ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

29 вересня 2016 р. Справа № 902/473/16

Господарський суд Вінницької області у складі колегії суддів: головуючого судді Колбасова Ф.Ф., суддів: Говор Н.Д., Яремчука Ю.О., розглянувши, у відкритому судовому засіданні, матеріали справи

за позовом: Заступника прокурора Вінницької області, (м. Вінниця) в інтересах держави - Вінницької міської ради в особі Комунального підприємства "Вінницяміськтеплоенерго", (21100, м.Вінниця, вул. 600-річчя, 13)

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про стягнення 50356,03 грн.

за участю секретаря судового засідання Вознюк К.В.

представники:

прокурор: Гущіна Н.В. - посвідчення № 005060 від 22.09.2012р.;

позивача: Савоткіна К.С. - довіреність № Юр/65 від 16.01.2016р.;

відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ :

Заступник прокурора Вінницької області звернувся до Господарського суду Вінницької області в інтересах держави - Вінницької міської ради в особі Комунального підприємства "Вінницяміськтеплоенерго" з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 59100,03 грн, з яких: 30263,80 грн - заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з січня 2013 року по квітень 2016 року, 8075,67 грн - пеня за несвоєчасно проведені розрахунки, 2478,74 грн - 3% річних, 18281,82 грн - інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 09.06.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі №902/473/16 та призначено її до розгляду на 29.06.2016 р.

Ухвалами суду від 29.06.2016р. та 12.07.2016р. розгляд справи відкладався на 12.07.2016р. та 16.08.2016р., у зв'язку ненаданням сторонами витребуваних судом документів та необхідністю витребування додаткових документів.

16.08.2016р. в судовому засіданні оголошено перерву на 22.08.2016р.

22.08.2016р. суддею Колбасовим Ф.Ф. подано заяву про створення колегії у складі трьох суддів для розгляду даної справи. В судовому засіданні 22.08.2016р. оголошено перерву на 31.08.2016р.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів, для розгляду даної справи сформовано колегію у складі суддів: головуючого судді Колбасова Ф.Ф., суддів: Говор Н.Д., Яремчука Ю.О.

Ухвалою суду від 23.08.2016р. справу прийнято до свого провадження колегією суддів та призначено до розгляду на 31.08.2016р.

Враховуючи неявку представника позивача та необхідність витребування додаткових документів у справі, ухвалою суду від 31.08.2016. розгляд справи відкладено на 29.09.2016р.

Позивач під час розгляду справи неодноразово змінював позовні вимоги. Остаточно, в судовому засіданні 29.09.2016р., представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, мотивовану застосуванням строку позовної давності та допущенням технічної помилки в нарахуванні за послуги централізованого опалення за грудень 2014р. Таким чином позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за період з червня 2013р. по квітень 2016р. на загальну суму 50356,03 грн, а саме: 23709,02 грн боргу за надані послуги з теплопостачання, 6748,12 грн пені, 17590,43 грн інфляційних втрат, 2308,46 грн 3% річних.

Прокурор заяву представника позивача про уточнення позовних вимог підтримав.

Як зазначено в п. 3.11 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26 грудня 2011 року, статтею 22 ГПК України, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотання) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог. Тому в разі надходження відповідної заяви та конкретних обставин справи, суд повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову; збільшення або зменшення позовних вимог; об'єднання позовних вимог; зміну предмету або підстав позову.

Як вбачається зі змісту п. 3.10 постанова Пленуму ВГСУ від 26.12.2011, № 18, під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Як вбачається з поданої представником позивача заяви про уточнення, позивач зменшив розмір вимог майнового характеру, а саме щодо стягнення основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних.

З огляду на зазначене, суд розцінює заяву позивача про уточнення позовних вимог як заяву про зменшення позовних вимог та приймає її до розгляду як таку, що відповідає вимогам ст. 22 ГПК України та не порушує прав та інтересів сторін у справі.

Оскільки заява про зменшення позовних вимог прийнята господарським судом, то новою ціною позову, виходячи з якої розглядається спір є 50356,03 грн.

Відповідач в судове засідання 29.09.2016р. не з"явився. Хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу № 804 (т. 2, а.с. 65).

15.08.2016р. та 29.09.2016р. відповідач подав через канцелярію суду відзиви на позовну заяву, в яких останній проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, з огляду на їх необґрунтованість, неповноту розрахунків та закінчення дії договору, який є підставою позову. Окрім того, у вказаних відзивах відповідач просить застосувати до позову прокуратури позовну давність.

Беручи до уваги приписи ч.1 ст.69 ГПК України щодо строків вирішення спору та той факт, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Розгляд справи здійснювався із застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з поданням відповідачем відповідного клопотання.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

01.10.2009р. між Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (за договором - постачальник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (за договором - споживач) укладено договір № 174 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, відповідно до якого постачальник бере на себе зобов'язання продавати та постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді у договірних обсягах та з параметрами теплоносія на вході мереж споживача, які відповідають температурному графіку теплової мережі, а споживач зобов'язується отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. Температурний графік теплової мережі є невід'ємним додатком цього договору.

Відповідно до п. 2.1. договору, теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону; гаряче водопостачання - протягом року.

Розділом 6 договору сторони визначили порядок розрахунків.

Так, відповідно до п. 6.1 договору, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності, відповідно до додатку № 2 цього договору. Проводяться виключно в грошовій формі згідно з діючими тарифами, затвердженими в установленому порядку.

Споживач щомісячно, протягом року, вносить плату за приєднане теплове навантаження, визначене в додатку № 1 до договору, та окремо сплачує за спожиту теплову енергію на підставі показів приладів обліку, або за їх відсутності, розрахунково, відповідно до теплового навантаження. У разі зміни тарифів та порядку розрахунків нові тарифи і порядок розрахунків є обов'язковим для сторін з моменту введення їх в дію (п. 6.2 договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.3 Договору).

Пунктом 6.4 договору визначено, що остаточні розрахунки за спожиту теплову енергію споживач проводить до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно п. 6.5. договору, по закінченню розрахункового періоду, не пізніше 8 числа місяця, наступного за розрахунковим, споживач повинен отримати загальний рахунок на оплату теплової енергії, спожитої у розрахунковому місяці та плати за приєднане теплове навантаження, акт здачі-прийняття виконаних робіт в двох примірниках для підписання, після чого один примірник акту повернути постачальнику у 5-ти денний термін. Неотримання споживачем рахунку не звільняє останнього від обов'язку оплати по цьому договору.

У разі не підписання акту здачі-прийняття виконаних робіт споживачем, без надання постачальнику викладених в письмовій формі обґрунтованих заперечень по акту або неповернення споживачем підписаного акту здачі-прийняття виконаних робіт у 5-ти денний термін, акт вважається визнаним споживачем та є доказом кількості спожитої споживачем у розрахунковому місяці теплової енергії належної якості (п. 6.6. договору).

Розділом 7 договору передбачена відповідальність сторін.

Так за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію - нараховується пеня в розмірі 1% від несплаченої суми за кожний день прострочення, якщо інше не передбачене законодавством. У випадку прострочення платежу менш ніж на 1 календарний місяць, постачальник може не застосовувати цю санкцію, при наявності гарантійного листа споживача із зазначенням дати проведення розрахунку (п. 7.3.4. Договору).

Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2010 року. В частині розрахунків договір діє до повного їх проведення (п. 10.1 Договору).

Припинення дії договору не звільняє споживача від обов'язку повної сплати спожитої теплової енергії (п. 10.3 Договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний період, якщо за місяць до закінчення його дії, про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 10.4 договору).

Судом встановлено, що на виконання договірних зобов'язань позивачем поставлено відповідачу за період з червня 2013 року по квітень 2016 року включно, а відповідачем прийнято теплову енергію в гарячій воді на загальну суму 24209,02 грн, що підтверджується актами здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 30.06.2013р. за червень 2013р. на суму 97,37 грн, від 31.07.2013р. за липень 2013р. на суму 97,37 грн, від 31.08.2013р. за серпень 2013р. на суму 97,37 грн, від 30.09.2013р. за вересень 2013р. на суму 97,37 грн, від 31.10.2013р. за жовтень 2013р. на суму 571,73 грн, від 30.11.2013р. за листопад 2013р. на суму 524,03 грн, від 31.12.2013р. за грудень 2013р. на суму 1049,28 грн, від 31.01.2014р. за січень 2014р. на суму 894,58 грн, від 28.02.2014р. за лютий 2014р. на суму 1138,12 грн, від 31.03.2014р. за березень 2014р. на суму 636,26 грн (т. 1, а.с. 227), від 30.04.2014р. за квітень 2014р. на суму 321,92 грн, від 31.05.2014р. за травень 2014р. на суму 140,71 грн, від 30.06.2014р. за червень 2014р. на суму 120,41 грн, від 31.07.2014р. за липень 2014р. на суму 90,48 грн, від 31.08.2014р. за серпень 2014р. на суму 90,48 грн, від 30.09.2014р. за вересень 2014р. на суму 90,48 грн, від 31.10.2014р. за жовтень 2014р. на суму 296,27 грн, від 30.11.2014р. за листопад 2014р. на суму 970,58 грн, від 31.12.2014р. за грудень 2014р. (позивачем здійснено перерахунок сум нарахувань згідно вказаного акту, у зв'язку з помилковим нарахуванням, а тому нараховано та заявлено до стягнення 1562,44 грн), від 31.01.2015р. за січень 2015р. на суму 2248,97 грн, від 28.02.2015р. за лютий 2015р. на суму 1471,76 грн, від 31.03.2015р. за березень 2015р. на суму 1429,96 грн, від 30.04.2015р. за квітень 2015р. на суму 553,13 грн, від 31.05.2015р. за травень 2015р. на суму 176,29 грн, від 30.06.2015р. за червень 2015р. на суму 91,24 грн, від 31.07.2015р. за липень 2015р. на суму 91,24 грн, від 31.08.2015р. за серпень 2015р. на суму 91,24 грн, від 30.09.2015р. за вересень 2015р. на суму 91,24 грн, від 31.10.2015р. за жовтень 2015р. на суму 736,51 грн, від 30.11.2015р. за листопад 2015р. на суму 1257,94 грн, від 31.12.2015р. за грудень 2015р. на суму 1568,06 грн, від 31.01.2016р. за січень 2016р. на суму 2285,17 грн, від 29.02.2016р. за лютий 2016р. на суму 1607,28 грн, від 31.03.2016р. за березень 2016р. на суму 1417,15 грн, від 30.04.2016р. за квітень 2016р. на суму 204,59 грн (т. 1, а.с. 228), доказами направлення їх відповідачу, актами про відпуск теплової енергії, розрахунком сум нарахувань.

Як свідчать наявні в матеріалах докази, відповідач свої зобов'язання щодо розрахунку за отриману теплову енергію, виконав лише частково, провівши оплату на 500 грн. Дослідження наданих доказів: банківської виписки (т.1,а.с. 151) та квитанції №3787 від 22.04.2014р. на суму 500 грн (т.1, а.с. 204), свідчать, що відповідачем проведено часткову оплату за надані послуги в березні 2014р., оскільки відповідач в графі "Призначення платежу" зазначив: «за теплову енергію зг. рах. №000174 від 31.03.2014р. в березні 2014р.

Таким чином, станом на день подання позову та розгляду справи у суді заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з теплопостачання за період з червня 2013 року по квітень 2016 року становить 23709,02 грн (24209,02 грн - 500 грн).

Заслухавши пояснення, що надані учасниками процесу у судовому засіданні, дослідивши і оцінивши докази по справі, суд дійшов такого висновку.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Також кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

В силу ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з Договору, між сторонами склались правовідносини щодо постачання теплової енергії.

Частинами 1,2 статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

В силу ст. ст. 4-3, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Разом з тим, з огляду на подання відповідачем заяви про застосування строку позовної давності, суд звертає увагу на наступні приписи законодавства.

За визначенням статті 256 Цивільного кодексу України - позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно ч.ч.1, 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як вказано в п.4.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" у зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане. Якщо договором чи іншим правочином визначено різні строки виконання окремих зобов'язань, що з нього виникають (наприклад, у зв'язку з поетапним виконанням робіт або з розстроченням оплати), позовна давність обчислюється окремо стосовно кожного з таких строків. Позовна давність за позовами, пов'язаними з простроченням почасових платежів (проценти за користування кредитом, орендна плата тощо), обчислюється окремо за кожним простроченим платежем.

Як вказувалось вище сторонами в розділі 6 договору від 01.10.2009р. №174 було погоджено поетапне надання послуг, яке мало фіксуватись щомісячними актами здачі-приймання виконаних робіт та оплачуватись до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за період з червня 2013р. по квітень 2016р.

З урахуванням вище викладених норм, перебіг позовної давності по першому із актів здачі-приймання виконаних робіт від 30.06.2013р. за надані послуги розпочався 10.07.2013р.

З огляду на те, що позовна заява була здана на відділення поштового зв'язку 02.06.2016р., суд дійшов висновку про обґрунтованість позову про стягнення заборгованості за актами здачі-приймання виконаних робіт за період з червня 2013р. по квітень 2016р. включно.

За даних обставин, доводи відповідача про сплив строку позовної давності, на думку суду, є безпідставними, а клопотання про застосування позовної даності є таким, що задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги щодо стягнення боргу за надані послуги теплопостачання стверджуються договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 174 від 01.10.2009р., актами здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг), доказами направлення їх відповідачу, актами про відпуск теплової енергії, розрахунком боргу, випискою банку про часткову оплату, довідкою Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" від 12.08.2016р., актами обстеження приміщення та іншими матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в сумі 23709,02 грн, відповідно до ст.ст. 525, 526, 527, 712 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, під час розгляду спору в господарському суді відповідачем надано до суду квитанцію № 15953583 від 12.07.2016р. на суму 500 грн (т. 1, а.с. 203),.

Дослідивши надану відповідачем квитанцію № 15953583 від 12.07.2016р., суд зазначає наступне: відповідач в графі "Призначення платежу" зазначив: «за спожиту теплову енергію, адреса приміщення по вул. Костантиновича, 39, м.Вінниця, маг. Слов'янка», однак останнім не зазначено періоду, рахунку чи акту по якому проводиться оплата.

Відповідно до п. 6.7 договору за наявності боргу у споживача за теплову енергію постачальник має право зарахувати кошти, що надійшли від позивача у черговості визначеній ст. 534 ЦК України.

Згідно приписів ст.534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Отже, враховуючи положення статті 534 ЦК України та п.6.7 договору, провівши співставлення розміру наданих послуг та оплати, яка надійшла від відповідача, дослідивши наданий позивачем разом з заявою про уточнення позивних вимог від 29.09.2016р. розрахунок суми заборгованості за період з червня 2013р. по квітень 2016р., суд прийшов до висновку, що позивачем було зараховано вказану проплату в рахунок погашення заборгованість згідно попередніх періодів, яка не є предметом спору.

Крім суми основного боргу, позивачем, за неналежне виконання грошових зобов'язань пред'явлено до стягнення з відповідача 17590,43 грн інфляційних втрат за загальний період з липня 2013р. по 31.03.2016р., 3% річних в розмірі 2308,46 грн за загальний період з липня 2013р. по 11.04.2016р. та 7068,97 грн пені за період з 10.07.2015р. по 11.04.2016р.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав зобов'язання у вказаний строк, він є боржником, що прострочив.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України він зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню).

Неустойкою (штрафом, пенею) відповідно до положень ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.3.4. Договору передбачено за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію - нарахування пені в розмірі 1% від несплаченої суми за кожний день прострочення, якщо інше не передбачене законодавством.

Згідно ст.1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" від 20.05.1999 р., суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" встановлено, що за несвоєчасну оплату послуг споживач сплачує пеню в установлених законом та договором розмірах (пункт 23).

Отже, Закон України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне виконання плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" є спеціальним нормативним актом, який регулює відносини, що виникають при несвоєчасному внесенні плати за комунальні послуги суб'єктами підприємницької діяльності (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.04.2013 у справі № 18/957/12).

Судом встановлено, що позов в частині стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені, нарахованої за прострочення виконання грошового зобов'язання, подано до суду в межах строку позовної давності.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних є правомірними, оскільки відповідають умовам укладеного договору та вимогам чинного законодавства України.

Дослідивши розрахунок позивача заявлених до стягнення 6748,12 грн пені, судом не виявлено помилок, в зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

При перевірці правильності нарахування позивачем 3% річних та інфляційних нарахувань, судом встановлено, що позивачем не вірно здійснено розрахунок, оскільки позивач згідно наданого розрахунку нарахував річні та інфляційні на заборгованість з урахуванням залишку суми боргу за теплову енергію, яка підтверджена рішенням Господарського суду Вінницької області від 15.04.2013р. у справі №902/255/13-г, а також на заборгованість за січень- травень 2013 року.

Суд зазначає, що кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. Період нарахування вказаних платежів законодавством не обмежений та здійснюється протягом всього часу існування прострочки виконання грошового зобов'язання.

Однак, з аналізу поданої прокурором позовної заяви вбачається, що остання не містить вимоги щодо стягнення інфляційних та річних відповідно до рішеннями Господарського суду Вінницької області від 15.04.2013р. у справі №902/255/13-г та на вказане рішення немає посилань, як на підставу позову. А заборгованість за січень- травень 2013 року взагалі не була предметом судового розгляду.

А тому суд вважає, що позивачем безпідставно нараховано річні та інфляційні втрати з сум заборгованості за попередні періоди, які не є предметом спору.

Провівши перерахунок 3 % річних, нарахованих на суми заборгованості окремо по кожному з актів здачі-приймання виконаних робіт за червень 2013р. - лютий 2016 року, згідно періодів вказаних позивачем, судом встановлено, що позивачем в окремих періодах невірно визначено початок періоду їх нарахування, з врахуванням положень ч. 5 ст. 254 ЦК України.

Провівши перерахунок 3 % річних сума річних склала 737,38 грн, згідно нижче наведеного розрахунку:

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за червень 2013р. з суми боргу 97,37 грн за період з 10.07.2013р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 8,06 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за липень 2013р. з суми боргу 97,37 грн за період з 10.08.2013р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 7,81 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за серпень 2013р. з суми боргу 97,37 грн за період з 10.09.2013р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 7,56 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за вересень 2013р. з суми боргу 97,37 грн за період з 10.10.2013р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 7,32 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за жовтень 2013р. з суми боргу 571,73 грн за період з 10.11.2013р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 41,54 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за листопад 2013р. з суми боргу 524,03 грн за період з 10.12.2013р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 36,78 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за грудень 2013р. з суми боргу 1049,28 грн за період з 10.01.2014р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 70,98 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за січень 2014р. з суми боргу 894,58 грн за період з 10.02.2014р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 58,23 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за лютий 2014р. з суми боргу 1138,12 грн за період з 10.03.2014р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 71,47 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за березень 2014р. (т.1, а.с. 227):

- з суми боргу 636,26 грн за період з 10.04.2014р. по 21.04.2014р. сума 3% річних складає 0,63 грн;

- з суми боргу 136,26 грн (636,26 грн - 500 грн - проплата від 22.04.2014р. - квитанція №3787, т. 1 а.с. 204) за період з 22.04.2014р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 8,07 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за квітень 2014р. з суми боргу 321,92 грн за період з 10.05.2014р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 18,60 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за травень 2014р. з суми боргу 140,71 грн за період з 10.06.2014р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 7,77 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за червень 2014р. з суми боргу 120,41 грн за період з 10.07.2014р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 6,35 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за липень 2014р. з суми боргу 90,48 грн за період з 10.08.2014р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 4,54 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за серпень 2014р. з суми боргу 90,48 грн за період з 10.09.2014р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 4,31 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за вересень 2014р. з суми боргу 90,48 грн за період з 10.10.2014р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 4,09 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за жовтень 2014р. з суми боргу 296,27 грн за період з 10.11.2014р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 12,64 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за листопад 2014р. з суми боргу 970,58 грн за період з 10.12.2014р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 39,01 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за грудень 2014р. з суми боргу 1562,44 грн за період з 10.01.2015р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 58,82 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за січень 2015р. з суми боргу 2248,98 грн за період з 10.02.2015р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 78,93 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за лютий 2015р. з суми боргу 1471,76 грн за період з 10.03.2015р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 48,27 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за березень 2015р. з суми боргу 1429,96 грн за період з 10.04.2015р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 43,25 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за квітень 2015р. з суми боргу 553,13 грн за період з 10.05.2015р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 15,37 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за травень 2015р. з суми боргу 176,29 грн за період з 10.06.2015р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 4,45 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за червень 2015р. з суми боргу 91,24 грн за період з 10.07.2015р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 2,08 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за липень 2015р. з суми боргу 91,24 грн за період з 10.08.2015р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 1,84 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за серпень 2015р. з суми боргу 91,24 грн за період з 10.09.2015р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 1,61 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за вересень 2015р. з суми боргу 91,24 грн за період з 10.10.2015р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 1,39 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за жовтень 2015р. з суми боргу 736,51 грн за період з 10.11.2015р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 9,32 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за листопад 2015р. з суми боргу 1257,94 грн за період з 10.12.2015р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 12,82 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за грудень 2015р. з суми боргу 1568,06 грн за період з 10.01.2016р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 11,99 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за січень 2016р. з суми боргу 2285,17 грн за період з 10.02.2016р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 11,64 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за лютий 2016р. з суми боргу 1607,28 грн за період з 10.03.2016р. по 11.04.2016р. сума 3% річних складає 4,36 грн.

Враховуючи вищевикладене, позов в частині стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню в сумі 737,38 грн, а в стягненні 1571,08 грн 3 % річних суд відмовляє, як заявлених безпідставно.

Провівши перерахунок інфляційних втрат окремо по кожному з актів здачі-приймання виконаних робіт з червня 2013 по січень 2016, згідно періодів вказаних останнім, сума інфляційних втрат склала 7781,35 грн, згідно нижче наведеного розрахунку:

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за червень 2013р. з суми боргу 97,37 грн за період з 10.07.2013р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 80,02 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за липень 2013р. з суми боргу 97,37 грн за період з 10.08.2013р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 80,19 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за серпень 2013р. з суми боргу 97,37 грн за період з 10.09.2013р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 81,45 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за вересень 2013р. з суми боргу 97,37 грн за період з 10.10.2013р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 81,45 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за жовтень 2013р. з суми боргу 571,73 грн за період з 10.11.2013 по 31.03.2016 сума інфляційних втрат складає 474,05 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за листопад 2013р. з суми боргу 524,03 грн за період з 10.12.2013р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 432,58 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за грудень 2013р. з суми боргу 1049,28 грн за період з 10.01.2014р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 856,64 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за січень 2014р. з суми боргу 894,58 грн за період з 10.02.2014р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 727,10 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за лютий 2014р. з суми боргу 1138,12 грн за період з 10.03.2014р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 912,74 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за березень 2014р. (т.1, а.с. 227):

- з суми боргу 636,26 грн за період з 10.04.2014р. по 21.04.2014р. сума інфляційних втрат складає 21 грн;

- з суми боргу 136,26 грн (636,26 грн - 500 грн - проплата від 22.04.2014р. - квитанція №3787, т. 1 а.с. 204) за період з 22.04.2014р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 96,32 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за квітень 2014р. з суми боргу 321,92 грн за період з 10.05.2014р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 227,55 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за травень 2014р. з суми боргу 140,71 грн за період з 10.06.2014р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 90,67 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за червень 2014р. з суми боргу 120,41 грн за період з 10.07.2014р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 75,63 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за липень 2014р. з суми боргу 90,48 грн за період з 10.08.2014р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 56,24 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за серпень 2014р. з суми боргу 90,48 грн за період з 10.09.2014р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 55,08 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за вересень 2014р. з суми боргу 90,48 грн за період з 10.10.2014р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 50,98 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за жовтень 2014р. з суми боргу 296,27 грн за період з 10.11.2014р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 156,06 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за листопад 2014р. з суми боргу 970,58 грн за період з 10.12.2014р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 483,63 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за грудень 2014р. з суми боргу 1562,44 грн за період з 10.01.2015р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 710,36 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за січень 2015р. з суми боргу 2248,98 грн за період з 10.02.2015р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 924,12 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за лютий 2015р. з суми боргу 1471,76 грн за період з 10.03.2015р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 500,25 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за березень 2015р. з суми боргу 1429,96 грн за період з 10.04.2015р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 299,28 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за квітень 2015р. з суми боргу 553,13 грн за період з 10.05.2015р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 33,62 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за травень 2015р. з суми боргу 176,29 грн за період з 10.06.2015р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 6,69 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за червень 2015р. з суми боргу 91,24 грн за період з 10.07.2015р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 3,08 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за липень 2015р. з суми боргу 91,24 грн за період з 10.08.2015р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 4,04 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за серпень 2015р. з суми боргу 91,24 грн за період з 10.09.2015р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 4,81 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за вересень 2015р. з суми боргу 91,24 грн за період з 10.10.2015р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 2,65 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за жовтень 2015р. з суми боргу 736,51 грн за період з 10.11.2015р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 31,35 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за листопад 2015р. з суми боргу 1257,94 грн за період з 10.12.2015р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 27,82 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за грудень 2015р. з суми боргу 1568,06 грн за період з 10.01.2016р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 23,54 грн;

За прострочку оплати згідно акта здачі-приймання виконаних робіт за січень 2016р. з суми боргу 2285,17 грн за період з 10.02.2016р. по 31.03.2016р. сума інфляційних втрат складає 13,62 грн;

Враховуючи вищевикладене, позов в частині стягнення інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню в сумі 7781,35 грн, а в стягненні 9809,08 грн інфляційних втрат суд відмовляє, як заявлених безпідставно.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Твердження відповідача про закінчення строку дії договору оцінюється судом критично з огляду на наступне.

Згідно п. 10.1 договору 174 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.10.2009р., останній набуває чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2010 року. В частині розрахунків договір діє до повного їх проведення.

Відповідно до п. 10.4 договір вважається пролонгованим на кожний наступний період, якщо за місяць до закінчення його дії, про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення однієї із сторін про припинення його дії. Зважаючи на недоведеність відповідачем факту повідомлення позивача про намір розірвати договір, як це передбачає п. 10.4 договору протягом місяця до закінчення строку дії договору, суд вважає, що договір 174 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.10.2009р. було автоматично пролонговано на той же самий строк і на тих самих умовах, що були ним передбачені. Також, судом враховується, те що відповідач, вчиняв дій стосовно часткової оплати послуг з теплопостачання, що свідчить про визнання ним договору.

Посилання відповідача на неповноту та необгрунтованість розрахунків основного боргу спростовується наявними в матеріалах справи актами здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг), актами про відпуск теплової енергії, довідкою Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" від 12.08.2016р., актами обстеження приміщення та іншими матеріалами справи, а тому оцінюються судом критично.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача пропорційно задоволеним вимогам відповідно до ст. 49 ГПК України.

29.09.2016 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Керуючись ст.ст. 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 87, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, інд. номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (21100, м. Вінниця, вул. 600-річчя, 13, ; р/р 001 в ПАТ "Банк Київська Русь", МФО 319092) 23709,02 грн основного боргу,737,38 грн 3% річних, 7781,35 грн інфляційних втрат, 6748,12 грн пені.

3. Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, інд. номер НОМЕР_1) на користь прокуратури Вінницької області, (м. Вінниця, вул. Володарського, 33) 1061,87 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору.

4. В позові в частині стягнення 1571,08 грн 3% річних та 9809,08 грн інфляційних втрат відмовити.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

6. Копію рішення направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 03 жовтня 2016 р.

Головуючий суддя Колбасов Ф.Ф.

судді Говор Н.Д.

Яремчук Ю.О.

віддрук. 2 прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу ФОП ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)