номер провадження справи 7/98/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2016 Справа № 908/1937/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Солекс, м.Запоріжжя

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Агропромислова компанія, м. Мелітополь, Запорізька область

Суддя Кутіщева Арнет Н.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 08/10-01 від 08.10.2015р.

від відповідача: не зявився.

До господарського суду Запорізької області звернувся позивач з позовною заявою про стягнення суми 263530 грн. 18 коп. заборгованості за договором № 24/06 від 24.06.2016р.

Ухвалою суду від 25.07.2016р. порушено провадження по справі, судове засідання призначено на 03.09.2016р. Ухвалою суду від 28.07.20126р. було виправлено описку, допущену в даті судового засідання. Судове засідання призначено на 03.08.2016р. Судове засідання відкладалось до 19.09.2016р., 26.09.2016р. З метою надання сторонам додаткового часу для належної підготовки до судового засідання та надання всіх витребуваних документів, суд вважає за необхідне відкласти судове засідання в межах строку передбаченого ст. 69 ГПК України.

Ухвали суду були направлені на адреси сторін, в установленому законом порядку та в строк.

Судовий процес ведеться без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу за клопотанням представника позивачів.

Представник відповідача в судове засідання не зявився повторно. Відповідач, про причини неявки свого представника суд не повідомив.

Згідно п. 1.8 постанови пленуму ВГСУ Про деякі питання практики застосування ГПК України, 3.9.2. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд, з урахуванням обставин конкретної справи, може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника, згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК (1798-12), з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК) ( 1798-12), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови. (П.п. 3.9.2 п.п. 3.9 п 3 доповнено абзацом згідно з Постановою Вищого господарського суду N 3 (v0003600-13 ) від 16.01.2013).

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд попереджав сторони, що відповідно до ст. 28 ГПК України, сторони (керівники) зобовязані забезпечити явку представників в судове засідання, або особисто прийняти участь в судовому процесі.

Крім того, неявка в судове засідання представників сторін не звільняє сторони від обовязку і не позбавляє можливості надати необхідні матеріали, які судом витребувані чи сторони хотіли б надати до справи.

Спір розглядається згідно зі ст. 75 ГПК України, по наявних у справі матеріалах.

Представником позивача, в судовому засіданні, продовженому 19.09.2016р., подана заява про зміну обґрунтування та уточнення розміру (збільшення) позовних вимог.

Заява подана згідно зі ст. 22 ГПК України, судом прийнята до розгляду.

Представником позивача, в судовому засіданні 26.09.2016р., подана уточнена заява про зміну обґрунтування та уточнення розміру позовних вимог. Згідно даної заяви позивач просить суд в частині стягнення суми основного боргу в сумі 260 235 грн. 91 коп. провадження по справі припинити, в звязку з погашення відповідачем суми основного боргу та стягнути з відповідача 13039 грн. 80 коп. пені.

Заява подана згідно зі ст. 22 ГПК України, судом прийнята до розгляду та задоволена.

Представник відповідача в судове засідання не зявився повторно, про причини неявки суд не повідомив.

Заява подана згідно зі ст. 22 ГПК України, судом прийнята до розгляду та задоволена.

Судовий процес вівся без застосування технічних засобів фіксації судового процесу за клопотанням представника позивача.

Суд прийшов до висновку щодо можливості розгляду спору відповідно до ст.75 ГПК України, по наявних у справі матеріалах.

Розгляд справи закінчено 26.09.2016р. оголошенням рішення суду в повному обємі в присутності представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ «Агрофірма «Солекс» (надалі - позивач) та ПРАТ «Агропромислова компанія» (надалі - відповідач) був укладений договір поставки № 24/06 від 24 червня 2016 року (надалі - договір).

Згідно умовам договору позивач повинен був поставити, а відповідач прийняти та оплатити пшеницю фуражну врожаю 2015 року, в кількості 80 тонн.

Загальна сума договору складала 311200грн.00коп.

Згідно п.2.7 договору, відповідач повинен був оплатити повну вартість соняшника протягом 5 банківських днів з моменту поставки товару, можлива часткова оплата товару.

Позивач належним чином виконав свої зобов'язання по договору, що підтверджується наступними документами: видаткова накладна № РН-2706001 від 27.06.16 з товаро-транспортною накладною № 91 від 27.06.16р. р. на загальну суму 118 995,23 грн. за 30,590 тонн пшениці; видаткова накладна № РН-2806001 від 28.06.16 з товаро-транспортною накладною № 92 від 28.06.16р. на загальну суму 118 995,23 грн. за 30,590 тонн пшениці; видаткова накладна № РН-2906001 від 29.06.16 з товаро-транспортною накладною № 93 від 29.06.16р. на загальну суму 42 245,45 грн. за 10,860 тонн пшениці. Всього було відвантажено 72,040 тонн пшениці на загальну суму 280 235,91 грн.

Відповідач неналежним чином виконав свої зобов'язання за договором.

На момент звернення позивача з позовом до суду, заборгованість відповідача перед позивачем складала 260235 грн. 91коп.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

На момент розгляду спору по суті сума основного боргу погашена відповідачем в повному обємі.

Враховуючи заяву позивача, провадження по справі в частині стягнення суми в розмірі 260 235 грн. 91 коп. слід припинити в звязку з відсутністю предмету спору. Судовий збір в цій частині покласти на відповідача, так як борг погашено після звернення позивача до суду.

Згідно ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ч. 2 ст. 216 ГК України, застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Згідно ч. 1 ст. 218 ГК України - підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Згідно п.4.1 договору, у випадку порушення термінів оплати відповідач зобов'язаний сплатити покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який нараховується пеня, від вартості несплаченого товару за кожний день прострочення.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, судом встановлено, що сума пені в розмірі 13039грн. 80 коп. предявлена обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частково задоволенню в частині стягнення пені в розмірі 13039грн. 80 коп. В частині стягнення 260235грн. 91 коп. провадження по справі слід припинити.

Відповідно до вимог ст.49 ГПК України, судовий збір слід покласти на відповідача, так як спір з його вини доведено до судового розгляду і сума основного боргу погашена відповідачем після подачі позовної заяви до суду.

Керуючись ст.ст. 173, 193, 232 ГК України, ст. ст. 3, 22, 28, 33, 34, 43, 49, 75, п. 1.1 ст. 80, ст.ст.82, 84, 85, 87 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Солекс до Приватного акціонерного товариства Агропромислова компанія задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Агропромислова компанія, м.Мелітополь, Запорізька область, вул. Кірова, 175 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Солекс, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 151-а () 13039 (тринадцять тисяч тридцять девять) грн. 80 коп. пені, 4099 (чотири тисячі девяносто девять) грн. 14 коп. судового збору.

Видати наказ.

В частині стягнення суми основного боргу в розмірі 260 235грн. 91 коп. провадження по справі припинити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Присутньому в судовому засіданні представнику позивача судом розяснено ст. 87 ГПК України.

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет