ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2016 р. Справа № 911/2322/16

За позовом Приватного акціонерного товариства Просто-страхування

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства СТРАХОВА КОМПАНІЯ СКАЙД

про стягнення 8813,04грн

Суддя С.І. Чонгова

Представники:

від позивача ОСОБА_2 (довіреність б/н від 03.12.2015);

від відповідача не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство Просто-страхування (далі ПрАТ Просто-страхування) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 акціонерного товариства СТРАХОВА КОМПАНІЯ СКАЙД (далі ПАТ СК СКАЙД) про стягнення 50 977,12грн в порядку регресу на підставі ст.1191 ЦК України.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що 31.12.2015 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Шевроле, д.р.н. АА 1798 НА, під керуванням водія ОСОБА_3 та транспортного засобу Хонда. Д.р.н. АІ 9695 ВЕ, та автомобілем Фолцваген, д.р.н. АІ 5445 ЕО під керуванням водія ОСОБА_4 Ксанії Станіславівни, водія ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована відповідачем згідно полісу № АІ/7095781. Як вказує позивач, ним на підставі договору страхування № ПРКі 000398 від 25.03.2015, укладеного з ОСОБА_4, виплачено страхове відшкодування, суму якого він просить стягнути з відповідача як особи, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність ОСОБА_3

Відповідач у справі ПАТ СК СКАЙД документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надало.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача у судове засідання не зявився про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце судовго засідання повідомлений належним чином, що підтверджується штампом на ухвалі господарстького суду Київської області від 11.08.2016, про направлення вказаної ухвали.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та подані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

25.03.2015 між ПрАТ Просто-страхування та ОСОБА_4 був укладений договір страхування №00398, предметом якого є страхування транспортного засобу «Фольцваген Тігуан» д.р.н. АІ 5445 ЕО (а.с.9).

За умовами відповідного полісу:

- страховим випадком є, зокрема, пошкодження;

- франшиза безумовна 0,50%;

- зі строком дії з 25.03.2015 по 24.03.2016.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом сплати страхувальниками страхових платежів; страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов'язкове страхування).

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ГК України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

31.12.2015 на перехресті вул. Артема та Дегтярівської в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Шевроле» д.р.н. АА1798 НА, під керуванням водія ОСОБА_3, «Хонда» д.р.н. АІ 9695 ВЕ, під керуванням ОСОБА_5, та транспортним засобом «Фольцваген» д.р.н. АІ 5445 ЕО, під керуванням водія ОСОБА_4

Як встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.03.2015, що прийнята у справі 761/2563/16-П (а.с.17-18), ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до напису у нижньому правому куті копії вказаної постанови, вона набрала законної сили 15.03.2015.

В силу ч. 4 ст. 35 ГПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалена постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Як зазначено у вказаній постанові, внаслідок ДТП автомобілі, отримали механічні пошкодження, що підтверджується вказаною постановою та довідкою ДАІ (а.с.15-16).

Власник вказаного автомобіля, як підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.11), ОСОБА_4 12.01. 2016 звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.13-14, 43).

Відповідно до страхового акту від 19.01.2016 (а.с.44) позивачем затверджено виплатити, за вибором страхувальника на рахунок ФОП ОСОБА_6, 50 977,12грн з урахуванням франшизи.

Як вбачається з платіжного доручення №1101 від 20.01.2016 (а.с.45), позивачем сплачено страхове відшкодування на рахунок ФОП ОСОБА_6 в розмірі 50 977,12грн.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Шевроле» д.р.н. АА 1798 НА, особи, яка визнана винною у ДТП, застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Скайд» на підставі полісу АІ № 7095781, за яким франшиза становить 0,00грн, а ліміт за шкоду майну встановлено в розмірі 50 000,00грн, що підтверджується відомостями з бази МТСБУ (а.с.46).

Позивач, як особа, що виплатила страхове відшкодування, звернувся до відповідача з заявою №04180 від 22.04.2016 про відшкодування 50 977,12грн (а.с.48), яка отримана відповідачем 27.04.2016, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.49).

Предметом спору у даній справі є обовязок відповідача виплатити позивачу сплачене ним страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, виплативши страхове відшкодування страховик набув права вимоги, яке належало особі, що одержала страхове відшкодування, до особи, що відповідальна за збитки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана, зокрема, майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Спеціальним законом, що регулює відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів та відшкодування шкоди є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 6 вказаного Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Як вказано в преамбулі вказаного Закону, у тексті Закону слова "ліміт відповідальності страховика" у всіх відмінках замінено словами "страхова сума" у відповідному відмінку.

Згідно ст. 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування; розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Як визначено статтею 22.1, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 36.1 Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Положення ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У даній справі позивачем заявлено вимоги за страховим актом від 19.01.2016, грошові кошти за яким перераховані платіжними дорученнями №1101 від 20.01.2016.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Проте, позивачем заявлено вимоги про стягнення 50 977,12грн, в той час як ліміт відповідальності за полісом, що виданий відповідачем становить 50 000,00грн, тобто позивачем заявлено вимоги в більшому розмірі ніж передбачено страховою сумою встановленою відповідачем в полісі.

За таких обставин, заявлені у даній справі вимоги підлягають задоволенню у 50 000,00грн.

В задоволенні вимог до відповідача про стягнення 977,12грн суд відмовляє, оскільки вказана сума знаходиться поза межами страхової суми, що встановлена відповідачем в страховому полісі серії АІ №7095781.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають позивачу за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених позивних вимог, а саме у сумі 1351,57грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства СТРАХОВА КОМПАНІЯ СКАЙД на користь Приватного акціонерного товариства Просто-страхування 50 000,00грн страхового відшкодування в порядку регресу, а також 1351,57грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. В задоволенні позову в частині стягнення 977,12грн страхового відшкодування в порядку регресу відмовити

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 26.09.2016

Суддя С.І. Чонгова