ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" вересня 2016 р. Справа № 903/313/14

Суддя господарського суду Волинської області Слободян О.Г., розглянувши матеріали скарги дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України

на бездіяльність Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області

по справі №903/313/14

за позовом дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України

до державного комунального підприємства Луцьктепло

про стягнення 448400,29грн.

за участю представників сторін:

від скаржника (стягувача): н/з

від боржника: ОСОБА_2, довіреність від 19.04.2016р.

від ВДВС: н/з

встановив: рішенням господарського суду Волинської області від 11.06.2014 р. по справі № 903/313/14 позов дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до державного комунального підприємства "Луцьктепло" задоволено частково та стягнено з останнього 448 238,43 грн.

На виконання данного рішення, господарським судом видано наказ про примусове виконання рішення № 903/313/14-1 від 26.06.2014р.

02.09.2014р. державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції (нині - Перший відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 44567036.

23.06.2005 прийнято Закон України № 2711- IV "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу". Відповідно до п. 3.7 Закону на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

03.07.2014 Законом України № 1571-VII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення розрахунків у паливно-енергетичному комплексі» внесені зміни до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", пункт 3.4 статті 3 викладено у такій редакції: процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 1 січня 2016 року.

23.10.2014 державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі п.15 ч.І ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до вищезазначеного Закону № 2711- IV.

14.05.2015 Законом України № 423-УІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" внесені зміни до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", пункт 3.4 статті 3 викладено у такій редакції: процедура погашення заборгованості підприємствами паливно- енергетичного комплексу діє до 1 вересня 2015 року, крім державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", що має стратегічне значення для енергетичної безпеки держави, для якого процедура погашення заборгованості діє до 1 січня 2016 року.

Законом України від 14.05.15 № 423-УІІІ внесено зміни до ч.З ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», яким визначено, що виконавче провадження з підстави, передбаченої п. 15 ч.1 першої цієї статті, не зупиняється за рішеннями про виплату заробітної плати, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, стягнення аліментів та в разі стягнення заборгованості перед Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та/або її дочірнім підприємством, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії.

У звязку із зазначеним 18.06.2015 ДК «Газ України» направила до органу ДВС заяву про поновлення виконавчого провадження.

26.10.2015 відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконавче провадження № 44567036 було поновлено.

Водночас, 26.10.2015р. органом ДВС винесено постанову про зупинення виконавчого провадження № 44567036 на підставі п.1 ч.І ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» (надання судом відстрочки виконання рішення суду).

Ухвалою господарського суду Волинської області від 08.10.2015 у справі №903/313/14 відстрочено виконання рішення від 11.06.2014 до 01.01.2016.

Відповідно до ч.5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобовязаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача.

Виносячи постанову про зупинення виконавчого провадження від 26.10.2015р державному виконавцю було відомо, що виконання рішення суду відстрочено до 01.01.2016р., оскільки у вказаній постанові про зупинення міститься посилання на ухвалу господарського суду Волинської області від 08.10.2015.

Однак, не дивлячись на те, що виконання рішення господарського суду Волинської області від 11.06.2014 року у справі № 903/313/14 відстрочено строком до 01.01.2016 року, в порушення вимог ст.ст. 37, 39 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець станом на 22.08.2016 (згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень) за власною ініціативою (обовязок державного виконавця) виконавче провадження не поновив.

26.08.2016р. ДК Газ України НАК Нафтогаз України звернулася до суду із скаргою на бездіяльність органу ДВС, в якій просить:

1. Визнати неправомірною бездіяльність Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області щодо невинесення постанови про поновлення виконавчого провадження №44567036;

2. Визнати неправомірною бездіяльність Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області, що призвела до невиконання наказу господарського суду Волинської області від 26.06.2014 №903/313/14-1 та не стягнення грошових коштів на користь ДК «Газ України»;

3. Зобовязати Перший відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області вжити всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішення господарського суду Волинської області від 11.06.2014 у справі №903/313/14.

Обгрунтовуючи свої вимоги, скаржник зазначає, що державний виконавець своєчасно не поновив виконавче провадження та не вжив заходів щодо виконання рішення господарського суду Волинської області від 11.06.2014 року у справі № 903/313/14.

З моменту відкриття виконавчого провадження та на даний час наказ від 26.06.2014 №903/313/14-1, за виключенням часу коли виконавче провадження підлягало зупиненню відповідно до Закону, знаходиться на виконанні 12 місяців 24 дні.

Державний виконавець протягом 12 місяців та 24 дні зобовязаний був здійснювати заходи примусового характеру, направлені на стягнення заборгованості з ДКП «Луцьктепло».

Ухвалою суду від 29.08.2016р. розгляд скарги призначено на 27.09.2016р.

В судове засідання представники скаржника та ВДВС не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду скарги, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Представник боржника письмових пояснень по скарзі суду не надав, при цьому повідомив, що рішення суду №903/313/14 від 11.06.2014р. поступово виконується, а з початком опалювального сезону борг буде погашено.

Згідно ч.1 ст.1212 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Пунктом 9.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» передбачено, що встановлений у частині першій статті 121--2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121--2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

При цьому у вирішенні питання про відновлення пропущеного строку подання скарги на бездіяльність органу Державної виконавчої служби у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення, поданої більш як через десять днів після закінчення визначеного законом строку здійснення виконавчого провадження, господарський суд має, як правило, виходити з неможливості такого відновлення. Наведене ґрунтується на тому, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Якщо ж обов'язок органу Державної виконавчої служби вчинити певну дію прямо передбачено законом, але строк її вчинення не зазначений, то бездіяльність даного органу може бути оскаржена в будь-який час, коли скаржник дійде висновку про порушення у зв'язку з цією бездіяльністю його прав і охоронюваних законом інтересів, оскільки правопорушення є таким, що триває в часі.

Частиною 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобовязаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача.

Як вбачається з ухвали суду від 08.10.2015р. виконання рішення суду від 11.06.2014р. по справі №903/313/14 було відстрочено до 01.01.2016р. Отже, державний виконавець повинен був поновити виконавче провадження 04.01.2016р.

Тобто, скаржник повинен був дізнатися про бездіяльність ВДВС щодо поновлення виконавчого провадження у січні 2016р. Скаргу подано до суду згідно штемпеля пошти на конверті 23.08.2016р. Відповідно скаргу подано з пропуском строку на її подання та без заяви про його відновлення.

Крім цього, стягувач не позбавлений права одразу звернутися до державного виконавця із заявою про поновлення виконавчого провадження, або з іншою заявою щодо виконання державним виконавцем конкретних виконавчих дій, передбачених законодавством (у разі їх невиконання), а у випадку невиконання цих дій, чи невиконання їх у визначений законом строк, звернутися із скаргою на дії чи бездіяльність органу ДВС.

Проте, в данному випадку, цього не було зроблено стягувачем.

За наведених обставин, суд вважає, що скаржником пропущений строк для подання скарги на дії органів Державної виконавчої служби.

Що стосується вимоги про зобовязання вжити всіх передбачених законом заходів, то стягувачем не конкретизовано, які саме дії (заходи) зобовязаний здійснити Перший відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області, від яких він ухиляється.

На день розгляду скарги судом встановлено, що 02.09.2016р., згідно Відомостей про виконавче провадження № 44567036 з ЄДРВП, державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 винесено постанову про поновлення виконавчого провадження.

Враховуючи те, що скаржник в судове засідання не з'явився для зясування обставин справи та заяву про поновлення пропущеного строку для подання скарги не подав, суд дійшов висновку про залишення скарги без розгляду.

Керуючись ст. ст. 53, 1212 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ухвалив:

Скаргу залишити без розгляду.

Суддя О. Г. Слободян