ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"23" вересня 2016 р.Справа № 922/2548/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Рученко К.Д.

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Успіх Слобожанщини"
до Приватного підприємства "Міловське"
про визнання права власності та зобов'язання вчинити певні дії
за участю представників сторін:

представник позивача - ОСОБА_1, довіреність б/н від 25.07.2016 р.

представник відповідача - ОСОБА_2, угода №09/06-16 від 09.06.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Успіх Слобожанщини", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Приватного підприємства "Міловське" про зобов'язання припинити дії та визнання права власності.

В обґрунтування позову зазначає, що Приватне підприємство "Міловське" без будь-якого права на використання земельних ділянок, які надані в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Успіх Слобожанщини", провело на них сільськогосподарські роботи, завадивши позивачу самостійно господарювати на орендних земельних ділянках та отримати продукцію та доходи з них.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03 серпня 2016 року позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №922/2548/16 та призначено її до розгляду на 08 вересня 2016 року.

22 вересня 2016 року через канцелярію Господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Успіх Слобожанщини" надійшла заява про забезпечення позову (вх. №31293), в якій, посилаюсь на приписи статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, просить суд:

- накласти арешт на посіви сільськогосподарських культур, які розташовані на земельних ділянках, розташованих на території Балаклійського району Харківської області, а саме посіви пшениці загальною площею 9,7455 га, які розташовані на земельних ділянках кадастрові номери :03:000:0466 та :03:000:0289; посіви соняшнику загальною площею 4,1243 га, які розташовані на земельній ділянці кадастровий номер :03:000:0007; посіви кукурудзи загальною площею 4,3441 га, які розташовані на земельній ділянці кадастровий номер :03:000:0004; посіви пшениці загальною площею 3,5372 га, які розташовані на земельних ділянках кадастрові номери :04:000:0371 та :04:000:0372; посіви ячменю загальною площею 2,0 га, які розташовані на земельній ділянці кадастровий номер :00:000:0063;

- передати арештоване майно на відповідальне зберігання ТОВ "Успіх Слобожанщини".

Зазначене клопотання прийнято судом до розгляду, про що зазначено в протоколі судового засідання від 22 вересня 2016 року по справі №922/2548/16.

В судовому засіданні 23.09.2016 р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Успіх Слобожанщини" заяву про забезпечення позову підтримав та просив суд її задовольнити. Зазначив, що відповідач має реальну можливість за відсутності вжиття заходів забезпечення позову зібрати посіви пшениці, кукурудзи та ячменю, які розташовані на спірних земельних ділянках та відчужити їх на користь третіх осіб, що призведе до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Присутній у судовому засіданні 23.09.2016 р. представник Приватного підприємства "Міловське" проти задоволення заяву про забезпечення позову заперечував, проте письмових заперечень щодо поданої заяви не надав.

Розглянувши по суті заяву про забезпечення позову, суд прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" №16 від 26 грудня 2011 року, застосування заходів до забезпечення позову є гарантією реального виконання рішення суду.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд зазначає, що при розгляді заяв про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті. До предмету дослідження на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

В постанові Вищого господарського суду України від 28 липня 2010 р. по справі №6/211/09 визначено, що вжиття заходів щодо забезпечення позову є правом суду, і, при цьому, закон не містить точного переліку господарських спорів або обставин, за яких вживаються заходи до забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, в силу вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу повинна довести його необхідність та адекватність.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Предметом розгляду даної справи є визнання права власності на сільськогосподарську продукцію, вирощену на земельних ділянках, розташованих на території Балаклійському районі Харківської області.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення передані Товариству з обмеженою відповідальністю "Успіх Слобожанщини" на підставі договорів оренди, а саме:

- земельна ділянка загальною площею 4,1243 га (кадастровий номер :03:000:0007) на підставі Договору оренди земельної ділянки від 10 лютого 2014 року;

- земельна ділянка загальною площею 1,5372 га (кадастровий номер :04:000:0371) на підставі Договору оренди земельної ділянки від 01 вересня 2015 року;

- земельна ділянка загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер :04:000:0372) на підставі Договору оренди земельної ділянки від 01 вересня 2015 року;

- земельна ділянка загальною площею 4,5718 га (кадастровий номер :03:000:0466) на підставі Договору оренди земельної ділянки від 24 червня 2014 року;

- земельна ділянка загальною площею 5,1737 га (кадастровий номер :03:000:0289) на підставі Договору оренди земельної ділянки від 08 серпня 2013 року;

- земельна ділянка загальною площею 4,3441 га (кадастровий номер :03:000:0004) на підставі Договору оренди земельної ділянки від 28 грудня 2015 року;

- земельна ділянка загальною площею 2,000 га (кадастровий номер :03:000:0063) на підставі Договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2016 року.

Пріоритетність земель сільськогосподарського призначення, визначена у статті 23 Земельного кодексу України, а отже посіви сільськогосподарських культур, зрошені на земельній ділянці сільськогосподарського призначення є основним результатом використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд враховує, що Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції" № 475/97- ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно із ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Успіх Слобожанщини", приймаючи до уваги специфіку майна (посіви сільськогосподарських культур) та загрози його відчуження, суд вважає, що існує зв'язок між визначеним предметом спору й заходами до забезпечення позову.

З метою уникнення негативних наслідків для сторін, забезпечення рівності їх процесуальних прав, суд вважає за можливе погодитись із необхідністю вжиття заходів щодо забезпечення позову з врахуванням їх адекватності, а також враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, тому заяву позивача задовольняється, не виходячи за межі предмету спору.

Вищевказаний захід забезпечення позову є співрозмірним із заявленими позивачем позовними вимогами. Зазначений захід спроможний забезпечити об'єктивний розгляд даного спору. Невжиття нижчезазначеного заходу забезпечення позову може призвести до значного утруднення або навіть неможливості виконання судового рішення, у разі задоволення позовних вимог.

Щодо передачі арештованого майна на відповідальне зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю "Успіх Слобожанщини", суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу.

Враховуючи зазначене, вирішення питання щодо передання арештованого майна на відповідальне зберігання не відноситься до повноважень господарського суду та не передбачено положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Успіх Слобожанщини" про забезпечення позову - задовольнити частково.

2. Вжити заходи до забезпечення позову по справі №922/2548/16 до вирішення справи по суті.

3. Накласти арешт на посіви сільськогосподарських культур (майбутній врожай), які розташовані та не зібрані на земельних ділянках на території Балаклійського району Харківської області , а саме:

- посіви пшениці загальною площею 9,7455 га, які розташовані на земельних ділянках кадастрові номери :03:000:0466 та :03:000:0289;

- посіви соняшнику загальною площею 4,1243 га, які розташовані на земельній ділянці кадастровий номер :03:000:0007;

- посіви кукурудзи загальною площею 4,3441 га, які розташовані на земельній ділянці кадастровий номер :03:000:0004;

- посіви пшениці загальною площею 3,5372 га, які розташовані на земельних ділянках кадастрові номери :04:000:0371 та :04:000:0372;

- посіви ячменю загальною площею 2,0 га, які розташовані на земельній ділянці кадастровий номер :00:000:0063 в межах суми позову 358 638 (триста п`ятдесят вiсiм тисяч шiстсот тридцять вiсiм) грн. 05 коп.

Стягувачем за цією ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Успіх Слобожанщини" (64200, Харківська обл., Балаклійський район, місто Балаклія, вул. Геологічна, буд. 61, ).

Боржником за цією ухвалою є Приватне підприємство "Міловське" (64253, Харківська обл., Балаклійський район, село Мілова, вул. Нова, буд. 10, ).

4. Дана ухвала, відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом, який набирає чинності з моменту його прийняття, тобто з 23 вересня 2016 року та підлягає негайному виконанню.

5. Ухвала дійсна для пред'явлення до виконання до державної виконавчої служби, фінансових установ або органів, що здійснюють казначейські обслуговування бюджетних коштів, до 24 вересня 2017 року.

6. Ухвалу господарського суду може бути оскаржено протягом п'яти днів з дати її оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_3

справа №922/2548/16