ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2016 рокуСправа № 912/3241/16
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Колодій С.Б. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 912/3241/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго", м. Одеса

до Дочірнього підприємства "Чабанка", м. Кіровоград

про стягнення 14 992,69 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 8 від 30.12.2015 р.

від відповідача - участі не брали.

Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" (далі - ПАТ „ЕК Одесаобленерго") звернулося до господарського суду з позовною заявою від 26.08.2016 р. № 21/499 про стягнення з дочірнього підприємства "Чабанка" (далі - ДП "Чабанка") заборгованості в сумі 14 992,69 грн., з яких: 8 172,69 грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 572,55 грн. заборгованості за перетікання реактивної електричної енергії, 1 378,94 грн. пені, нарахованої за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії, 112,81 грн. 3% річних, нарахованих за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії, 321,87 грн. інфляційних втрат, нарахованих за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії, 105,22 грн. пені, нарахованої за несвоєчасне внесення плати за перетікання реактивної електричної енергії, 8,48 грн. 3% річних. нарахованих за несвоєчасне внесення плати за перетікання реактивної електричної енергії, 23,12 грн. інфляційних втрат, нарахованих не несвоєчасне внесення плати за перетікання реактивної електричної енергії, 4 347,01 грн. заборгованості, що виникла внаслідок перевищення споживачем договірних величин споживання електричної енергії.

В обґрунтування своїх позовних вимог, ПАТ „ЕК Одесаобленерго" посилається на порушення ДП "Чабанка" укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії № К-118 від 10.09.2010 р. та Правил користування електричною енергією.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 05.09.2016 р. порушено провадження у справі № 916/3241/16 за даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні 30.09.2016 р. позовні вимоги підтримав, подав заяву про зменшення позовних вимог від 28.09.2016 р. № 21/567, відповідно до якої зазначив, що зменшення позовних вимог обумовлене допущенням описки в прохальній частині позовної заяви та просить стягнути пеню, нараховану за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії у розмірі 1378,94 грн., у той час як вірним є розмір пені 1328,94 грн., як зазначено в обґрунтуванні позовної заяви та доданому до неї розрахунку.

Враховуючи передбачене статтею 22 Господарського процесуального кодексу України право позивача на зменшення розміру позовних вимог, суд приймає до розгляду вказану заяву про зменшення розміру позовних вимог, оскільки в даному випадку, як вбачається із матеріалів справи та характеру відносин, які склались між сторонами, дії позивача стосовно зменшення позовних вимог не суперечать чинному законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

При цьому суд враховує положення пункту 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якого під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну (у бік зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, в тому числі ціни позову.

Згідно з частиною третьою статті 55 Господарського процесуального кодексу України ціну позову вказує позивач.

Отже, у разі зменшення позовних вимог, якщо заяву прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, в даному випадку - це є сума 1328,94 грн.

Суд розглядає справу з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 28.09.2016 р.

Відповідач в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, письмового відзиву на позов не подав. Судом враховується, що відповідно до ст. 64 ГПК України ухвали надсилаються сторонам за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала вручена їм належним чином. Аналогічна позиція викладена в п.п. 3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.11р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Ухвала суду від 05.09.2016 р. надсилалась відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте, повноважних представників в судове засідання не направив, відзиву на позовну заяву та письмових пояснень по суті позовних вимог не подав.

Матеріали справи містять поштове повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення (ухвала про порушення провадження у справі від 05.09.2016 р.).

Тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

10.09.2010 року між відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" (Постачальник) та дочірнім підприємством "Чабанка" (Споживач) було укладено Договір про постачання електричної енергії №К-118, згідно якого Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а Споживач зобов"язався оплачувати Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Положеннями пункту 2.3 Договору встановлено обов"язок споживача, зокрема, дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановки, оплачувати Постачальнику вартість електроенергії згідно з умовами додатків „Порядок розрахунків та „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з додатком "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

Відповідно до пункту 1 Додатку № 2 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" до Договору, покази засобів обліку, відповідно до додатку "Перелік об"єктів Споживача" фіксуються до 16 числа кожного місяця о 12 годині.

Пунктом 2 Додатків № 2 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" до Договору передбачено, що споживач зобов"язаний самостійно здійснити зняття показів розрахункових засобів обліку, оформити "Акт про обсяги спожитої електричної енергії" у двох примірниках по одному для кожної із сторін, і в перший день наступного розрахункового періоду надати нарочно Постачальнику.

Згідно з пунктом 4 Додатку № 5 "Порядок розрахунків" в редакції до Договору обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається за „Актом про обсяги спожитої електроенергії" за показами розрахункових засобів обліку, знятих відповідно до графіку зняття показів. Акт про обсяги переданої субспоживачу електричної енергії узгоджується з "Основним споживачем". Розмір коштів, які має оплатити споживач за спожиту в розрахунковому періоді електричну енергію визначається на підставі поданого споживачем "Акту про обсяги спожитої електроенергії" як суму добутків рівнів тарифу відповідного класу, який діяв на кінець розрахункового періоду на обсяг спожитої в розрахунковому періоді електроенергії" (пункт 5 Додатку № 5 "Порядок розрахунків" до Договору).

На виконання умов укладеного Договору, за розрахунковий період з лютого 2016 року по березень 2016 року (включно), ПАТ ЕК "Одесаобленерго" було передано, а ДП "Чабанка" було спожито 14 285 кВт.год. електричної енергії на суму 8 172,69 грн., що підтверджується звітами про обсяги спожитої електричної енергії та актом про пломбування № 215 від 22.02.2016 р., де зазначені останні покази приладів обліку відповідача) та рахунками-фактурами на оплату вартості спожитої електричної енергії, які були отримані представником відповідача, про що свідчить підпис останнього в рахунках.

Положенням пункту 2 Додатку № 5 до Договору про постачання електричної енергії від 10.09.2010 року №К-118 встановлено, що остаточний розрахунок за активну електричну енергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата нарахувань по протоколах порушень при користуванні електричною енергією, рахунків за перетікання реактивної енергії, пеня, індекс інфляції, 3% річних та інші платежі, згідно з умовами цього Договору, здійснюються споживачем самостійно на протязі 5 операційних днів з дня отримання рахунку.

Відповідачем не було здійснено жодних платежів за спожиту у лютому та березні 2016 року активну електричну енергію.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту активну електричну енергію за розрахункові періоди лютого 2016 р. та березня 2016 року (включно) становить 8 172,69 грн.

Положеннями пункту 2.3.4 Договору, Споживач зобов"язаний здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з додатком „Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

Додатком № 9 до Договору про постачання електричної енергії від 10.09.2010 року №К-118 визначено порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії, який здійснюється відповідно до Методики обчислення плати за перетікання реактивної енергії між електропередавальною організацією та її споживачами, яка затверджена наказом Мінпаливаенерго України №19 від 17.01.2002р., погоджена НКРЕ, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.02.2002р. за №93/6381).

Відповідно до пункту 9 Додатку № 9 до Договору про постачання електричної енергії від 10.09.2010 року №К-118, Споживач зобов"язаний письмовим повідомленням забезпечувати передачу показань розрахункових електролічильників реактивної електроенергії за розрахунковий період згідно з графіком Додатку №2 до Договору. Плата за споживання та генерацію реактивної електроенергії визначається згідно пункту 5 Додатків № 9 "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії" до Договору.

Відповідно до пояснень позивача, за розрахункові періоди з січня 2016 року по березень 2016 року (включно) обсяг перетікання реактивної електричної енергії дорівнює 4010 кВАр.год на суму 572,55 грн., що підтверджується актами прийняття-передавання наданих послуг у зазначений період та рахунками - фактурами, які були отримані представником відповідача, про що свідчить підпис останнього в рахунках - фактурах.

Положеннями абзацу 3 пункту 2 Додатку №5 до Договору про постачання електричної енергії від 10.09.2010 р. №К-118 визначено, зокрема, що оплата рахунків за перетікання реактивної електричної енергії здійснюється Споживачем самостійно на протязі 5 операційних днів з дня отримання рахунку.

За дочірнім підприємством "Чабанка" за розрахунком позивача рахується заборгованість зі сплати грошових коштів за перетікання реактивної електроенергії за розрахункові періоди з січня 2016 року та березень 2016 року включно у розмірі 572,55 грн., яка на даний час не сплачена Споживачем.

Відповідно до пункту 4.2.1 Договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3 - 2.3.4 цього Договору, з порушенням термінів, визначених додатком „Порядок розрахунків", Споживач сплачує Постачальнику електроенергії пеню у розмірі 0,5%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на той період, за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Зі змісту пункту 7 Додатку № 5 "Порядок розрахунків" до Договору вбачається, що у разі несвоєчасної оплати, обумовлених даним порядком платежів постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені, а сума боргу повинна бути сплачена з врахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних.

У зв"язку із тим, що ДП "Чабанка" у період з 24.02.2016 р. по 22.08.2016 р. належним чином не виконувало договірні зобов"язання в частині своєчасної оплати вартості активної електричної енергії, відповідачу нараховано пеню у розмірі 1 328,94 грн.

Крім того, у зв"язку із тим, що ДП "Чабанка" у період з 28.01.2016 р. по 28.07.2016 р. належним чином не виконувало договірні зобов"язання в частині своєчасного внесення плати за перетікання реактивної електричної енергії, відповідачу нараховано пеню у розмір 105,22 грн.

Так, відповідно до розрахунків позивача, за відповідачем рахується заборгованість зі сплати пені за несвоєчасну сплату вартості спожитої активної енергії у розмірі 1 328,94 грн. та заборгованість зі сплати пені за перетікання реактивної електричної енергії у розмірі 105,22 грн.

У зв"язку з неналежним виконанням з боку ДП "Чабанка" прийнятих на себе зобов"язань за умовами Договору, позивачем здійснено також нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Заборгованість за нарахованими позивачем 3% річних за несвоєчасну сплату спожитої активної електричної енергії за період з 24.02.2016 р. по 22.08.2016 р. становить 112,81 грн. та за нарахованими позивачем 3% річних за несвоєчасну сплату спожитої реактивної електричної енергії за період з 28.01.2016 р. по 22.08.2016 р. становить 8,48 грн.

Нарахування інфляційних втрат за несвоєчасну оплату за спожиту активну енергію за період з 24.02.2016 р. по 22.08.2016 р. становить 321,87 грн. та за несвоєчасну оплату за спожиту реактивну енергію за період з 28.01.2016 р. по 22.08.2016 р. становить 23,12 грн.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" повністю підтримано повноважним представником позивача в судовому засіданні, обґрунтовано неналежним виконанням з боку дочірнього підприємства "Чабанка" прийнятих на себе зобов"язань за умовами Договору про постачання електричної енергії №К-118 від 10.09.2010 р. та направлено на стягнення з відповідача загальної суми боргу в розмірі 14 992,69 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

У відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України.)

Відповідно до статті 12 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Відмова від права власності на транспортні засоби, тварин, нерухомі речі здійснюється у порядку, встановленому актами цивільного законодавства. Особа може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, крім випадків, встановлених законом. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб"єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов"язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (частини 1, 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до пункту 1 статті 627 Господарського процесуального кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно до пункту 1 статті 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Згідно положень статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до вимог статті 26 Закону України „Про електроенергетику споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником; Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. При цьому, зобов"язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Пунктом 1.1. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України № 28 від 31.07.1996 р. (надалі Правила) передбачає, що електрична енергія (активна) енергоносій, який виступає на ринку як товар, що відрізняється від інших товарів особливими споживчими якостями та фізико-технічними характеристиками (одночасність виробництва та споживання, неможливість складування, повернення, переадресування), які визначають необхідність регулювання та регламентації використання цього товару.

Відповідно до підпункту 1 пункту 8.1. Правил, постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на отримання від споживача своєчасної оплати за електричну енергію та інших платежів відповідно до умов договору та законодавства України.

Згідно із пунктом 10.2. Правил, споживач зобов"язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії відповідно до умов договору.

Відповідно до пункту 6.33. Правил, величина плати за перетікання реактивної електроенергії на межі розділу електромереж визначається електропередавальною організацією відповідно до Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 17 січня 2002 року №19, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 1 лютого 2002 року за №93/6381, та зазначається у відповідному договорі між електропередавальною організацією та споживачем, електроустановки якого приєднані до електричних мереж електропередавальної організації.

Пунктом 6.34. Правил встановлено, що споживачі, електроустановки яких приєднані до мереж, що належать електропередавальній організації, вносять плату за перетікання реактивної електроенергії на поточний рахунок електропередавальної організації відповідно до умов договору про технічне забезпечення електропостачання споживача або договору про постачання електричної енергії. Положеннями п. 6.35. Правил регламентовано, що плата за перетікання реактивної електричної енергії призначена для адресного економічного стимулювання ініціативи споживача до впровадження технологічних заходів на вирішення питань з компенсації перетікань реактивної електричної енергії.

Згідно із підпунктом 8 пункту 10.2. Правил, споживач електричної енергії зобов"язаний здійснювати компенсацію перетікань реактивної електричної енергії з метою енергозбереження та дотримання показників якості електричної енергії.

Відповідно до підпункту 1 пункту 8.1. Правил, постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на отримання від споживача своєчасної оплати за електричну енергію та інших платежів відповідно до умов договору та законодавства України.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного між сторонами Договору №К-118 про постачання електричної енергії від 10.09.2010 р., позивачем було поставлено, а ДП "Чабанка" спожито активну електричну енергію за розрахункові періоди з лютого 2016 року по березень 2016 року на загальну суму 8 172,69 грн., а також реактивну електричну енергію за період з січня 2016 року та березень 2016 р. на суму 572,55 грн., що підтверджується актами про обсяги спожитої електроенергії та рахунками фактурами за спожиту електроенергію, копії яких наявні в матеріалах справи, та заборгованість за якими є не погашеною.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за Договором №К-118 про постачання електричної енергії від 10.09.2010 р. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню судом.

Також позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за перевищення споживачем договірних величин споживання електричної енергії у розмірі 4347,01 грн.

Як вже зазначалося, Споживач щомісячно надавав до Комінтерівського РЕМ ПАТ "Одесаобленерго" акти про обсяги спожитої електричної енергії за період з січня 2016 р. по березень 2016 р.

Відповідно до пункту 2.3.2 Договору, Споживач зобов"язаний дотримуватись режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 Договору та режиму роботи електроустановки.

Згідно з пунктом 5.1 Договору для визначення договірних величин споживання електричної енергії на наступний рік споживач не пізніше 1 листопада поточного року надає постачальнику електричної енергії відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії з помісячним розподілом (по формі додатку "Обсяги постачання електричної енергії споживачу").

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що узгоджені обсяги споживання електричної енергії оформлені додатком до Договору "Обсяги постачання електричної енергії споживачу" є договірними величинами споживання електричної енергії.

У додатку № 1 до Договору сторони узгодили щомісячні обсяги споживання електричної енергії на 2016 рік, а саме: січень - 10 000 кВт.год.; лютий 10 000 кВт.год.; березень - 10 000 кВт.год.; квітень - 9 600 кВт.год.; травень - 7 100 кВт.год.; червень - 4 800 кВт.год.; липень - 4 600 кВт.год.; серпень - 4 900 кВт.год.; вересень - 6 000 кВт.год.; жовтень - 4 100 кВт.год.; листопад - 8 200 кВт.год.; грудень - 10 000 кВт.год.

Проте, ДП "Чабанка" було спожито у лютому 2016 року - 12 735 кВт.год., тим самим відповідач перевищив договірні величини споживання електричної енергії на 2 735 кВт.год.

Згідно пункту 5.5. Договору, споживач має право протягом поточного розрахункового періоду, зазначеного у додатку "Порядок розрахунків" до цього Договору, звернутись письмово до постачальника за коригуванням договірної величини споживання електричної енергії та граничної величини електричної потужності.

Відповідно до пунктів 2, 3 Додатку № 1 до Договору, споживач має право протягом розрахункового періоду, але не пізніше ніж за день до зазначеного у додатку "Порядок розрахунків" до Договору розрахункового дня, звернутися до постачальника електричної енергії із заявою на коригування договірної величини споживання електричної енергії. Договірні величини споживання електричної енергії на кожен місяць, визначені цим додатком, можуть бути скориговані постачальником електричної енергії не вище максимально припустимого обсягу споживання електричної енергії (згідно з величиною дозволеної потужності та режимом роботи, зазначеним у додатку "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" до Договору) при виконанні споживачем наступних умов: надання постачальнику письмового звернення; виконання оплати обсягу електричної енергії на розрахунковий період з урахуванням обсягу коригування, у відповідності до умов, визначених у додатку "Порядок розрахунків" до Договору до дати звернення.

Додатково пунктом 3 додатку № 1 встановлено, що у разі наявності у споживача дебіторської заборгованості за спожиту електричну енергію за попередні періоди на дату звернення, коригування договірних величин споживання електричної енергії не проводиться.

Аналогічна вимога міститься і в пункті 4.4 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 року.

Втім відповідач з вищевказаними заявами до Постачальника не звертався.

Згідно із пунктом 4.2.2 Договору за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього Договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини.

Пунктом 4 Додатку № 1 Договору передбачено, що у випадку перевищення договірних величин споживання електричної енергії, споживач несе відповідальність згідно з частиною шостою статті 26 Закону України "Про електроенергетику".

Отже, договірна величина споживання електричної енергії у лютому 2016 року складає 10 000 кВт.год., у той час як фактично було спожито 12 735 кВт.год, тому перевищення договірних величин складає різницю зазначених показників, а саме 2 735 кВ.год на суму 4 347,01 грн.

Повідомлення № 109 від 01.03.2016 р. про перевищення договірної величини споживання електричної енергії за лютий 2016 року було направлено відповідачу 04.03.2016 р., про що свідчить фіскальний чек поштового відділення № 55 від 04.03.2016 р., реєстр поштових відправлень та лист Центру поштового зв"язку Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв"язку "Укрпошта".

Зі змісту пункту 2 Додатку № 5 "Порядок розрахунків" до Договору вбачається, що остаточний розрахунок за перевищення договірних величин споживання електричної енергії здійснюється споживачем на протязі п"яти операційних днів з дня отримання рахунку.

Проте, заборгованість за перевищення договірних величин споживання електричної енергії за період лютого 2016 року відповідачем не сплачена.

Таким чином, неналежне виконання вказаних умов договору призвело до виникнення у ДП "Чабанка" заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії за період лютого 2016 року у розмірі 4 347,01 грн.

Враховуючи перевищення ДП "Чабанка" договірної величини споживання електричної енергії ПАТ "Одесаобленерго" направило відповідачу повідомлення про перевищення договірної величини споживання енергії № 109 від 01.03.2016 р.

На підставі вищезазначеного відповідачу було виставлено рахунок - фактуру № 118/1 від 15.03.2016 року, відповідно до якого сума заборгованості ДП "Чабанка" за перевищення договірної величини споживання електричної енергії складає 4 347,01 грн. Однак відповідачем зазначена сума заборгованості не сплачена.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач перевищив договірну величину споживання електричної енергії у лютому 2016 року, ПАТ „ЕК „Одесаобленерго" правомірно нараховувало ДП "Чабанка" вартість різниці фактично спожитої і договірної величини за лютий 2016 р. у розмірі 4 347,01 грн.

Відповідно до статті 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно статті 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно формули розрахунку пені, наведеної в листі Національного банку України №25-011/388-1707 від 12.03.1997р. на виконання Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань, сума простроченого платежу помножена на розмір пені за кожен день прострочення у відсотках, розділена на сто та помножена на кількість днів прострочення платежу буде дорівнювати сумі пені за прострочення платежу.

Відповідно до пункту 4.2.1 Договору, за внесення платежів за активну та реактивну електроенергію, з порушенням термінів, передбачених додатком „Порядок розрахунків, Споживач сплачує Постачальнику електроенергії пеню у розмірі 0,5% але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на той період, за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Суд переривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем пені у розмірі 1 328,94 грн., яка нарахована на заборгованість за споживання активної електричної енергії та пені у розмірі 105,22 грн., яка нарахована за несвоєчасну сплату за перетікання реактивної енергії, вважає такий розрахунок вірним, а вимоги про їх стягнення правомірними.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абзацами 5, 6 пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Тієї ж позиції дотримується ВСУ у Постановах від 04.07.2011 по справі №13/210/10, від 12.09.2011р. по справі №6/433-42/183 та ВГСУ у постанові від 16.03.2011 по справі № 11/109.

Позивачем було здійснено нарахування 3% річних та інфляційних втрат. Відповідно до такого розрахунку, за відповідачем рахується заборгованість зі сплати 3% річних, які нараховані за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії в розмірі 112,81 грн., та 3% річних, які нараховані за несвоєчасне внесення плати за перетікання реактивної електричної енергії в розмірі 8,48 грн., а також заборгованість за сплати інфляційних втрат, які нараховані за несвоєчасну оплату вартості спожитої електричної енергії в розмірі 321,87 грн. та інфляційних втрат, які нараховані за несвоєчасне внесенння плати за перетікання реактивної електричної енергії в розмірі 23,12 грн.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо нарахованих 3% річних та інфляційних втрат, вважає такий розрахунок вірним, а вимоги про їх стягнення з відповідача - правомірними.

Відповідно до вимог статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За при приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" зі стягненням з дочірнього підприємства "Чабанка" заборгованості в загальному розмірі 14 992,69 грн.

Керуючись ст.ст. 33-34, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Чабанка" (25006, АДРЕСА_1, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28Б, ) 8 172,69 грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 572,55 грн. заборгованості за перетікання реактивної електричної енергії, 1 328,94 грн. пені, нарахованої за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії, 112,81 грн. 3% річних, нарахованих за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії, 321,87 грн. інфляційних втрат, нарахованих за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії, 105,22 грн. пені, нарахованої за несвоєчасне внесення плати за перетікання реактивної електричної енергії, 8,48 грн. 3% річних нарахованих за несвоєчасне внесення плати за перетікання реактивної електричної енергії, 23,12 грн. інфляційних втрат, нарахованих не несвоєчасне внесення плати за перетікання реактивної електричної енергії, 4 347,01 грн. заборгованості, що виникла внаслідок перевищення споживачем договірних величин споживання електричної енергії, а також 1378,00 грн. судового збору.

Наказ видати стягувачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 04.10.2016 р.

Суддя С.Б. Колодій