ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2016 р.Справа № 916/1869/16

Господарський суд Одеської області у складі :

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Аганіні В.Ю.

за участю представників сторін :

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: ОСОБА_1 за довіреністю від 12.09.2016р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/1869/16:

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОД МАЙСТЕР";

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОВБУШ ТРЕЙД СЕРВІС"

про стягнення 42437,51 грн., -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОД МАЙСТЕР» (далі Позивач) звернулось до Товариство з обмеженою «ДОВБУШ ТРЕЙД СЕРВІС» (далі Відповідач ) із позовом про стягнення боргу за договором дистрибуції.

Під час розгляду справи позивач двічі надав заяви про уточнення (зменшення) позовних вимог у звязку з частковою оплатою відповідачем суми боргу та остаточно просить стягнути суму боргу в розмірі 13 318,15 грн.

За клопотанням представника позивача справа розглянута в режимі відеоконференції.

Представник позивача в засідання суду 26.09.2016р. не зявився, 21.09.2016р. надав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач з вимогами згоден частково, у розмірі 10 415,52 грн., а саме: основного борг сумі 8 132,76 грн., пені у розмірі 2 098,46 грн., 3% річних у 184,30 грн., про що зазначив у відзив на позов.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12 вересня 2016 р. за клопотанням позивача срок вирішення справи продовжений на 15 днів до 27 вересня 2016 р. за правилами ст.69 ГПК України.

В засіданні суду 26 вересня 2016р. за правилами ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши представника відповідача, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як встановлено господарським судом та випливає з матеріалів справи, 01.11.2015 р. між сторонами у справі - ТОВ «Прод Майстер» (постачальник) та ТОВ «Довбуш Трейд Сервіс» (дистрибутор) було укладено договір дистрибуції № 623/15 (надалі - Договір).

Відповідно до умов п.1.1 Договору, Постачальник зобовязується поставити та передати у власність Дистрибютора товар для його подальшого розповсюдження на території, на умовах та в порядку, визначених даним Договором, а Дистрибютор зобовязується прийняти товар у власність та сплатити його вартість, а також здійснювати дії необхідні для розповсюдження та просування товару на території, на умовах та в порядку, визначених даним Договором.

На виконання умов Договору Позивачем було поставлено Відповідачу товар згідно наступних видаткових накладних :

- № ПМ-018636 від 19.11.2015 р. на товари на суму 87 747,48 грн.

- № ПМ-018678 від 20.11.2015 р. на товари на суму 18 944,04 грн.

- № ПМ-019048 від 03.12.2015 р. на товари на суму 13 393,35 грн.

- № ПМ-019049 від 03.12.2015 р. на товари на суму 32 078,70грн.

- № ПМ-019063 від 03.12.2015 р. на товари на суму 1 476,90 грн.

- № ПМ-019062 від 03.12.2015 р. на товари на суму 1 109,70 грн.

- № ПМ-019182 від 08.12.2015 р. на товари на суму 77 177,40 гри.

- № ПМ-019221 від 08.12.2015 р. на товари на суму 2 953,80 грн.

- № ПМ-019537 від 16.12.2015 р. на товари на суму 38 597,52 грн.

- № ПМ-019521 від 16.12.2015 р. на товари на суму 18 423,60 грн.

- № ПМ-019558 від 17.12.2015 р. на товари на суму 15 896,52 грн.

- № ПМ-019560 від 17.12.2015 р. на товари на суму 46 295,40 грн.

- № ПМ-019714 від 22.12.2015 р. на товари на суму 22 775,85 грн.

- № ПМ-019743 від 22.12.2015 р. на товари на суму 20 329,20 грн.

- № ПМ-019970 від 29.12.2015 р. на товари на суму 16 383,78 грн.

- № ПМ-019980 від 29.12.2015 р. на товари на суму 31 702,92 грн.

- № ПМ-020019 від 29.12.2015 р. на товари на суму 69 225,24 грн.

- № ПМ-020030 від 29.12.2015 р. на товари на суму 6 265,80 грн.

- № ПМ-020237 від 12.01.2016 р. на товари на суму 10 838,76 грн.

- № ПМ-020266 від 12.01.2016 р. на товари на суму 6 707,76 грн.

- № ПМ-0000354 від 15.01.2016 р. на товари на суму 14 012,40грн.

- № ПМ-0000508 від 20.01.2016 р. на товари на суму 43 662,57грн.

- № ПМ-0000644 від 26.01.2016 р. на товари на суму 45 667,68грн.

- № ПМ-0000677 від 26.01.2016 р. на товари на суму 2 067,60 грн.

- № ПМ-0000848 від 02.02.2016 р. на товари на суму 13 002,66грн.

- № ПМ-0000852 від 02.02.2016 р. на товари на суму 52 776,45 грн.

- № ПМ-0001043 від 09.02.2016 р. на товари на суму 33 830,40 грн.

- № ПМ-0001576 від 25.02.2016 р. на товари на суму 14 770,87 грн.

- № ПМ-0001682 від 01.03.2016 р. на товари на суму 22 322,16 грн.

- № ПМ-0001984 від 09.03.2016 р. на товари на суму 17 589,98 грн.

- № ПМ-0001986 від 09.03.2016 р. на товари на суму 16 518,54 грн.

- № ПМ-0001991 від 09.03.2016 р. на товари на суму 6 253,17 грн.

- № ПМ-0002006 від 09.03.2016 р. на товари на суму 530,04 грн.

- № ПМ-0002007 від 09.03.2016 р. на товари на суму 1 596,72 грн.

- № ПМ-0002008 від 09.03.2016 р. на товари на суму 1 520,40 грн.

- № ПМ-0002126 від 15.03.2016 р. на товари на суму 10 115,28 грн.

- № ПМ-0002133 від 15.03.2016 р. на товари на суму 587,52 грн.

- № ПМ-0002642 від 30.03.2016 р. на товари на суму 11 745,60 грн.

- № ПМ-0002655 від 01.04.2016 р. на товари на суму 12 567,24 грн.

Згідно з п.2.3. Дистрибютор оплачує товар на підставі видаткової накладної на товар протягом 35 (тридцяти пяти) календарних днів з дня отримання Дистрибютором товару.

Відповідно до п. 5.2 Договору, у випадку несвоєчасної оплати Дистрибютором коштів за поставлений товар, Дистрибютор сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, а діяла на момент прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. начислення пені проводиться в продовж всього терміну (періоду) прострочення виконання зобов'язання незалежно від його тривалості.

На заявлену претензію Відповідач частково оплатив.

Станом на дату прийняття рішення у справі за розрахунком позивача борг відповідача складає 13 318,15 грн., яка складається із суми основного боргу в розмірі 8 132,71 грн., пені в розмірі 3628,81грн., три проценти річних в розмірі 298,26 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1 258,37 грн., згідно наданого позивачем розрахунку.

В засідання суду позивач не зявився, свого контрозрахунку розрахунку відповідача не надав.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок стягнення господарський суд не приймає його до уваги за таких підстав.

Як зазначив відповідач у відзиві на позов розрахунок пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат є невірним за таких підстав.

Пунктом 8.15. Договору (доповненого протоколом узгодження розбіжностей ви 01.11.2015) сторони погодили, що дистрибютор (відповідач) має право повернути товар, а Постачальник (позивач) зобовязаний його прийняти у випадках, зокрема, закінчення строку дії цього Договору, а також дострокового припинення дії Договору.

Постачальник (позивач) зобовязаний у погоджений з дистрибютором (відповідачем) строк, але не пізніше 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання повідомлення від дистрибютора (відповідача), вивезти товар своїми силами та за свій рахунок з відповідного складу дистрибютора (відповідача).

До моменту прийняття постачальником (позивачем товару та надання на нього відповідним документів, дистрибютор (відповідач) має право зупинити платежі, що підлягають сплаті під часі взаєморозрахунків між сторонами.

Таке зупинення не є порушенням прийнятих на себе! дистрибютором (відповідачем) зобовязань за Договором.

На підставі п. 8.16. та п. 8.15. Договору (доповнених протоколом узгодження розбіжностей від 01.11.2015), відповідач листом від 22.04.2016 за № 25, повідомив позивача про дострокове розірвання Договору та просив вивезти відповідний товар своїми силами і за власний рахунок з території відповідача протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення позивачем.

Як вбачається з листа позивача від 27.04.2016р. за № 143 Позивач отримав таке повідомлення 26.04.2016р.

У звязку з цим, на підставі п. 8.15. Договору, відповідачем було зупинено всі платежі за Договором до моменту вивезення товару та надання відповідних документів на нього.

Відповідно до видаткової накладної (повернення) № 0001389 від 24.05.2016р., позивач прийняв товар який підлягає поверненню та вивіз його з території відповідача (копія додається).

Оскільки датою повернення товару є 24.05.2016р., тому датою прострочення платежу за товар є 25.05.2016р., відповідно до ч. 1 ст. 253 ЦК України.

Отже, позивачем здійснено розрахунок з дати настання строку оплати за поставлення товар, але без урахування строку зупинення платежу, у звязку із достроковим припиненням дії Договору та поверненням товару.

Перевіривши наданий відповідачем розрахунок стягнення господарський суд приймає його до уваги та вважає правильним виходячи з приведеного вище.

Аналізуючи наведене суд вважає вимоги позивача в цілому обґрунтованими, доведеними наявними у справі доказами та є такими, що підлягають задоволенню але частково, з урахуванням наданого відповідачем розрахунку.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОД МАЙСТЕР" - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОВБУШ ТРЕЙД СЕРВІС" (65037, Одеська область, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, вул. Стара Люстдорфська дорога, 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОД МАЙСТЕР" (33024, м. Рівне, вул. Млинівська, 23, , п/р 3944 в ПАТ «ВіЕс Банк», МФО 325213) основний борг у сумі 8132 (вісім тисяч сто тридцять дві) грн. 76 коп., пеню у розмірі 2098 (дві тисячі девяносто вісім) грн. 46 коп., 3% річних у сумі 184 (сто вісімдесят чотири) грн. 30 коп. та судовий збір у сумі 1077 (одна тисяча сімдесят сім) грн. 67 коп.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 03 жовтня 2016 р.

Суддя М.І. Никифорчук