ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2016 р. Справа № 914/1906/14

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого судді: Данко Л.С.,

Суддів: Галушко Н.А.,

ОСОБА_1,

При секретарі судового засідання: Кіт М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Компанія «Ензим» від 11.07.2014 р. (01-05/3290/14 від 15.07.2014 р.),

на рішення Господарського суду Львівської області від 25 червня 2014 року

у справі № 914/1906/14 (суддя Шпакович О.Ф.),

порушеній за позовом

Позивача: Приватного акціонерного товариства «Компанія «Ензим», м. Львів,

До відповідача: Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», м. Львів,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління», м. Львів,

Про визнання відсутнім у Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» права на анулювання погодження проекту ліміту на скид забруднювальних речовин Приватного акціонерного товариства «Компанія «Ензим» № 1645 від 26 березня 2012 року та стягнення судового збору.

За участю представників сторін:

від апелянта/позивача: не прибув;

від відповідача: ОСОБА_2 п/к за довіреністю № 01-7098 від 31.12.2015 р. (довіреність видана на один рік), ОСОБА_3 п/к за довіреністю № 01-4938 від 30.08.2016 р. (довіреність видана на один рік),

від третьої особи: не прибув.

Права та обовязки сторін визначені ст. ст. 20, 22, 27, 28 ГПК України представникам розяснені та зрозумілі. Заяв та клопотань про відвід суддів не надходило.

Представниками відповідача подано письмове клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Відповідно до протоколу розподілу справ КП «Документообіг господарських судів» від 15.07.2014 р., дану справу розподілено до розгляду судді доповідачу Данко Л.С.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 16.07.2014 р. у склад колегії для розгляду справи № 914/1906/14 Господарського суду Львівської області введено суддів Давид Л.Л. та Якімець Г.Г.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.07.2014 року апелянту поновлено строк на подання апеляційної скарги та ухвалою суду від 16.07.2014 р. прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Компанія «Ензим» від 11.07.2014 р. (01-05/3290/14 від 15.07.2014 р.) до провадження та розгляд скарги призначено на 06.08.2014 року, про що сторони та третя особа були належним чином повідомлені рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (докази оригінали повідомлень про вручення знаходяться в матеріалах справи), (том І, а. с. 153-155).

Розпорядженням в. о. голови Львівського апеляційного господарського суду від 04.08.2014 р. склад колегії змінено, замість судді Якімець Г.Г. введено суддю Гриців В.М.

Враховуючи принцип незмінності судді встановлений п. 3 ч. 4 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (зміна складу колегії суддів) розгляд даної справи починається заново. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених ст. 69 ГПК України строків вирішення спору (п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. № 6 Про судове рішення).

З підстав зазначених в ухвалах Львівського апеляційного господарського суду від 06.08.2014 р., від 01.10.2014 р. та від 15.10.2014 р. розгляд справи було відкладено, про що сторони та третя особа були належним чином повідомлені рекомендованою кореспонденцією згідно Інструкції з діловодства в господарських судах України.

20.10.2014 р. розпорядженням в. о. голови Львівського апеляційного господарського суду склад колегії було змінено, замість судді Гриців В.М. введено суддю Кордюк Г.Т.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 20.10.2014 р. та від 12.11.2014 р. розгляд справи було відкладено, про що сторони та третя особа були належним чином повідомлені рекомендованою кореспонденцією згідно Інструкції з діловодства в господарських судах України.

З підстав зазначених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 р. провадження у справі було зупинено та призначено судову будівельно-технічну експертизу у даній справі.

10.12.2014 р. за вх. № 01-04/7404/14 на адресу Львівського апеляційного господарського суду від Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз поступили матеріали справи № 914/1906/14 без виконання ухвали суду та ухвалою суду від 12.12.2014 р. поновлено провадження у даній справі та розгляд справи призначено на 14.01.2015 р., про що сторони та третя особа були належним чином повідомлені рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (докази оригінали повідомлень про вручення знаходяться в матеріалах справи), (том ІІ, а. с. 3-5).

13.01.2015 р. розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду склад колегії змінився, замість судді Кордюк Г.Т. введено суддю Галушко Н.А.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 14.01.2015 р. провадження у справі повторно зупинено та призначено судову будівельно-технічну експертизу у даній справі.

13.07.2016 р. за вх. № 01-04/5209/16 на адресу Львівського апеляційного господарського суду від судового експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз поступили матеріали справи № 914/1906/14 з висновком судового експерта № 265.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ГПК України, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 14.07.2016 р. провадження у справі № 914/1906/14 було поновлено та розгляд справи призначено на 31.08.2016 р. про що сторони та третя особа були належним чином повідомлені рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (докази оригінали повідомлень про вручення знаходяться в матеріалах справи), (том ІІ, а. с. 36-38).

30.08.2016 р. розпорядженням керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду за № 559 призначено повторний автоматичний розподіл справи № 914/1906/14 та відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів вищезазначену справу розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Данко Л.С., суддів: Галушко Н.А. та Орищин Г.В.

Враховуючи принцип незмінності судді встановлений п. 3 ч. 4 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (зміна складу колегії суддів) розгляд даної справи починається заново. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених ст. 69 ГПК України строків вирішення спору (п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. № 6 «Про судове рішення»).

З підстав зазначених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 31.08.2016 р. розгляд справи відкладено на 21.09.2016 р., про що сторони та третя особа були належним чином повідомлені рекомендованою кореспонденцією згідно Інструкції з діловодства в господарських судах України.

В судове засідання, яке відбулось 21.09.2016 р. представник апелянта/позивача не прибув, про причини не прибуття суд не повідомив, був повідомлений про день, час та місце розгляду справи рекомендованою кореспонденцією згідно Інструкції з діловодства в господарських судах України.

Як вбачається з апеляційної скарги (том І, а. с. 156-160) апелянт просить рішення Господарського суду Львівської області від 25.06.2014 р. у справі № 914/1906/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Приватного підприємства «Компанія «Ензим» до Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» задовільнити, визнати відсутнім у Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» права на анулювання погодженого проекту ліміту на скид забруднювальних речовин Приватного акціонерного товариства «Компанія Ензим» реєстраційний № 1645 від 26.03.2012 р.

Від відповідача прибули два представники, через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду за вх. № 01-05/6843/16 від 20.09.2016 р. представником ОСОБА_2 подано письмові пояснення за результатами судової будівельно-технічної експертизи у справі № 914/1906/14 в яких зазначає, що експертизою підтверджено факт невідповідності даних ОСОБА_4 ліміту ПрАТ «Компанія «Ензим» фактичним даним, а відтак, й підтверджено законність вимог ЛМКП «Львівводоканал» до ПрАТ «Компанія «Ензим» про внесення відповідних змін у ОСОБА_4 ліміту, а також наявність у ЛМКП «Львівводоканал» підстав для анулювання погодження ОСОБА_4 ліміту на скид забруднюючих речовин в систему міської каналізації № 1645 від 26.03.2012 р. Представниками відповідача надано усні пояснення аналогічні викладеним у запереченні на апеляційну скаргу вх. № ЛАГС 01-04/4449/14 від 06.08.2014 р. та письмових поясненнях за результатами судової будівельно-технічної експертизи, доводи наведені у запереченнях на апеляційну скаргу та поясненнях підтримали, відтак просять рішення місцевого суд залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача в судове засідання жодного разу не прибув, про причини не прибуття суд не повідомив, був повідомлений про день, час та місце розгляду справи рекомендованою кореспонденцією з повідомлення про вручення, яке отримано 18.07.2016 р. за № 793 (том ІІ, а. с. 38) та наступними рекомендованими кореспонденціями згідно Інструкції з діловодства в господарських судах України.

Відповідно до вимог ст. 98 ГПК України, про прийняття апеляційної скарги до провадження господарський суд виносить ухвалу, в якій повідомляється про час і місце розгляду скарги. Питання про прийняття апеляційної скарги до провадження або відмову у прийнятті до провадження апеляційний господарський суд вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження апеляційної скарги.

Частиною першою ст. 102 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Як уже було зазначено вище у цій постанові, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.07.2014 р. прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Компанія «Ензим» від 11.07.2014 р. (01-05/3290/14 від 15.07.2014 р.) до провадження та розгляд скарги ухвалами суду від 06.08.2014 р. від 01.10.2014 р., від 15.10.2014 р., від 20.10.2014 р. та від 12.11.2014 р. було відкладено.

Крім того, ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 р. та від 14.01.2015 р. по справі № 914/1906/14 провадження у справі було зупинено, 14.07.2016 р. ухвалою суду провадження було поновлено та розгляд справи призначено до розгляду на 31.08.2016 р. про що сторони та третя особа були належним чином повідомлені рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (докази оригінали повідомлень про вручення знаходяться в матеріалах справи), (том ІІ, а. с. 36-38).

Та з підстав зазначених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 31.08.2016 р. розгляд справи було відкладено на 21.09.2015 р., про що сторони та третя особа були належним чином повідомлені рекомендованою кореспонденцією згідно Інструкції з діловодства в господарських судах України.

Однак, апелянт/позивач та третя особа повноважного представника в судове засідання не направили.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Разом з тим, відповідно до абз. 1 п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 ГПК України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки, явка в судове засідання представників сторін це право, а не обовязок, справа може розглядатись без їх участі, якщо незявлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до приписів ст.ст. 67 та 77 ГПК України, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010).

Крім того, в ухвалі суду від 31.08.2016 р. участь повноважних представників сторін та третьої особи судом обовязковою не визнавалася (том ІІ, а. с. 51-52).

З огляду на вищенаведене колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги по справі № 914/1906/14 та розгляду справи без участі представника позивача/апелянта та третьої особи, так як, у справі достатньо зібрано доказів для розгляду справи по суті.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, рішення Господарського суду Львівської області від 25 червня 2014 р. по справі № 914/1906/14 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25 червня 2014 р. по справі № 914/1906/14 (суддя Шпакович О.Ф.) в задоволенні позову відмовлено повністю (пункт перший резолютивної частини рішення) (том І, а. с. 131, 132-140).

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Львівської області від 25.06.2014 р. у справі № 914/1906/14, апелянт/позивач (Приватне акціонерне товариство «Компанія «Ензим») звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить рішення Господарського суду Львівської області від 25.06.2014 р. у справі № 914/1906/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Приватного підприємства «Компанія «Ензим» до Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» задовільнити, визнати відсутнім у Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» права на анулювання погодженого проекту ліміту на скид забруднювальних речовин Приватного акціонерного товариства «Компанія «Ензим» реєстраційний № 1645 від 26.03.2012 р. (том І, а. с. 156-160).

Апеляційну скаргу мотивує тим, що місцевим господарським судом при прийнятті рішення порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до незаконного та необґрунтованого рішення, відтак вважає, що дане рішення підлягає скасуванню.

Щодо порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, апелянт стверджує, що судом першої інстанції позбавлено позивача права на ознайомлення із поданими представником відповідача документам, які надані останнім на виконання вимог ухвали місцевого суду та поданням відповідних заперечень та доказів, крім того, місцевим судом було взято до уваги висновки відповідача, які потребували спеціальних знань та відповідно і прийняте рішення було на користь останнього, відтак вважає, що суд першої інстанції такими діями порушив приписи норм статей 42, 43 Господарського процесуального права України.

Щодо порушення норм матеріального права, апелянт вважає, що відмовляючи позивачу в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відсутній факт анулювання відповідачем погодження ОСОБА_4 ліміту, а зазначення у листі № 10-2426 від 29.04.2014 р., що у разі невиконання до 01.06.2014 р. вимоги про внесення змін у ОСОБА_4 ліміту (з визначенням контрольного колодязя безпосередньо перед підключенням до каналізаційного колектора Д 600мм на вул. Богданівська), погодження проекту ліміту буде анульовано, не є актом анулювання погодження, однак з таким висновком місцевого господарського суду апелянт не погоджується оскільки вважає, що для звернення до суду з вимогою про визнання відсутнім права не є обовязковим сам факт анулювання відповідачем ОСОБА_4 ліміту.

Також апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що місцевий суд в оскаржуваному рішенні виходив з того, що право відповідача на анулювання погодження проекту ліміту також передбачено п. 4.4.15 місцевих Правил приймання стічних вод у систему міської каналізації Львова (затв. рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 292 від 18.09.2002 р.), а відтак ч. 1.ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», є обовязковими до виконання, однак, на думку апелянта п.4.4.15 Правил передбачає саме анулювання ОСОБА_4 ліміту у випадку, якщо дані ОСОБА_4 не відповідають фактичним, відтак таке положення правил доводить, що єдиною підставою для анулювання погодженого проекту ліміту є встановлена невідповідність даних ОСОБА_4 ліміту фактичним, однак, в листах та інших письмових доказах відповідача наміром є здійснити анулювання погодженого проекту ліміту при невиконанні вимог щодо внесення змін до цього проекту не маючи на це жодних правових підстав.

Відповідно до наведеного, апелянт в апеляційній скарзі стверджує, що вищезазначені обставини доводять, що позивач/апелянт оспорює не право на анулювання погодженого проекту ліміту взагалі, а відсутність права на анулювання погодженого проекту ліміту на скид забруднювальних речовин ПрАТ «Компанія Ензим» реєстраційний № 1645 від 26 березня 2012 року, а відтак, відмовляючи місцевим судом в задоволенні позовних вимог позивача, не правильно застосовано п. 4.4.15 місцевих Правил, відповідно до якого право на анулювання проекту ліміту виникає тільки у разі невідповідності даних проекту фактичним, однак місцевим судом не зазначено, які дані погодженого проекту ліміту ПрАТ «Компанія Ензим» не відповідають фактичним.

Колегією суддів встановлено, що Апелянт/позивач: Приватне акціонерне товариство «Компанія «Ензим» (надалі ПрАТ «Компанія «Ензим») є юридичною особою, Ідентифікаційний код юридичної особи: 00383320, місцезнаходження юридичної особи: 79014. Львівська обл., м. Львів, Личаківський р-н, вул. Личаківська, буд. 232, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АГ № 922201 та серії АГ № 910933 (том І, а. с. 49-54, 64-66).

Відповідач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал» (надалі ЛМКП «Львівводоканал») є юридичною особою, , організаційно-правова форма: комунальне підприємство, місцезнаходження юридичної особи: 79017, Львівська обл., м. Львів, Личаківський р-н, вул. Зелена, буд. 64, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АГ № 906210 (том І, а. с. 77-79).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» (надалі «Адміністративно-технічне управління») є юридичною особою, організаційно-правова форма: комунальне підприємство, місцезнаходження юридичної особи: 79012, Львівська обл., м. Львів, вул. Сахарова, буд. 42, що підтверджується пошуком відомостей в Єдиному державному реєстрі (том І, а. с. 58-61).

З матеріалів справи вбачається, що 29.05.2014 р. Приватне акціонерне товариство «Компанія «Ензим» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовною вимогою до Львівського комунального підприємства «Львівводоканал» про визнання відсутнім у Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» права на анулювання погодження проекту ліміту на скид забруднювальних речовин Приватного акціонерного товариства «Компанія «Ензим» № 1645 від 26 березня 2012 року та стягнення судового збору, яку ухвалами суду першої інстанції від 30.05.2014 р. прийнято до розгляду, залучено до участі у справі Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» та розгляд справи було призначено на 24.06.2014 р.

В судовому засіданні місцевого господарського суду від 24.06.2014 р. за участю уповноважених представників сторін та третьої особи, судом оголошувалась перерва до 25.06.2014 р. (том І, а. с. 91).

Однак, як вбачається з протоколу судового засідання суду першої інстанції (том І, а. с. 129-130) та оскаржуваного рішення, позивач участі представника у судове засідання не забезпечив, доказів наявності поважних причин невиконання обовязкової вимоги суду не подав.

Відповідно до наведеного місцевим господарським судом було прийнято відповідне рішення по справі № 914/1906/14, однак апелянт/позивач в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення було порушено норми процесуального права, які на думку апелянта полягають у наступному, а саме, скаржник стверджує, що судом першої інстанції позбавлено позивача права на ознайомлення із поданими представником відповідача документам, які надані останнім на виконання вимог ухвали місцевого суду та поданням відповідних заперечень та доказів, крім того, місцевим судом було взято до уваги висновки відповідача, які потребували спеціальних знань та відповідно і прийняте рішення було на користь останнього, відтак вважає, що суд першої інстанції такими діями порушив приписи норм статей 42, 43 Господарського процесуального права України, однак такі твердження колегія суддів вважає надуманими та такими, що не відповідають дійсності, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з розписки сторін (том І, а. с. 91) про оголошення місцевим господарським судом перерви, позивач/апелянт в судовому засіданні, яке відбулось 24.06.2014 р., особисто був повідомлений про наступний розгляд справи, який призначений на 25.06.2014 р., однак участі в судове засіданні уповноважений представник апелянта/позивача не забезпечив та про причини не прибуття суд не повідомив.

Крім того, враховуючи позицію Вищого господарського суду України, викладену у його панові № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі. Тому неможливість представників сторін бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника можливості скористатися правами ст. 28 ГПК України та ст. 244 ЦК України.

Стаття 22 ГПК України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки, явка в судове засідання представників сторін це право, а не обовязок, справа може розглядатись без їх участі, якщо незявлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до приписів ст.ст. 67 та 77 ГПК України, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010).

Слід зазначити, що відповідно до частини 1 статі 4-3 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Виходячи з наведеного вбачається, що позивач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні та про причини не прибуття суд не повідомив, відтак, твердження в частині позбавлення апелянта/позивача на ознайомлення його із поданими відповідачем документами та подання письмових заперечень не відповідають дійсності та є надуманими.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 13.10.2009 р. між Приватним акціонерним товариством «Компанія Ензим» (абонент) та Львівським міським комунальним підприємством «Львівводоканал» було укладено Договір №300058 (том І, а. с. 67-69, 232-234), (надалі договір 1).

Даним договором сторони врегулювали відносини стосовно водопостачання (Відповідачем) обєктів Позивача на вулиці Личаківська, 232 (міста Львова) та скиду Позивачем (і приймання Відповідачем) стічних вод у каналізаційну мережу міста Львова (міську каналізацію).

Умовами п.1 договору 1 передбачено поширення на відносини сторін Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова, затверджених Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради №292 від 18.09.2002 (місцеві Правила), які розроблено відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 37 від 19.02.2002 (державні Правила).

Також пунктом 2.2 підпункту 2.1.2 договору 1, сторони погодили, що а Абонент зобовязується отримати в Львівводоканалі технічні умови (в разі їх відсутності) на приєднання Абонента до мереж водопроводу та каналізації, погодити Паспорт водного господарства (в разі його відсутності) протягом одного місяця з моменту укладання договору і у встановленому порядку отримати Дозвіл на скид стічних вод, погодивши проект ліміту на скид забруднювальних речовин. Невиконання вказаних вимог є підставою Львівводоканалу для розірвання договору і припинення надання послуг з водопостачання та водовідведення.

Пунктом 4.1 договору 1 передбачено відповідальність сторін, відповідно до підпункту 4.1. сторонами визначено, що за невиконання або неналежне виконання обовязків, передбачених Договором сторони несуть відповідальність відповідно доо договору та чинного законодавства України.

01.12.2011 р. між Приватним акціонерним товариством «Компанія Ензим» (абонент на підставі договору на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізації № 300058 від 13.10.2009 р.) та Львівським міським комунальним підприємством «Львівводоканал» було укладено договір № 217 про приймання наднормативно забруднених стічних вод (том І, а. с. 16-18) (надалі договір 2).

Колегією суддів встановлено, що на момент винесення оскаржуваного рішення по справі вищезазначений договір 2 є чинним, не скасованим, докази протилежного в матеріалах справи відсутні, сторонами не подано.

Крім того, дані обставини встановлені рішенням Господарського суду Львівської області у справі № 914/4821/13, яке набрало законної сили відповідно до постанови Львівського апеляційного господарського суду від 21.04.2015 р. та постанови Вищого господарського суду України від 20.08.2015 р.

Відповідно до ч. 5, ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З наявного в матеріалах справи проекту ліміту на скид забруднювальних речовин в систему міської каналізації вбачається, що місце знаходження контрольного колодязя №1 (КК-1) знаходиться відразу ж за територією позивача (ПрАТ «Компанія «Ензим»), на вулиці Личаківська, 232 (міста Львова), хоча фактично ним здійснюється скид стічних вод у міську каналізацію у місці, що знаходиться на перехресті вулиць Богданівська Тракт Глинянський (міста Львова).

Як уже було вище зазначено у цій постанові, спірні відносини, щодо укладення проекту ліміту між сторонами регулюються також Правилами приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова, затверджених Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради №292 від 18.09.2002 (місцеві Правила), які розроблено відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 37 від 19.02.2002 (державні Правила).

Згідно з п.п.3.5.13, 4.4.14 місцевих Правил, у Споживача (Абонента) наявний обовязок щодо здійснення ним повідомлення Підприємства «Львівводоканал» про зміну будь-яких даних стосовно водовідведення, зазначених у погодженому ОСОБА_4 ліміту.

Зміни до ОСОБА_4 ліміту підлягають погодженню у порядку, встановленому (місцевими Правилами) для погодження ОСОБА_4 ліміту.

Відповідно до п.4.4.15 місцевих Правил, у випадку, якщо дані ОСОБА_4 ліміту не відповідають фактичним, його погодження анулюється.

Враховуючи положення п.п. 3.5.13., 4.4.14 Місцевих Правил позивач листом № 1671 від 25.06.2012 р. (том І, а. с. 108) повідомив ЛМКП «Львівводоканал» про зміну даних, які стосуються водовідведення: ПрАТ «Компанія «Ензим» здійснено підключення до самопливного міського колектора Д600 мм відповідно до робочого проекту «Реконструкції каналізаційного колектора на вул. Богданівська в м. Львові. Ця зміна відбулась після погодження ОСОБА_4 ліміту р/№ 1645 від 26.03.2012р.

Однак, позивач/апелянт не вніс зміни у раніше погоджений ОСОБА_4 ліміту та не усунув невідповідність даних ОСОБА_4 ліміту фактичним даним.

Дана обставина була встановлена судовою будівельно-технічною експертизою яка була проведена Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України та висвітлена у висновку № 265 від 04.07.2016 р. (том ІІ, а. с. 27-28).

Відповідно до висновку № 265 від 04.07.2016 р. на вирішення якої було поставлено наступні питання: «Чи нанесений на схемі мереж (графічній частині) ОСОБА_4 ліміту на скид забруднювальних речовин в систему міської каналізації ПрАТ "Компанія Ензим" № 1645 вад 26.03.2012р. (надалі-Проект ліміту) трубопровід, яким скидаються стічні води ПрАТ"Компанія Ензим" від території підприємства до місця приєднання його до мережі міської каналізації? Чи відповідають дані ОСОБА_4 ліміту у частині опису Випуску № 1 у міську каналізацію (пункт 2.1.) фактичним даним: про місце розташування, діаметр, матеріал, з якого виготовлено трубопровід, яким стічні води ПрАТ «Компанія Ензим» скидаються у колектор міської каналізації діаметром 600 мм на вул. Богданівська?.

Відповідно до поставлених судовому експерту вищезазначених питань, було встановлено, що ОСОБА_4 ліміту на скид забруднювальних речовин в систему міської каналізації ПрАТ «Компанія Ензим» № 1645 від 26.03.2012 р. трубопровід, яким скидаються стічні води ПрАТ "Компанія Ензим", від території підприємства до місця приєднання його до мережі міської каналізації (перехрестя вул. Богданівська - Глинянський Тракт) не нанесений (питання № 1: абз.10 сторінки 2 висновку № 265 від 04.07.2016р., на схемі мереж (графічній частині).

Також по питанню другому експертом встановлено, що дані ОСОБА_4 ліміту у частині опису Випуску № 1 у міську каналізацію (пункт 2.1.) не відповідають фактичним даним в частині діаметра та матеріалу, з якого виготовлено трубопровід, яким стічні води ПрАТ "Компанія Ензим" скидаються у колектор міської каналізації діаметром 600 мм на вул. Богданівська. Визначити, чи відповідають дані ОСОБА_4 ліміту про місце розташування трубопроводу у частині опису Випуску № 1 у міську каналізацію (пункт 2.1.) є неможливим, оскільки в описовій частині ОСОБА_4 ліміту відсутні дані щодо конкретного місця знаходження Випуску №1.

Таким чином, експертизою підтверджено факт невідповідності даних ОСОБА_4 ліміту ПрАТ «Компанія Ензим» фактичним даним, а, відтак, й підтверджено законність вимог JIMKI1 «Львівводоканал» до ПрАТ «Компанія Ензим» про внесення відповідних змін у ОСОБА_4 ліміту, а також наявність у ЛМКП «Львівводоканал» підстав для анулювання погодження ОСОБА_4 ліміту на скид забруднювальних речовин в систему міської каналізації № 1645 від 26.03.2012р.

Аналогічні висновки також були встановлені місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні, однак апелянт в тій частині не погоджувався, оскільки вважав, що судом зроблено висновок не маючи на те спеціальних знань.

Крім того, невідповідність даних ОСОБА_4 ліміту фактичним даним було зафіксовано Актом від 04.06.2014 р. № 50206141, копію якого апелянт долучив до матеріалів справи (том І, а. с. 114).

Частиною 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний субєкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених субєктів захищаються шляхом:

визнання наявності або відсутності прав;

визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, актів інших субєктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси субєктів господарювання або споживачів; визнання недійсними угод з підстав, передбачених законом;

відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів субєктів господарювання;

припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення;

присудження до виконання обовязку в натурі;

відшкодування збитків;

застосування штрафних санкцій;

застосування оперативно-господарських санкцій;

застосування адміністративно-господарських санкцій;

установлення, зміни і припинення господарських правовідносин;іншими способами, передбаченими законом.

Отже позовна вимога позивача про визнання відсутнім права не суперечить приписам ст. 20 ГК України.

У відповідності до статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися віл певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Підставою виникнення господарських зобов'язань у відповідності до статті 174 Господарського кодексу України є, зокрема, господарський договір.

Як уже було вище зазначено у цій постанові, 13.10.2009 р. між ПрАТ «Компанія «Ензим» та ЛМКП «Львівводоканал» було укладено договір № 300058 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізаційної мережі.

Відповідно сторонами цього Договору є Абонент та Львівводоканал.

Розділом першим цього Договору визначено предмет договору, у відповідності з яким Львівводоканал надає послуги у забезпеченні питною водою та приймання стічних вод, а Абонент користується послугами: здійснює забір води з водопроводу, скид стічних вод у каналізацію і сплачує вартість наданих послуг на умовах, які визначені Договором та чинним законодавством України, зокрема ... Державних Правил та Місцевих Правил.

Таким чином, Відповідач має усі підстави анулювати ОСОБА_4 ліміту Позивача р/№ 1645 від 26.03.2012р. на підставі п. 4.4.15. Місцевих Правил.

Варто зазначити, що місцевим господарським судом правомірно було зясовано, що контрольним колодязем №1 (КК-1) на каналізаційному випуску (трубопроводі) Позивача, яким стічні води Товариства ЕНЗИМ (розташованого у місті Львові, вулиця Личаківська, 232) випускаються у міський каналізаційний колектор (каналізаційну мережу міста Львова) та може бути лише колодязь перед безпосереднім приєднанням каналізаційного випуску (трубопроводу) Товариства до міської каналізації, тобто, - на перехресті вулиць Богданівська Тракт Глинянський.

Оскільки, на час погодження (у березні місяці 2012 року) ОСОБА_4 ліміту, відсутньою була технічна можливість визначення контрольного колодязя №1 (КК-1) у належному місці (перед безпосереднім приєднанням каналізаційного випуску Позивача до міської каналізації: на перехресті вулиць Богданівська Тракт Глинянський), Товариству ЕНЗИМ погоджено (Підприємством Львівводоканал та Комунальним підприємством Адміністративно-технічне управління) розміщення контрольного колодязя №1 відразу за межами території Товариства, на вулиці Личаківська, 232 (міста Львова), хоча стічні води Позивача проходили, після погодженого КК-1, каналізаційним випуском (трубопроводом) до місця його приєднання до міської каналізації (на перехресті вулиць Богданівська Тракт Глинянський).

Отже, таке визначення (у ОСОБА_4 ліміту) контрольного колодязя №1 (КК-1), яке здійснено усупереч вимогам місцевих та державних Правил, зумовлювалось виключно фактичними обставинами (підєднанням до каналізаційного колектора Товариства ЕНЗИМ каналізаційних колекторів інших субєктів).

Крім того, 23.09.2011 р. Інспекцією ДАБК у Львівській області зареєстровано Декларацію Відповідача (від 20.09.11 р.) про початок виконання будівельних робіт з реконструкції каналізаційного колектора на вулиці Богданівська (міста Львова), яка передбачає влаштування уздовж колектора (що проходить праворуч краю проїзної дороги від гасильного колодязя до школи) колодязів та перепадних колодязів (для зменшення глибини закладання каналізаційного колектора і підтримання швидкості руху стоків до допустимої величини).

З аналізу вищенаведеного вбачається та підтверджується листом №1671 від 25.06.2012 р., що позивачем було самовільно підключено напірний колектор до міської каналізації після проекту ліміту.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідач не надав доказів зменшення та/або погашення заборгованості.

Інші твердження апелянта/позивача, які викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки вони не доведені належними та допустимими доказами та спростовуються матеріалами даної справи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами (ст. 34 ГПК України).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, апеляційну скаргу апелянта/позивача залишити без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 25.06.2014 р. у справі № 914/1906/14 - без змін.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, як уже було вище зазначено у цій постанові, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 р. було призначено судову будівельно-технічну експертизу у справі № 914/1906/14 та пунктом 3 резолютивної частини ухвали, оплату витрат за проведення такої експертизи покладено на Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал».

Згідно платіжного доручення № 8297 від 02.04.2015 р. Львівським міським комунальним підприємством «Львівводоканал» сплачено кошти в сумі 8316,00 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи на рахунок Львівського НДІ судових експертиз.

Відтак, судові витрати в сумі 8316,00 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи, яку було оплачено за рахунок ЛМКП «Львівводоканал» та судовий збір за перегляд судового рішення в апеляційному порядку слід покласти на ПрАТ «Компанія «Ензим».

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 35, 42, 43, 44, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 25.06.2014 року у справі № 914/1906/14 - залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2. Витрати зі сплати судового збору за перегляд судового рішення в апеляційному порядку та витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи покласти на апелянта/позивача.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи повернути Господарському суду Львівської області.

Головуючий суддя Данко Л.С.

Суддя Галушко Н.А.

Суддя Орищин Г.В.

21.09.2016 року проголошено вступну і резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено та підписано 26.09.2016 р.