольське авіаційне підприємство" про стягнення 229 072,15 грн. підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір за розгляд справи, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Севастопольське авіаційне підприємство" (99054, м. Севастополь, вул. Льотчиків, буд. 2, код 07705790) на користь Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" (41601, Сумська обл., м. Конотоп, вул. Рябошапка, буд. 25, код 12602750) 229 072,15 грн. основного боргу та 3 436,08 грн. витрат зі сплати судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 03.10.2016.

Суддя С.О. Турчин