РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2016Справа №910/14267/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ У.Б.К."
До Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАС ГРУП"
Простягнення 641 353,26 грн.
Ярмак О.М.

Представники:

від позивачаОнопрієнко О.П. (представник за довіреністю від 18.01.2016)
від відповідачаВалентинов А.В. (представник за довіреністю від 01.09.2016)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ У.Б.К." звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАС ГРУП" про стягнення заборгованості за договором № 79/15 від 01.10.2015 у розмірі 641 353,26 грн, з яких: 570 151,20 грн - основний борг, 32 947,26 грн - пеня, 35 349,37 грн - штраф, 2 905,43 грн - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/14267/16 та призначено розгляд справи на 30.08.2016.

Ухвалою від 30.08.2016 судом відкладено розгляд справи на 13.09.2016.

13.09.2016 відповідачем подано через канцелярію суду відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 13.09.2016 представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАС ГРУП" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ У.Б.К." (виконавець) укладено договір № 79/15 (далі - Договір), предметом якого є надання виконавцем послуг по виконанню будівельно-монтажних робіт (послуги) на будівельному об'єкті за адресою: «Будівництво житлового будинку з об'єктами обслуговування населення та паркінгом по вул. Трутенко, 3 у Голосіївському районі м. Києва» (об'єкт). (п. 1.1 Договору).

Згідно з п. 1.2 Договору виконавець надає послуги на будівельному об'єкті баштовими кранами модифікації КБ-674, а замовник організовує надання послуг краном на об'єкті та проводить оплату наданих виконавцем послуг.

Відповідно до п. 5.1 Договору виконавець щомісячно не пізніше останнього дня звітного місяця надає замовнику довідки про виконані роботи та витрати (форми № КБ-3), та акти приймання виконаних будівельних робіт (форми № КБ-2в) або акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), оформлені по договірних цінах, згідно п. 4.1 даного Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання своїх зобов'язань за Договором позивачем у період з жовтня 2015 року по травень 2016 року були виконані роботи на загальну суму 1 243 594,80 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками (форми № КБ-3) від 31.10.2015, 30.11.2015, 31.12.2015, 31.01.2016, 29.02.2016, 31.03.2016, 30.04.2016, 31.05.2016, актами (форми № КБ-2в) № 1 від 31.10.2015, № 417 від 30.11.2015, № 416 від 30.11.2015, № 622 від 31.12.2015, № 511 від 31.12.2015,№ 506 від 30.04.2016, актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 235 від 31.10.2015, № 234 від 31.10.2015, № 541 від 31.12.2015, № 60 від 31.01.2016, № 182 від 29.02.2016, № 316 від 31.03.2016, № 589 від 31.05.2016, підписаними та скріпленими печатками в двосторонньому порядку.

Замовник щомісячно в термін до 10 числа проводить оплату наданих виконавцем послуг за попередній місяць. Оплата наданих виконавцем послуг проводиться на підставі довідок та актів. (п. 5.3 Договору).

До початку демонтажу та вивозу крану та підкранових колій замовник проводить повний розрахунок за надані виконавцем послуги, в тому числі за демонтаж та вивезення крану та підкранових колій. (п. 5.7 Договору).

Отже, як вбачається з акта здачі-приймання робіт (надання послуг) № 589 від 31.05.2016 відповідач повинен був здійснити повний розрахунок з позивачем 01.06.2016.

Проте, виконані позивачем роботи за указаними документами відповідач оплатив частково на загальну суму 673 443,60 грн (копії платіжних доручень наявні в матеріалах справи), в той час як решта суми загальної вартості робіт розміром 570 151,20 грн залишилась непогашеною, про стягнення якої йдеться у поданому позові.

Відповідач обставин невиконання у повному обсязі своїх грошових зобов'язань перед позивачем не спростував, доказів оплати заборгованості не подав.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З викладених вище обставин та поданих доказів вбачається, що позивач дійсно виконав роботи за Договором, які відповідач в повному обсязі не оплатив, чим порушив умови Договору, тому позовні вимоги про стягнення 570 151,20 грн заборгованості підлягають задоволенню.

Окрім суми основного боргу, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 2 905,43 грн 3% річних, 35 349,37 грн штрафу та 32 947,26 грн неустойки за порушення ним своїх зобов'язань.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

За розрахунком позивача, здійсненим в період прострочення відповідача по сплаті заборгованості, а саме, з 01.06.2016 по 01.08.2016, розмір 3% річних становить 2 905,43 грн.

Приймаючи до уваги наведені вище приписи цивільного законодавства, перевіривши здійснений позивачем розрахунок на предмет арифметичної правильності та визначення періодів прострочення, суд приймає його як обґрунтований та вірний, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 2 905,43 грн 3% річних підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача 35 349,37 грн штрафу та 32 947,26 грн неустойки, суд вказує таке.

Статтею 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як вказано у п. 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов'язання законом не передбачено, що, втім, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі (наприклад, за необґрунтовану відмову від переказу коштів за розрахунковими документами отримувача коштів), притому і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею. В останньому випадку не йдеться про притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі, тому що відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як лише форми її сплати.

Отже, законодавство розділяє неустойку на штраф та пеню, які є самостійними заходами відповідальності, проте, різняться між собою формою сплати.

У п. 6.4 Договору визначено, що у разі порушення замовником строків оплати за договором більше ніж на 30 календарних днів виконавець має стягнути з замовника штрафні санкції у розмірі 0,1% від суми невиконаних грошових зобов'язань за кожен день прострочки до повного виконання замовником зобов'язань за договором та неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних грошових зобов'язань за кожен день прострочки.

Проаналізувавши наведену умову Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою вказані в Договорі штрафні санкції та неустойка є фактично пенею, оскільки обчислюються у відсотках від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Оскільки Конституцією України гарантовано, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, то стягнення з відповідача 35 349,37 грн штрафу разом з 32 947,26 грн неустойки відповідно до п. 6.4 Договору є неправомірним.

Отже, суд вважає справедливим та законним стягнути з відповідача 32 947,26 грн неустойки (пені).

На підставі викладеного вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАС ГРУП" (03061, м. Київ, просп. Відрадний, 103, ідентифікаційний код 38282261) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ У.Б.К." (01042, м. Київ, вул. М.Приймаченко, 1/27, ідентифікаційний код 39907319) 570 151 (п'ятсот сімдесят тисяч сто п'ятдесят одну) грн. 20 коп. основного боргу, 32 947 (тридцять дві тисячі дев'ятсот сорок сім) грн. 26 коп. пені, 2 905 (дві тисячі дев'ятсот п'ять) грн. 43 коп. 3% річних та 9 090 (дев'ять тисяч дев'яносто) грн. 07 коп. судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

2. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 16.09.2016

Суддя О.М. Ярмак