донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

27.09.2016 справа №905/1847/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: за участю представників: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, довіреність № 699 від 27.04.2016р. ОСОБА_5, довіреність № 624-08 від 13.07.2016
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика Україна, м.Селидове, м.Українськ Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від29.06.2016р.
у справі№905/1847/16 (суддя О.В. Овсяннікова)
за позовомПублічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, м.Дніпропетровськ
до Публічного акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика Україна, м.Селидове, м.Українськ Донецької області
простягнення 14625,00грн.
В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, м.Дніпропетровськ, позивач звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика Україна, м.Селидове, м.Українськ Донецької області про стягнення 14625,00грн. штрафу за неправильне зазначення у залізничній накладній маси вантажу.

Рішенням господарського суду Донецької області від 29.06.2016р. у справі №905/1847/16 позовні вимоги задоволені в повному обсязі. Приймаючи рішення, господарський суд виходив з правомірності нарахування позивачем штрафу за неправильне зазначення у накладній відомостей про масу вантажу, а також з того, що комерційний акт є належним та допустимим доказом на підтвердження цього факту.

Відповідач не погодився з прийнятим рішенням та звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким зменшити розмір штрафу до 1932,00грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції прийняв рішення за наслідками неповного зясування обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тому факту, що всупереч вимогам Правил складання актів в розділі «Є» комерційного акту відсутня відмітка станції призначення.

У поданій апеляційній скарзі відповідач також зазначає про те, що штраф є неспіврозмірним і несправедливим, що надає випадку винятковість і, відповідно, свідчить про наявність підстав для зменшення штрафу.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 15.08.2016р. (головуючий Зубченко І.В., судді Попков Д.О., Радіонова О.О.) прийнято апеляційну скаргу до провадження у справі №905/1847/16, призначено розгляд скарги на 27.09.2016р.

У звязку з перебуванням у відпустці судді члена колегії Попкова Д.О., на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Ломовцева Н.В., Радіонова О.О.

Представник відповідача в судовому засіданні 27.09.2016р. підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Заявив клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, у задоволенні якого судовою колегією відмовлено з огляду на необґрунтованість неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від відповідача. Представник позивача в судовому засіданні просив залишити рішення господарського суду без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

14.11.2015р. зі станції відправлення Пласти до станції призначення Світлодарське Публічним акціонерним товариством «Центральна збагачувальна фабрика «Україна» (далі - вантажовідправник) на адресу Вуглегірської ТЕС Публічного акціонерного товариства Центренерго (далі - вантажоодержувач) здійснено відправлення вагону №67704700 за залізничною накладною №49939754.

При прибутті спірного вагону з вантажем 29.11.2015р. на станцію Синельніково I Придніпровської залізниці було виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній, не відповідає фактичній масі вантажу.

Факт допущення вантажовідправником порушення у вигляді неправильного зазначення відомостей про масу вантажу став підставою для звернення Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Україна» штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 14625,00грн.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України N232/94-ВР від 10.11.1994р. "Про транспорт", Закону України N273/96-ВР від 04.07.1996р."Про залізничний транспорт", Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. за №457, та інших актів законодавства України, зокрема, Правил оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., Правил складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. за №334, Правилами приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082, Правилами видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №862/5083.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно накладної №49939754 вантажовідправником вказана маса вантажу нетто у вагоні 69000кг, брутто не зазначено, тари 22500кг. Маса вантажу згідно ст.37 Статуту та п.5 "Правила приймання вантажів до перевезення" визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника.

За статтею 6 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони -одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно зі ст.37 даного Статуту, маса вантажу має бути визначена відправником у накладній під час здавання вантажів для перевезення.

Залізнична накладна №49939754 оформлена у відповідності до Правил оформлення перевізних документів та містить відомості, підтверджені підписом вантажовідправника, згідно яких маса відправленого вантажу становила 69000кг. На станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень, іншого не доведено.

Згідно приписів п.24 Статуту залізниць України залізниця має право перевіряти правильність відомостей, зазначених у накладних, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

З матеріалів справи вбачається, що при контрольному переважуванні вагону з вантажем на станції Синельніково I Придніпровської залізниці на справних 150-тонних вагонних вагах станції, повірених 27.11.2015р., було виявлено, що вага брутто 93900кг, вага тари (з документу) 22500кг, вага нетто 71400кг. Тобто, маса вантажу, зазначена у залізничній накладній №49939754 не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні, є меншою на 2400 кг.

Згідно ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Факт невідповідності ваги було зафіксовано комерційним актом РА №012266/199 від 29.11.2015р., який підписаний належними особами. Крім того, факт невідповідності ваги відповідачем не оспорюється.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів, в силу п.10 яких комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Стосовно посилання апелянта на те, що у комерційному акті, доданому до матеріалів справи, не заповнений розділ «Є», судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п.12 Правил складання актів якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

Враховуючи приписи зазначеного пункту, розділ «Є» комерційного акту заповнюється безпосередньо станцією призначення. Як вбачається з матеріалів справи, з позовною заявою звертається Публічне акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця. З огляду на це у позивача не повинно бути комерційного акту з заповненим станцією призначення розділом «Є». Крім того, з телеграми, наявної в матеріалах справи, вбачається, що до станції Світлодарське Донецької області прибув вагон №67704700, вантаж виданий відповідно комерційного акту. Крім того, як зазначалося раніше, відповідач не оспорює факт невідповідності маси вантажу.

Статтею 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Пунктом 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів встановлено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Ст.122 Статуту залізниць України унормовано, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, стягується штраф у розмірі згідно ст.118 Статуту залізниць України.

При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

В свою чергу, статтею 118 Статуту визначено штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитків.

За зазначеним перевезенням провізна плата становить 2925,00грн., у зв'язку з чим на виконання вказаних норм сума штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу складає 14625,00грн.

У поданій апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що вартість переробки перевезеного вантажу становить 3864,00грн., з огляду на що штраф у розмірі 14625,00грн. є неспіврозмірним і несправедливим, що надає випадку винятковість і, відповідно, свідчить про наявність підстав для зменшення штрафу.

Разом з тим, скаржником не доведено, а з матеріалів справи не вбачається порушення місцевим судом приписів ст.233 ГК України та ч.3 ст.551 ЦК України щодо визначення наявності підстав для зменшення розміру стягуваної пені. В свою чергу, і в контексті положень названих норм, і в силу п.3 ч.1 ст.83 ГПК України застосування такого зменшення є дискреційним правом суду, і не може ревізуватися в контексті положень ст.104 цього Кодексу за відсутністю відповідних порушень норм матеріального або процесуального права. Апеляційний суд вважає, що в даному випадку судом правомірно відмовлено у зменшенні розміру штрафу.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Донецької області від 29.06.2016р. у справі №905/1847/16 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 ГПК України, підстав для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги за наведеними в ній мотивами не вбачається.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика Україна, м.Селидове, м.Українськ Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 29.06.2016р. у справі №905/1847/16 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 29.06.2016р. у справі №905/1847/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Судді Н.В. Ломовцева

ОСОБА_3

Надруковано 6 прим.: 2- позивачу; 1- відповідачу; 1- ГСДО; 1- до справи; 1- ДАГС