Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "21" вересня 2016 р. Справа № 906/585/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - ліквідатор;

від відповідача: ОСОБА_2 - директор (паспорт серії ВМ №040680).

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ОСОБА_3 (орендного) сільськогосподарського товариства "Котівське"

до ОСОБА_3 сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка

про спонукання до виконання мирової угоди

Спір розглянуто в більш тривалий строк, ніж передбачено ч. 1 ст. 69 ГПК України.

Позивач звернувся до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в сумі зобов'язання, визначеного обов'язковим до оплати за 2015 рік, а також 85,00 грн. державного мита та 40 грн. за інформаційно-технічне забезпечення.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Житомирської області від 20.12.2012 у справі №4/130«Б» затверджено мирову угоду від 16.11.2012, укладену між кредиторами та боржни ком - ОСОБА_3 сільськогосподарським підприємством ім. Шевченка (відповідач).

Серед кредиторів ОСОБА_3 сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка, які погодились із умовами мирової угоди, є Приватне (орендне) сільськогосподарське підприємство «Котівське» (позивач).

Відповідно до п.п.1.7. п.1 вказаної мирової угоди сторонами встановлено, що вимоги П(О)СП «Котівське» становлять 68622,90 грн., яку ПСП ім. Шевченка зобов'язується пога сити в такому порядку: 2015 рік (четвертий квартал) - 6860.00 грн., 2016 рік - 20590,00 грн., 2017 рік - 20590,00 грн., 2018 рік - 20582,90 грн.

Крім цього, відповідно до додатку №2 даної мирової угоди від 16.11.2012 Приватне сільськогосподарське підприємство ім. Шевченка зобов'язалось погасити ОСОБА_3 (орендному) сільськогосподарському підприємству «Котівське» на протязі 2013 року 85,00 грн. дер жавного мита та 40,00 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, всього -125,00 грн.

Постановою Господарського суду Житомирської області від 27.03.2008 Приватне (орендне) сільськогосподарське підприємство «Котівське» визнано банкрутом та введено його ліквідаційну процедуру. Ухвалою названого суду від 24.07.2012 ліквідатором даного банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1

Приватне сільськогосподарське підприємство ім. Шевченка не виконало умови мирової угоди в частині перерахування ОСОБА_3 (орендному) сільськогосподарському підприємству «Котівське» у 2013 році 125,00 грн., у 2015 - 6860,00 грн., всього - 6985,00 грн.

01.04.2014 за вих. №24/68 позивачем надіслано відповідачу вимогу-претензію, яку ОСОБА_3 сільськогосподарським підприємством ім. Шевченка залишено без належного реагування.

Вказана ухвала господарського суду Житомирської області від 20.12.2012 у справі №4/130«Б» не має ознак виконавчого документа, оскільки, не відповідає критеріям, визначеним статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження», а тому не може бути пред'явлена до примусового виконання до державної виконавчої служби.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Мирова угода - це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не призводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спору, а досягнувши згоди між собою, припиняють спір. Наслідком затвердження судом мирової угоди відповідно до ст. 80 Господарського процесуального кодексу України є припинення провадження у справі та недопустимість повторного звернення до господарського суду із спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

У п. 3.19. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" одним із способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмета позову (частини перша і третя статті 78 ГПК). Мирова угода підписується особами, уповноваженими представляти сторони в господарському суді (стаття 28 ГПК). В ухвалі про затвердження мирової угоди у резолютивній частині докладно й чітко викладаються її умови і зазначається про припинення провадження у справі (пункт 7 частини першої статті 80 ГПК), а також вирішуються питання, пов'язані з судовими витратами у справі. Затвердження судом мирової угоди з одночасним припиненням провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розглядатися як два самостійних акти - окремо щодо затвердження мирової угоди і щодо припинення провадження.

Наказ господарського суду про примусове виконання мирової угоди не може бути видано, оскільки провадження зі справи припинено. У разі ж ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обов'язків за цією угодою: - якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах; - якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у статті 18 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди.

Стаття 18 Закону України "Про виконавче провадження" зазначає, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Докази добровільного виконання відповідачем умов мирової угоди в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до приписів частини першої та пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно приписів статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

З огляду на вищевикладене, мирова угода, відповідно до статті 629 ЦК Кодексу, підлягає обов'язковому виконанню. Заінтересована сторона (стягувач) не позбавлена права звернутись до господарського суду з позовною заявою про спонукання виконання мирової угоди, оскільки, згідно з вимогами статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Із врахуванням викладеного, позов про спонукання до виконання мирової угоди в частині оплати 6985,00 грн. грошових коштів обґрунтований та такий, що підлягає до задоволення. В решті позовних вимог, а саме спонуканні до виконання мирової угоди в частині оплати відповідачем на користь позивача 61762,90 грн., господарський суд відмовляє, оскільки станом на дату розгляду справи строк таких виплат не настав, тобто зобов'язання не є простроченим.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволених позовних вимог згідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Спонукати Приватне сільськогосподарське підприємство ім. Шевченка (13400, Житомирська область, м. Андрушівка, вул. Шевченка, 10, ід. код 03744505) виконати умови мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Житомирської області від 20.12.2012 у справі №4/130"Б" шляхом стягнення з ОСОБА_3 сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка (13400, Житомирська область, м.Андрушівка, вул. Шевченка, 10, ід. код 03744505) на користь ОСОБА_3 (орендного) сільськогосподарського товариства "Котівське" (юридична адреса: 13443, Житомирська область, Андрушівський район, смт. Червоне, вул. Перемоги, 46, ід. код 04544406; поштова адреса: 10004, м. Житомир, пров. Пограничний, 14) 6985,00 грн. грошових коштів.

3. Стягнути з ОСОБА_3 сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка (13400, Житомирська область, м.Андрушівка, вул. Шевченка, 10, ід. код 03744505)

- на користь ОСОБА_3 (орендного) сільськогосподарського товариства "Котівське" (юридична адреса: 13443, Житомирська область, Андрушівський район, смт. Червоне, вул. Перемоги, 46, ід. код 04544406; поштова адреса: 10004, м. Житомир, пров. Пограничний, 14) 140,01 грн. сплаченого судового збору.

4. В решті позову відмовити.

4. Накази видати згідно ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 26.09.16

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - позивачу (рек.)