ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2016 р.Справа № 916/4024/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гладишевої Т.Я.,

суддів Головея В.М., Савицького Я.Ф.,

секретар судового засідання Селиверстова М.В.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 28.09.2016:

від позивача ОСОБА_1, за довіреністю

від відповідачів ОСОБА_2, за довіреністю (Державне підприємство Одеський морський торговельний порт), ОСОБА_3, за довіреністю (Одеська міська рада)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРО СЕРВІС

на рішення Господарського суду Одеської області від 25.07.2016

по справі № 916/4024/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРО СЕРВІС

до відповідачів: Державного підприємства Одеський морський торговельний порт та Одеської міської ради

про усунення перешкод у користуванні майном та розірвання договору оренди

У судовому засіданні 28.09.2016 згідно ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю ЄВРО СЕРВІС (далі також ТОВ ЄВРО СЕРВІС, Товариство, позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства Одеський морський торговельний порт (далі також ДП ОМТП, Порт, відповідач-1) та Одеської міської ради (далі також ОМР, Рада, відповідач-2), в якій просило (з урахуванням уточнень) визнати припиненим за законом договір від 23.12.1999 за №КД-145, укладений між ОМР та ДП ОМТП, на право тимчасового користування земельною ділянкою площею 14572 кв.м за адресою: ОСОБА_4, 16, в частині оренди земельної ділянки розміром 0,3777 га, кадастровий номер :019:0015 за адресою: м. Одеса, ОСОБА_4, 16, а також зобовязати ДП ОМТП не чинити перешкод ТОВ Євро Сервіс в користуванні майном нежилими будівлями номер 16 по вулиці Дача Ковалевського, в місті Одесі, які складаються з: нежитлової будівлі під літерою А, нежитлової будівлі під літерою Б, загальною площею 198,8кв.м., які розташовані на земельній ділянці 0,3777 га, кадастровий номер :41:019:0015.

У правове обґрунтування позову Товариство послалось на ст. ст. 377, 391 ЦК України, ст.ст. 6, 120, 141 ЗК України, ст. 7, 31 Закону України «Про оренду землі».

Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.07.2016 по справі № 916/4024/15 (суддя Зайцев Ю.О.) відмовлено у задоволенні позову ТОВ ЄВРО СЕРВІС до відповідачів: Державного підприємства Одеський морський торговельний порт, Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном та розірвання договору оренди.

Рішення суду мотивовано необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ ЄВРО СЕРВІС звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило вказане рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. При цьому, скаржник послався на неправильне застосування судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи. Так, Товариство вказало, зокрема, на невідповідність викладених у мотивувальній та резолютивній частинах висновків суду щодо позовних вимог; залишення судом поза увагою позовної вимоги про зобовязання ДП ОМТП не чинити перешкод ТОВ Євро Сервіс в користуванні зазначеними нежилими будівлями.

У судовому засіданні від 28.09.2016 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, представники відповідачів просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, надавши оцінку всім обставинам справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши представників сторін, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Місцевим господарським судом правильно встановлено та підтверджено в процесі перегляду справи апеляційним господарським судом, що 23.12.1999 між Одеською міською радою (Виконком) та Державним підприємством Одеський морський торговельний порт (Землекористувач) було укладено договір № КД-145 на право тимчасового користування землею, згідно п. 1.1. якого ОМР на підставі ст.ст. 3, 10 Земельного кодексу України надає, а Землекористувач приймає у строкове користування земельну ділянку, загальною площею 14572 кв.м по вул. Дача Ковалевського, 16, за рахунок земель міста згідно плану тимчасового землекористування, який додається.

Пунктом 1.2 вказаного договору передбачено, що земельна ділянка загальною площею 14572 кв.м, у тому числі:

- земельна ділянка площею 12941 кв.м по вул. Дача Ковалевського, 16, надається у тимчасове довгострокове користування, строком до 25 років, для експлуатації дитячого оздоровчого табору «Юний моряк»;

- земельна ділянка площею 1631 кв.м надається у тимчасове короткострокове користування, строком до 3 років, але не пізніше початку розвитку реконструкції транспортних магістралей по вул. Дача Ковалевського (загальною площею 1385 кв.м) і по вул. Довга (площею 246 кв.м) для експлуатації дитячого оздоровчого табору «Юний моряк».

Договір на право тимчасового користування землею від 23.12.1999 № КД-145 зареєстрований у книзі записів договорів на право тимчасового користування землею ( у т.ч. на умовах оренди) 23.12.1999 за № 233.

05.07.2012 між Одеським приватним навчально-виховним комплексом Дошкільний навчальний заклад спеціалізована загальноосвітня школа I-III ступенів ХАБАД (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЄВРО СЕРВІС (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого вказаний навчальний заклад продав та передав у власність, а ТОВ ЄВРО СЕРВІС купив та прийняв у власність нежилі будівлі номер 16 по вулиці Дача Ковалевського в місті Одесі загальною площею 198,8 кв.м., які розташовані на земельній ділянці 0,3777 га, кадастровий номер 0:41:019:0015. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за № 406.

Як свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.07.2015, за ТОВ ЄВРО СЕРВІС 01.07.2015 зареєстровано право приватної власності на нежилі будівлі, розташовані за вищевказаною адресою, загальною площею 198,8 кв.м.

Звертаючись із вказаною вище позовною заявою, ТОВ ЄВРО СЕРВІС зазначило, що земельна ділянка, площею 0,3777 га, кадастровий номер :41:019:0015, на якій розташовані нежилі будівлі за адресою м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 16, що належать ТОВ ЄВРО СЕРВІС, є також предметом Договору № КД-145 від 23 грудня 1999 року на право тимчасового користування земельної ділянкою, площею 14 572 кв.м. У звязку з тим, що ТОВ ЄВРО СЕРВІС придбало у власність вказані нежилі будівлі, на думку позивача, до нього перейшло право користування зазначеною земельною ділянкою, площею розміром 0,3777 га, а існування договору на право тимчасового користування земельною ділянкою від 23 грудня 1999 року № КД-145 порушує право користування та право оренди Товариства, тому, як вважає позивач, цей договір повинен бути визнаний припиненим. Також ТОВ ЄВРО СЕРВІС вказав, що на замовлення Порту охоронним підприємством ТОВ «Макс-Безпека», згідно договору від 05.05.2014 № КД-19016 здійснюється охорона майна на території розташування придбаних позивачем приміщень, однак Товариству не було надано письмових дозволів на вільний доступ до свого майна, що перешкоджає користуванню згаданими нежилими будівлями та земельною ділянкою.

Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

За приписами ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У п. 2.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» розяснено, що відповідно до частини другої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок (будівлю, споруду), що знаходяться на земельній ділянці, наданій у користування, до набувача переходить право користування відповідною земельною ділянкою в тому ж обсязі, що був у попереднього землекористувача. Отже, якщо попередній власник житлового будинку (будівлі, споруди) користувався земельною ділянкою, на якій розміщено відповідне нерухоме майно на підставі договору оренди, новий власник може вимагати переоформлення права користування земельною ділянкою на своє ім'я в установленому законом порядку, в тому числі з додержанням вимог згаданих Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень" і статті 125 ЗК України, яка пов'язує виникнення права на земельну ділянку з моментом державної реєстрації відповідного права. Він за необхідності може звернутися до господарського суду також з позовом про визнання за ним права користування земельною ділянкою (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).

Тобто, з вищезазначеного випливає, що для набуття права користування на земельну ділянку, на якій розміщені обєкти нерухомості, на які набувається право власності, таке право повинно бути в особи, яка відчужує нерухомість.

Проте, згідно наявних в матеріалах справи відповідей Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 11.06.2014 № 01-18/785-09-02 та від 17.06.2014 № 01-18/785/2-09-02, відповідач-2 не приймав рішень щодо надання дозволу Одеському приватному навчально-виховному комплексу Дошкільний навчальний заклад спеціалізована загальноосвітня школа I-III ступенів ХАБАД або Товариству з обмеженою відповідальністю ЄВРО СЕРВІС на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 16.

Крім того, відповідно до відповіді прокуратури Одеської області на повідомлення суду про наявність ознак кримінального правопорушення, згідно листа управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області від 11.12.2015р. №10-1505-99.15-2820/15.15, відомості щодо реєстрації земельної ділянки, розташованої по вул. вул. Дача Ковалевського, 16, в м. Одесі, кадастровий номер: :41:019:0015, та права власності (користування) на неї, відсутні.

Матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про наявність у Одеського приватного навчально-виховного комплексу Дошкільний навчальний заклад спеціалізована загальноосвітня школа I-III ступенів ХАБАД, як попереднього власника придбаних ТОВ ЄВРО СЕРВІС нежилих будівель номер 16 по вулиці Дача Ковалевського в місті Одесі загальною площею 198,8 кв.м, які розташовані на земельній ділянці 0,3777 га, кадастровий номер 0:41:019:0015, набуття права користування даною земельною ділянкою.

Відтак, позивач необґрунтовано посилається на ч. 1 ст. 377 ЦК України та ч. 2 ст. 120 ЗК України, як на правову підставу заявленого позову, оскільки даними положеннями передбачено перехід відповідного права на земельну ділянку до нового власника обєкту нерухомості, розташованого на цій ділянці, саме в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Що стосується обраного пособу захисту своїх прав та законних інтересів, судова колегія зазначає наступне.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст. 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною ч.1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч.1 ст.631 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 202 ГК України встановлено, що господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов'язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 141 ЗК України передбачено перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою, а саме: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

За положеннями ч.ч. 2, 3 ГК України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Отже, належним способом захисту свого права та/або інтересу слід вважати спосіб, який прямо передбачений законом або спеціальною нормою, аналіз якої дає змогу обрати такий спосіб захисту, що забезпечує виконання її приписів та спрямований на поновлення порушеного цивільного права чи законного інтересу позивача.

Одна з позовних вимог по даній справі визначена ТОВ ЄВРО СЕРВІС як визнання припиненим за законом укладеного між відповідачами договору на право тимчасового користування земельною ділянкою від 23.12.1999 за № КД-145,

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що обраний Товариством спосіб захисту - визнання зобовязання припиненим в судовому порядку на вимогу особи, яка не є стороною вказаного договору - не ґрунтується на законі або вказаному договорі.

Згідно з п. 34 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються виключно на пленарному засіданні ради - сесії.

Як встановлено судом, позивач є власником нежитлових будівель номер 16 по вулиці Дача Ковалевського в місті Одесі загальною площею 198,8 кв.м., тобто позивач може звернутися до Одеської міської ради із клопотанням стосовно відведення земельної ділянки для обслуговування вказаних нежитлових будівель.

Що стосується позовної вимоги ТОВ ЄВРО СЕРВІС про зобовязання ДП ОМТП не чинити перешкод Товариству в користуванні майном нежилими будівлями номер 16 по вулиці Дача Ковалевського, в місті Одесі, які складаються з: нежитлової будівлі під літерою А, нежитлової будівлі під літерою Б, загальною площею 198,8кв.м, які розташовані на земельній ділянці 0,3777 га, кадастровий номер :41:019:0015, судова колегія зазначає нижче викладене.

З матеріалів справи вбачається та підтверджується поясненнями відповідача-1, що 05.05.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Безпека» (Охорона) та Державним підприємством Одеський морський торговельний порт (Замовник) укладено договір № КД-19016 про охорону обєкту, за умовами якого Замовник передає, а Охорона приймає на себе обовязки щодо охорони обєкту та розташованого на його території майна, які зазначені у дислокації та переліку майна, що передається під охорону (додатки 1, 3 до договору).

Згідно п.п. 1.2, 2 цього договору до обовязків охорони входить здійснення на обєкті запровадженого Замовником пропускного режиму, у тому числі не допускати проникнення сторонніх осіб на обєкт, а також несанкціоновані Замовником перебування його працівників на обєкті у невизначений Замовником час; робити відповідні записи в «Журналі прийому-передачі чергування».

Цей договір укладається строком на один рік і набуває чинності з дня його підписання (п. 1 Прикінцевих положень).

Обєктом, що підлягає охороні, відповідно до додатку № 1 до вказаного договору, є дитячий оздоровчий табір «Юний моряк».

Матеріали справи містять копії відповідного журналу з відмітками, що свідчать про те, що співробітники ТОВ «Макс Безпека» не перешкоджали в доступі на територію названого табору працівникам позивача. Доказів протилежного позивачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ТОВ ЄВРО СЕРВІС.

Доводи Товариства, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються вищевикладеним.

З огляду на викладене, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101 103, 105 ГПК України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області від 25.07.2016 по справі № 916/4024/15 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 03.10.2016.

Головуючий суддя: Т.Я. Гладишева

Суддя: В.М. Головей

Суддя: Я.Ф. Савицький