ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.09.2016 р. Справа № 914/2209/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., при секретарі судового засідання Кохановській Ю.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради, м.Львів

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфатеррабуд", м.Львів

відповідача-2: Засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфатеррабуд" ОСОБА_1, с.Мирне Горохівського району Волинської області

відповідача-3: Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни, м.Львів

про: 1. Визнання недійсними рішення загальних зборів засновників ТзОВ "Альфатеррабуд", 2. Скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

За участі представників:

від прокуратури: Леонтьєва Н.Т. - прокурор відділу (посвідчення №032118 від 11.02.2015р.)

від позивача: Шмотолоха О.П. - представник (довіреність вих. №1104-вих-841 від 12.09.2016р.);

від відповідача - 1: Чопко С.В. - представник (довіреність б/н від 17.08.2016р.);

від відповідача - 2: не з'явився;

від відповідача - 3: не з'явився.

присутній ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Львівської області знаходиться справа за позовом Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради до відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфатеррабуд", до відповідача-2 - Засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфатеррабуд" ОСОБА_1 та до відповідача-3 - Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни про 1. Визнання недійсними рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфатеррабуд"; 2. Скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвалою суду від 31.08.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 12.09.2016р. З підстав, наведених в ухвалі суду від 12.09.2016р. розгляд справи відкладено на 26.09.2016р.

23.09.2016р. від прокуратури в канцелярію суду надійшла заява про вжиття заходів до забезпечення позову вих.№ (14-39) 5435 вих.-16 від 22.09.2016р. (вх. №4560/16 від 23.09.2016р.), в якій заявник просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачеві та іншим особам вчиняти дії щодо розпоряджання нерухомим майном, правами на нього, зокрема, відчуження, передачі в користування та володіння, обтяження відносно майна.

26.09.2016р. в канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_6 б/н від 26.09.2016р. (вх. №4598/16 від 26.09.2016р.) про залучення його до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог.

В судове засіданні представники позивача та прокуратури з'явились, позовні вимоги і заяву про вжиття заходів до забезпечення позову вих. № (14-39) 5435 вих.-16 від 22.09.2016р. (вх.№4560/16 від 23.09.2016р.) підтримали та просили їх задоволити. Проти залучення ОСОБА_6 до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог представники прокуратури та позивача не заперечували, вирішення питання про залучення третьої особи чи відмову в задоволенні поданої ОСОБА_6 заяви залишили на розсуд суду.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позов, поданому та зареєстрованому канцелярією суду за вх. №38273/16 від 26.09.2016р., а також з клопотанням б/н від 26.09.2016р. (вх. №38274/16 від 26.09.2016р.) долучив до матеріалів справи додаткові докази. В обґрунтування своїх заперечень на позов відповідач зазначає, що в межах даного провадження підстави для представництва прокуратурою інтересів держави в розумінні ст.23 Закону України «Про прокуратуру» відсутні, оскільки захист таких інтересів має право і здійснює належний представник Львівської міської ради, як власник спірної земельної ділянки. Крім того, навіть в разі задоволення позову і скасування рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфатеррабуд" та рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, це не впливатиме на права та обов'язки прокуратури та позивача. А відтак, враховуючи те, що прокуратурою та позивачем обрано невірний спосіб захисту, відповідач просить залишити позов без розгляду на підставі п.1 ст.81 ГПК України.

Проти поданої ОСОБА_6 заяви про його залучення до участі у розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог представник відповідача-1 заперечив та просив відмовити в її задоволенні. Відносно поданої прокуратурою заяви про вжиття заходів до забезпечення позову вих. № (14-39) 5435 вих.-16 від 22.09.2016р. (вх. №4560/16 від 23.09.2016р.) представник відповідача-1 заперечив та зазначив, що підстави для застосування таких заходів відсутні і ним не вчинено, ні до подання позову прокуратурою, ні після такого подання жодних дій, які б свідчили про можливе ухилення від виконання рішення суду у випадку задоволення позову, і така заява спрямована на неправомірне втручання у право власності відповідача.

Відповідач-2 в судове засідання явки повноважного представника не забезпечив, вимог ухвали суду від 13.09.2016р. не виконав, про причини неявки суд не повідомив, доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання не надав, хоча був належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення ухвали суду від 31.08.2016р. штрихкодовий ідентифікатор №498 від 15.09.2016р. (вх. №38179/16 від 26.09.2016р.).

Відповідач-3 в судове засідання явки повноважного представника не забезпечив, вимог ухвали суду від 13.09.2016р. не виконав, про причини неявки суд не повідомив, доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання не надав. Станом на 26.09.2016р. на адресу суду повідомлення про вручення відповідачу-3 ухвали суду від 13.09.2016р. не поверталось.

Заслухавши доводи та заперечення присутніх в судовому засіданні представників прокуратури, позивача та відповідача-1, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви прокуратури про вжиття заходів до забезпечення позову вих. № (14-39) 5435 вих.-16 від 22.09.2016р. (вх. №4560/16 від 23.09.2016р.), при цьому суд виходив з наступного.

Статтею 66 ГПК України, передбачено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову як гарантію реального виконання рішення суду. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно ст.67 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Пунктом 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" із змінами та доповненнями передбачено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За вимогами ст. 66 ГПК України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. У даному випадку обов'язок доказування наявності підстав для забезпечення позову покладається на прокуратуру, яка подала заяву.

Постанова пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" також трактує положення статті 66 ГПК України у такому значенні. Так, згідно абзацу 2 п.1 постанови особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як вказано у вищенаведеній постанові Пленуму, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість невиконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову прокурор зазначає, що підставою для представництва інтересів держави в даній справі є те, що об'єкти нерухомого майна, на які за ОСОБА_1 визнано право власності скасованою ухвалою суду першої інстанції, на момент пред'явлення позову належать на праві приватної власності ТзОВ "Альфатеррабуд" (на підставі рішення загальних зборів засновників ТзОВ "Альфатеррабуд" №1 від 12.04.2016р. та рішень про державну реєстрацію права власності приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М.). Ці об'єкти були відчужені вже після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 15.09.2015р. Відтак, на думку заявника, у зв'язку із зверненням до суду з вимогою про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, доцільним є забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві та іншим особам вчиняти дії щодо розпоряджання нерухомим майном (нежитлові приміщення та квартири) по вул.Снопківській 18а у м.Львові, правами на нього, зокрема, відчуження, передачі в користування та володіння, обтяження відносно майна вказаного у заяві.

Як зазначає представник відповідача-1, як до моменту подання позову прокуратурою в інтересах держави в особі Львівської міської ради до господарського суду, так і після подання такого позову, ним не вчинялось жодних дій, які б могли свідчити про свідоме ухилення відповідача-1 від виконання рішення суду, доказів на підтвердження протилежного прокуратурою чи позивачем не долучено.

Проаналізувавши подану прокуратурою заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що прокурором не доведено підстав для вжиття заходів до забезпечення позову з долученням належних та допустимих доказів в підтвердження того, що його припущення (без підтвердження належними доказами) вказують на необхідність застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у ній є визнання недійсними рішення загальних зборів засновників відповідача-1 та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, тобто спір по своїй суті є немайновим і такий вид забезпечення позову, заборона відповідачеві та іншим особам вчиняти дії щодо розпоряджання нерухомим майном, правами на нього, зокрема, відчуження, передачі в користування та володіння, обтяження, на думку суду, не пов'язаний з предметом спору та не спрямований на забезпечення виконання рішення суду щодо заявлених прокурором та позивачем вимог.

Як вже було вказано вище, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена належними доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду.

З матеріалів справи вбачається, що висновки прокуратури не підтверджені належними та допустимими доказами та є лише посиланням в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача-1 від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування.

Отже, ні прокурором, ні позивачем не подано належних доказів і з матеріалів справи судом не встановлено обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Доводи прокурора лише про доцільність вжиття такого заходу забезпечення позову, як заборона відповідачеві та іншим особам вчиняти дії щодо розпоряджання нерухомим майном, правами на нього, зокрема, відчуження, передачі в користування та володіння, обтяження відносно майна, не є підставою для вжиття заходів до забезпечення позову. Доказів на підтвердження можливості невиконання судового рішення чи утруднення його виконання в майбутньому суду прокурором та позивачем не надано.

Підсумовуючи вищенаведене, слід зазначити, що у поданій прокурором заяві про вжиття заходів до забезпечення позову не наведені обґрунтування наявності фактичних обставин, з якими закон пов'язує застосування певного заходу до забезпечення позову, не обґрунтовано доводів щодо необхідності застосування саме визначених заявником заходів щодо забезпечення позову, не вказано чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та не зазначено доводів, щодо імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а також відсутні докази в підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Із врахуванням вищевикладеного, подана прокурором заява про вжиття заходів до забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відносно поданої ОСОБА_6 заяви (вх. 4598/16 від 26.09.2016р.) суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні зважаючи на наступне.

У відповідності до ч.1 ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

З аналізу вищевказаної норми випливає, що підставою для залучення до участі у справі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, є вплив рішення на права або обов'язки третьої особи щодо однієї з сторін.

У своїй заяві ОСОБА_6 зазначає, що спорудженням незаконно зведеного будинку по вул.Снопківській 18а йому завдано шкоду і рішення суду прямо впливатиме на його права та інтереси.

Однак як вбачається із матеріалів справи, предметом позову у даному господарському спорі є визнання недійсними рішення загальних зборів засновників відповідача-1 та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а не знесення житлового будинку по вул.Снопківській 18а у м.Львові, встановлення законності чи незаконності його спорудження, тому суд дійшов висновку, що будь-яке рішення за результатами розгляду господарським судом даної справи не впливатиме на права та обов'язки ОСОБА_6 відносно сторін у даній господарській справі, а відтак заява ОСОБА_6 б/н від 26.09.2016р. (вх. №4598/16 від 26.09.2016р.) про залучення його до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог не підлягає до задоволення.

За наявності завдання шкоди спорудженням житлового будинку по вул.Снопківській 18а у м.Львові, п.Танячкевич І.І. має право на звернення до суду з окремим позовом до відповідача-1, з метою захисту своїх прав та інтересів.

Враховуючи вищевказане, для надання сторонам можливості подати додаткові докази, з метою повного та всестороннього з'ясування всіх обставин справи, керуючись ст.ст.27, 66, 77, 86 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви прокуратури вих. № (14-39) 5435 вих.-16 від 22.09.2016р. (вх. №4560/16 від 23.09.2016р.) про вжиття заходів до забезпечення позову.

2. Відмовити у задоволенні заяви (вх. 4598/16 від 26.09.2016р.) ОСОБА_6І про залучення його до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог.

3. Розгляд справи відкласти на: 24.10.16 р. о 12:20 год.

4. Прокуратурі - за наявності додаткових обґрунтувань позовних вимог та доказів на їх підтвердження надати їх суду; явка повноважного представника.

5. Позивачу - письмово викласти свою позицію щодо суті спору з долученням доказів (належних та допустимих) на її підтвердження, а також з врахуванням обставин, викладених прокурором у позовній заяві; явка повноважного представника.

6. Відповідачу-1- за наявності додаткових доказів в обґрунтування та підтвердження своїх заперечень на позов надати їх суду з долученням доказів на їх підтвердження; явка повноважного представника.

7. Відповідачу-2 - надати нормативно та документально обґрунтований відзив, докази в підтвердження обставин, викладених у ньому; явка повноважного представника.

8. Відповідачу-3 - надати нормативно та документально обґрунтований відзив, докази в підтвердження обставин, викладених у ньому; виконати вимоги ухвали суду на надати витребовувані документи; явка повноважного представника.

Згідно ст.87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, представникам сторін і третіх осіб, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Суддя Сухович Ю.О.