ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року Справа № 920/464/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - суддіГрека Б.М., - (доповідача у справі),
суддів :Палія В.В., Селіваненка В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуКомунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 05.07.16
у справі№920/464/15
господарського судуСумської області
за позовомКомунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради
доСумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету
простягнення суми
за участю представників від:
позивачане з'явилися, були належно повідомлені,
відповідача(Макарчук Д.І., дов. від04.04.16)

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради звернулося до господарського суду Сумської області з позовом про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.01.15 №1 по справі № 02-06/42-2014.

Справа розглядалася судами неодноразово. За результатом останнього судового розгляду, Рішенням господарського суду Сумської області від 12.04.16 у справі №920/464/15 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Зайцева І.В., судді Костенко Л.А., Соп'яненко О.Ю.) позовні вимоги задоволено частково. Визнано частково недійсним п.2 рішення адміністративної колегії АМКУ від 28.01.15 №1 по справі № 02-06/42-2014 й викладено даний пункт рішення у наступній редакції: "2. Визнати дії КП "Міськводоканал" Сумської міської ради, які полягають у одночасному, без індивідуальному підходу до кожного споживача за договором, стягненню із споживачів послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення, плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання при наявності квартирних засобів обліку за відсутності у підприємства підтвердженої належним чином інформації щодо несправності таких засобів) порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п.2 ст.50 та ч.1 ст.13 ЗУ "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку"; викладено п.4 рішення адміністративної колегії АМКУ вказаного рішення у такій редакції: "4. Відповідно до ст.52 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у п.2 резолютивної частини цього рішення, накласти на КП "Міськводоканал" Сумської міської ради (м. Суми, вул. Білопільський шлях,9, ідентифікаційний код - 03352455) штраф у розмірі 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі грн." у іншій частині позовних вимог - відмовлено. Свою позицію місцевий суд мотивував відсутністю у позивача можливостей для здійснення повірки лічильників самостійно, крім того, обов'язок повірки покладається на власника. АМКУ не досліджено всіх обставин у їх сукупності, викладені висновки не відповідають обставинам справи, а тому висновок про часткову зміну оспорюваного рішення АМКУ, шляхом викладення п.п.2, 4 в іншій редакції та зменшення штрафних санкцій, визначених АМК є, на думку суду, цілком правомірним.

За результатом апеляційного перегляду, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.07.16 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Бородіна Л.І., судді Лакіза В.В., Плахов О.В.), рішення місцевого суду скасовано, у позові відмовлено. Свою позицію суд другої інстанції аргументував не спростуванням позивачем висновків відповідача, викладених в оскаржуваному рішенні АМКУ про те, що кількість приладів обліку (96 283), які не пройшли періодичну повірку, склалась унаслідок бездіяльності підприємства, а саме через те, що протягом останніх 5-ти років підприємство не виконувало свій обов'язок, встановлений п.п.4 п.32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, згідно якого контроль за дотриманням міжповірочних інтервалів віднесено до обов'язків виконавця послуг. У зв'язку із чим, вбачається порушення законодавства про захист економічної конкуренції і тому висновки місцевого суду з приводу задоволення позову про скасування рішення АМКУ від 28.01.15 №1 по справі № 02-06/42-2014 є хибними.

Не погоджуючись із судовим актом другої інстанції, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить постанову апеляційної інстанції скасувати, рішення місцевого суду залишити без змін. Свої доводи скаржник обґрунтовує наявністю правових підстав у місцевого суду для часкового скасування рішення АМКУ, викладенням резолютивної його частини в іншій редакції, а у апеляційного суду, не було підстав для скасування вірного рішення суду першої інстанції, оскільки АМКУ при розгляді справи не повно з'ясовані обставини по справі, не доведено доказів, що мають значення для встановлення істини, викладені висновки не відповідають реальним подіям, не вірно застосовані норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.01.15 №1у справі №02-06/42-2014 визнано, що відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради є суб'єктом господарювання, що займав монопольне (домінуюче) становище на ринках централізованого постачання холодної води та водовідведення у територіальних (географічних) межах м. Суми, на території якого розташовані діючі мережі підприємства, протягом 2013-2014 років. Визнано дії КП "Міськводоканал" Сумської міської ради (які полягають у стягненні із споживачів послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання при наявності квартирних засобів обліку за відсутності у підприємства підтвердженої належним чином інформації щодо несправності таких засобів) порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п.2 ст.50 та ч.1 ст.13 ЗУ "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку. Зобов'язано КП "Міськводоканал" Сумської міськради у місячний термін припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом перерахунку споживачам плати за надані, починаючи з 01.06.14, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення у порядку, визначеному п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.05 №630. Також даним рішенням згідно зі ст.52 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції накладено на КП "Міськводоканал" Сумської міської штраф у розмірі 68 000,00 грн.

Рішення АМК мотивовано недотриманням позивачем міжповіркових інтервалів засобів обліку у значної кількості мешканців м. Суми, що склалося внаслідок бездіяльності позивача, який протягом останніх 5-ти років не виконував свій обов'язок, передбачений пп.4 п.32 Правил надання послуг щодо контролю за дотриманням міжповіркових інтервалів. Окрім того, було встановлено, що нарахування за надані послуги здійснювалося за нормами споживання за відсутності належно підтвердженої інформації щодо непридатності для використання засобів вимірювальної техніки. За таких умов дії КП "Міськводоканал" СМР по нарахуванню і стягненню зі споживачів послуг централізованого водопостачання та водовідведення плати за надані послуги за нормами (нормативами) споживання при наявності квартирних засобів обліку, несправність яких не підтверджена, суперечили вимогам законодавства, що призвело до ущемлення інтересів споживачів та до значного зростання їх витрат на зазначені послуги.

Задовольняючи частково позовні вимоги місцевий суд виходив із того, що у позивача відсутня реальна можливість для здійснення повірки такої кількості лічильників самостійно, без участі та волевиявлення споживачів, які фактично є власниками вимірювальної техніки і техніка знаходиться у житлових приміщеннях, доступ до яких обмежений для представників позивача, при тому що обов'язок вчасної повірки покладається на власників засобів вимірювальної техніки. А тому, місцевий суд дійшов висновку про часткову зміну оспорюваного рішення АМКУ, шляхом викладення п.п.2, 4 в іншій редакції та зменшення штрафних санкцій, визначених АМК.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вказав на те, місцевий суд при розгляді спору щодо визнання недійсним рішення АМКУ зобов'язаний встановити всі фактичні обставини справи та визначити обґрунтованість чи необґрунтованість оскаржуваного рішення у цілому чи в частині, при цьому суд не наділений повноваженнями щодо його зміни та викладення у новій редакції. Змінюючи рішення АМКУ від 28.01.2015р. №1, місцевий суд перебрав на себе не притаманні йому функції щодо зміни рішення та зменшення розміру штрафу без будь-якого правового обґрунтування, що свідчить про порушення вимог господарського процесуального законодавства.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції у зв'язку із наступним.

Статтею 28 ЗУ "Про метрологію та метрологічну діяльність" визначено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Пунктами 9,10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.05 №630, передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця. Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абз.5 п.16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показів засобів обліку.

Відповідно до п.16 Правил, у разі виникнення сумнівів щодо правильності показань квартирних засобів обліку, споживач в установленому порядку може проводити їх позачергову повірку за власні кошти, про що інформує виконавця. Якщо виявлена у показаннях помилка виходить за межі, передбачені у паспорті квартирного засобу обліку, виконавець повинен здійснити перерахунок плати за споживання води та/або теплової енергії з дня останньої повірки або встановлення засобу обліку, якщо його повірка не проводилась, шляхом зменшення плати на відсоток, який перевищує встановлені межі точності для цього типу засобу обліку, до моменту виявлення помилки.

У відповідності до п.п.29, 32, Правил споживач має право на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку, а виконавець зобов'язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

Таким чином, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про обов'язок виконавця послуг (позивача) здійснення повірки засобів обліку.

Крім того, нарахування споживачам плати за послуги з постачання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення, без врахування показників лічильників призвело до ущемлення прав та інтересів споживачів та до значного зростання витрат на послуги.

Враховуючи наведене, дії позивача є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.2 ст.50 та ч.1 ст.13 ЗУ "Про захист економічної конкуренції", а рішення відповідача є законним та обґрунтованим, прийнятим у відповідності до норм матеріального права.

Встановлені апеляційним судом обставини по справі та надана їм вірна правова оцінка, з урахуванням вимог законодавства про захист економічної конкуренції, дає підстави вважати колегії суддів касаційної інстанції про вірність позиції щодо відмови у задоволенні позовних вимог повністю.

Колегія суддів вважає, що постанова апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін, оскільки вона прийнята при повному з'ясуванні всіх обставин справи та при вірному правозастосуванні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради залишити без задоволення, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.07.16 у справі №920/464/15 залишити без змін.

Головуючий - суддя Б. М. Грек

Судді В. В. Палій

В. П. Селіваненко