РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016Справа №910/12875/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд-2»

До Публічного акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд-3»

Про стягнення 1 210 922,32 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Полонська Н.М.

Від відповідача: Грицюк Н.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Трест Київпідземшляхбуд-2» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд-3» (далі - відповідач) про стягнення 1 210 922,32 грн., а саме: 613 568,74 грн. - основного боргу, 55 170,76 грн. - 3% річних, 542 182,82 грн. - інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.16. порушено провадження у справі № 910/12875/16 та призначено її до розгляду на 28.07.16.

27.07.16. відповідачем через відділ діловодства суду було подано заяву про застосування строку позовної давності.

За результатами судового засідання 28.07.16. розгляд справи було відкладено на 13.09.16., про що судом було прийнято відповідну ухвалу.

01.09.16. позивачем через відділ діловодства суду було подано заперечення на заяву про застосування строку позовної давності.

В судовому засіданні 13.09.16. позивачем було подано письмові пояснення по справі та клопотання про витребування від відповідача карток рахунку та оборотно-сальдових відомостей по взаємовідносинах сторін у межах будівництва житлового будинку № 3 в складі «Комплексу багатоповерхових житлових будинків з об'єктами культурно-побутового призначення на території мікрорайонів № 2, 3, 4 житлового масиву «Осокорки-Північні» в Дарницькому районі міста Києва»; акту форми КБ-2в по Договору.

Суд відзначає, що означений акт було витребувано в ухвалі про порушення провадження в даній справі.

В судовому засіданні 13.09.16. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 22.09.16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.16. на підставі ст. 69 ГПК України було продовжено строк вирішення спору в даній справі на п'ятнадцять днів.

21.09.16. позивачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 22.09.16. відповідачем було подано письмові пояснення по справі та клопотання про витребування від відповідача карток рахунку та оборотно-сальдових відомостей по взаємовідносинах сторін у межах будівництва житлового будинку № 3 в складі «Комплексу багатоповерхових житлових будинків з об'єктами культурно-побутового призначення на території мікрорайонів № 2, 3, 4 житлового масиву «Осокорки-Північні» в Дарницькому районі міста Києва».

В задоволенні означеного клопотання та частини клопотання поданого в судовому засіданні 13.09.16. суд відмовив, з огляду на те, що відповідач не позбавлений права самостійно надати первинну бухгалтерську документацію щодо розрахунків між сторонами, зокрема, платіжні доручення, банківські виписки по особовому рахунку, тощо.

При цьому, предметом спору в даній справі є заборгованість відповідача перед позивачем за виконані в межах Договору № 67 від 14.04.11. роботи по комплексу спеціальних будівельно-монтажних робіт по будівництву, електромонтажним і пусконалагоджувальним роботам ТП-25 до житлового будинку № 3 в складі «Комплексу багатоповерхових житлових будинків з об'єктами культурно-побутового призначення на території мікрорайонів № 2, 3, 4 житлового масиву «Осокорки-Північні» в Дарницькому районі міста Києва на суму 613 568,74 грн.

В судовому засіданні 22.09.16. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 27.09.16.

В судовому засіданні 27.09.16. відповідачем було подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує та просить суд застосувати строк позовної давності.

В судовому засіданні 27.09.16. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 29.09.16.

28.09.16. позивачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 29.09.16. позивачем було підтримано свої позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні 29.09.16. проти позову заперечував та просив суд застосувати строк позовної давності.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/12875/16.

В судовому засіданні 29.09.16. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

14.04.11. між відповідачем (далі - Головний підрядник) та позивачем (далі - Субпідрядник) було укладено Договір № 67 (далі - Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1, п. 2.1, п. 2.2) Головний підрядник передає, а Субпідрядник приймає на себе виконання всього комплексу спеціальних будівельно-монтажних робіт по будівництву, електромонтажним і пусконалагоджувальним роботам ТП-25 до житлового будинку № 3 в складі «Комплексу багатоповерхових житлових будинків з об'єктами культурно-побутового призначення на території мікрорайонів № 2, 3, 4 житлового масиву «Осокорки-Північні» в Дарницькому районі міста Києва» (далі - об'єкт), згідно робочої документації. Початок робіт квітень 2011 року, закінчення робіт серпень 2011 року.

Пунктом 3.1 Договору сторони погодили, що вартість робіт і матеріалів (Договірна ціна), визначена відповідно до «Правил визначення вартості будівництва (ДБН-Д.1.1-1-2000)» та іншими діючими нормативними документами, і становить 619 766,00 грн. з ПДВ. Договірна ціна є твердою на весь період виконання робіт. В разі зміни обсягу робіт відповідно змінюється вартість робіт, що оформляється додатковою угодою сторін (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. 10.2 Договору, він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними своїх зобов'язань.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами Договір є договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з п. п. 5.1-5.2 Договору, фактично виконані субпідрядником обсяги робіт оформлюються актами приймання по формі КБ-2в і довідкою по формі КБ-3, які представляються Субпідрядником до 28 числа кожного місяця. Головний підрядник підписує їх протягом трьох банківських днів з моменту представлення до приймання та скріплює печаткою. Якщо при прийманні виконаних робіт будуть виявлені суттєві недоробки, що виникли з вини субпідрядника, то Головний підрядник підписує акт приймання робіт тільки після усунення всіх недоробок та дефектів за рахунок Субпідрядника.

Оцінюючи представлені позивачем в обґрунтування викладених в позовній заяві обставин щодо виконання робіт за Договором відповідачу докази, суд виходить з наступного.

Матеріали справи містять підписану та скріплену печатками Головного підрядника та Субпідрядника Довідку типової форми № КБ-3 про вартість виконаних будівельних робіт за квітень 2011 року, згідно якої всього вартість будівельних робіт по будові склала 619 766,40 грн. Довідка не містить посилання на номер договору, проте містить посилання на те, що найменуванням будівництва та його адресою є: Комплекс багатоповерхових житлових будинків з об'єктами культурно-побутового призначення на території мікрорайонів № 2, 3, 4 житлового масиву «Осокорки-Північні» в Дарницькому районі міста Києва. Житловий будинок на діл. 3.

Крім того, позивачем до матеріалів справи додано:

- Акт № б/н приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2011 року типової форми КБ-2В, який містить посилання на те, що найменуванням будівництва та його адресою є: Комплекс багатоповерхових житлових будинків з об'єктами культурно-побутового призначення на території мікрорайонів № 2, 3, 4 житлового масиву «Осокорки-Північні» в Дарницькому районі міста Києва. Трансформаторна підстанція поз. 25 за ГП між ж/б на діл 6, ж/б на діл 8 та ж/б на діл. 3. Найменування об'єкта - Пусконаладочні роботи. За вказаним актом роботи на суму 5 630,40 грн. здав Головний підрядник ВАТ «Трест Київміськбуд-3» ж/б № 3 у звіт квітня 2011 року.

- Акт № б/н приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2011 року типової форми КБ-2В, який містить посилання на те, що найменуванням будівництва та його адресою є: Комплекс багатоповерхових житлових будинків з об'єктами культурно-побутового призначення на території мікрорайонів № 2, 3, 4 житлового масиву «Осокорки-Північні» в Дарницькому районі міста Києва. Трансформаторна підстанція поз. 25 за ГП між ж/б на діл 6, ж/б на діл 8 та ж/б на діл. 3. Найменування об'єкта - Трансформаторна підстанція поз. 25 за ГП між ж/б на діл 6, ж/б на діл 8 та ж/б на діл. 3 За вказаним актом роботи на суму 614 406,00 грн. здав Головний підрядник ВАТ «Трест Київміськбуд-3» ж/б № 3 у звіт квітня 2011 року.

Крім того, судом враховано, що у відповідності до наданих позивачем доказів та пояснень, які відповідачем не спростовані, на об'єкті будівництва: житловий будинок №3 в складі «Комплексу багатоповерхових житлових будинків з об'єктами культурно-побутового призначення на території мікрорайонів № 2,3,4 житлового масиву «Осокорки-Північні» в Дарницькому районі м. Києва, між позивачем, відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрміськбуд-1» було укладено трьохсторонній Договір №14 від 29 квітня 2010 року. позивач за вказаним договором виступав Генпідрядником, а відповідач - Головним підрядником. За умовами укладеного трьохстороннього договору відповідач мав здійснити будівництво житлового будинку № 3 комплексу багатоповерхових житлових будинків з об'єктами культурно-побутового призначення на території мікрорайонів 2,3,4 житлового масиву Осокорки-Північні в Дарницькому районі м. Києва. Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрміськбуд-1» в свою чергу зобов'язувалось оплати за вказані роботи відповідачу. У зв'язку з неможливістю відповідача виконати роботи на об'єкті в частині комплексу спеціальних будівельно-монтажних робіт по будівництву, електромонтажним і пусконалагоджувальним роботам ТП-25, між позивачем та відповідачем і було укладено Договір № 67 від 14 квітня 2011 року, за яким позивач виступив субпідрядником, який виконував роботи.

Отже, судом встановлено, що на виконання умов Договору позивачем було виконано роботи на суму 619 766,00 грн. (5 360,40 грн. + 614 406,00 грн.).

Крім того, жодних заперечень з приводу якості виконаних робіт відповідачем суду надано не було, акти та довідка є підписаними зі сторони відповідача.

Отже, суд при розгляді справи приймає до уваги відсутність у відповідача, як Головного підрядника за Договором, будь-яких заперечень та претензій щодо належного виконання субпідрядником прийнятих за Договором зобов'язань з виконання робіт.

Зважаючи на викладені вище обставини та виходячи з положень ст. ст. 34, 36 Господарського процесуального кодексу України, за висновками суду, представлені позивачем акти виконаних робіт № б/н по формі КБ-2в за квітень 2011 року та довідка про вартість виконаних робіт по формі КБ-3 за квітень 2011 року є належним доказом виконання позивачем робіт для відповідача за Договором, а отже виконання позивачем своїх зобов'язань з виконання робіт на суму 619 766,00 грн. в межах Договору здійснено належним чином.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Сторонами узгоджено, що розрахунки здійснюються щомісячно за фактично виконані роботи згідно актів форми КБ-2В та довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3. Головний підрядник гарантує оплату прийнятих робіт протягом 15-ти банківських днів з моменту підписання актів приймання виконаних робіт по формі КБ-2В та довідки по формі КБ-3, після отримання коштів від Замовника (п. п. 4.1, 4.2 Договору).

Оскільки акти виконаних робіт № б/н по формі КБ-2в за квітень 2011 року та довідка про вартість виконаних робіт по формі КБ-3 за квітень 2011 року не містять дати їх підписання сторонами, суд враховує приписи п. 5.1 Договору, за умовами якого фактично виконані субпідрядником обсяги робіт оформлюються актами приймання по формі КБ-2в і довідкою по формі КБ-3, які представляються Субпідрядником до 28 числа кожного місяця, Головний підрядник підписує їх протягом трьох банківських днів з моменту представлення до приймання та скріплює печаткою.

Роботи за Договором були виконані за квітень 2011 року, Акти і Довідка підписані відповідачем і скріплені його печаткою, отже оскільки доказів зворотнього суду не надано, Акти і довідка були представлені відповідачу на підпис 28.04.11., а три банківські дні на підписання і скріплення печаткою мали місце 29.04.11., 03.05.11., та 04.05.11., оскільки 30.04.11., 01.05.11., 02.05.11. були вхідними та святковими днями.

Таким чином п'ятнадцять банківських днів для оплати, передбачені п. 4.2 Договору розпочались 05.05.11. та закінчились 26.05.11. включно (враховуючи, що 09.05.11. був святковим днем).

За таких обставин, враховуючи наведені вище умови спірного Договору, суд дійшов висновку, що строк оплати виконаних робіт за Договором на загальну суму 619 766,00 грн. є таким, що настав.

При цьому відповідно до п. 4.3 Договору субпідрядник відраховує Головному підряднику кошти за послуги генпідряду в розмірі 1% від вартості робіт по Договору.

Отже, розмір послуг генпідряду за договором становить 6 197,66 грн., а борг відповідача перед позивачем за Договором за виконані проте не оплачені підрядні роботи становить 613 568,74 грн. (619 766,40 грн. - 6 197,66 грн.).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За твердженнями позивача, які з боку відповідача належними та допустимими у розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України доказами не спростовані, відповідачем, роботи, виконані на підставі Договору, оплачено не було, в результаті чого у останнього утворилась заборгованість в сумі 613 568,74 грн.

При цьому заперечуючи проти факту виконання робіт відповідач посилається на втрату ним документації та на сплив значного часу, а надана ним картка рахунку не є належним доказом відсутності заборгованості за виконані роботи за Договором.

Як відзначалось судом, відповідачем було подано заяву про застосування строків позовної давності.

Проте, за висновками суду, строк позовної давності щодо вимог про стягнення основного боргу не сплив з наступних підстав.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з положеннями ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 2.1 Постанови № 10 від 29.05.13. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" за змістом ч. 2 ст. 9 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 223 Господарського кодексу України позовна давність має застосовуватися до вимог, що випливають з майново-господарських зобов'язань, визначених ст.175 Господарського кодексу України.

При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до прийняття ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. ч. 3 та 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 2.1 Постанови № 10 від 29.05.13. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак її може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного.

За приписами п. 2.2 зазначеної Постанови, за змістом ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Аналогічна позиція міститься також в постанові від 12.06.07. Верховного Суду України у справі № П-9/161-16/165.

Таким чином, при застосуванні позовної давності та наслідків її спливу (ст. 267 Цивільного кодексу України) необхідно досліджувати та встановлювати насамперед обставини про те, чи порушено право особи, про захист якого вона просить, і лише після цього - у випадку встановленого порушення, і наявності заяви сторони про застосування позовної давності - застосовувати позовну давність та наслідки її спливу.

Відповідно до п. 4.2 Постанови № 10 від 29.05.13. Пленуму Вищого господарського суду України, у зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане. Якщо договором чи іншим правочином визначено різні строки виконання окремих зобов'язань, що з нього виникають (наприклад, у зв'язку з поетапним виконанням робіт або з розстроченням оплати), позовна давність обчислюється окремо стосовно кожного з таких строків. Позовна давність за позовами, пов'язаними з простроченням почасових платежів (проценти за користування кредитом, орендна плата тощо), обчислюється окремо за кожним простроченим платежем.

Як встановлено судом, в порушення умов Договору відповідачем виконані роботи оплачено не було, в результаті чого у останньої утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 613 568,74 грн.

Строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості почав свій перебіг 27.05.11.

Статтю 264 Цивільного кодексу України визначено випадки, в яких перебіг позовної давності переривається.

Зокрема, у ч. 1 вказаної статті визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

При цьому, частиною 3 ст. 264 Цивільного кодексу України передбачено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності (стаття 264 Цивільного кодексу України) застосовуються господарським судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання. (п. 4.3 Постанови № 10 від 29.05.13. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів").

Пунктом 4.4.1 вказаної Постанови передбачено, що у дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред'явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Як вбачається з матеріалів справи, в межах трирічного строку позовної давності сторонами було складено та підписано акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.01.12.

Судом було зазначено, що до дій, які свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, може належати підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків.

Згідно з ч. 7 ст.8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" головний бухгалтер або особа, на яку покладено ведення бухгалтерського обліку підприємства: забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності; організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій; бере участь в оформленні матеріалів, пов'язаних з нестачею та відшкодуванням втрат від нестачі, крадіжки і псування активів підприємства; забезпечує перевірку стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах підприємства.

Вказаний акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.01.12. з боку позивача було підписано Головним бухгалтером. Повноваження вказаної особи на підписання акту позивачем під час розгляду справи не оспорювались.

З боку відповідача вказаний акт звірки було підписано головним бухгалтером ПАТ «Трест «Київміськбуд-3» БУ-7 ОСОБА_1

БУ-7 є структурним підрозділом відповідача, та положеннями п. 10.4 Договору йому надано право оформлення і підписання актів виконаних робіт по формі КБ-2В та довідки по формі КБ-3, податкових накладних та інших документів які стосуються виконання БМР.

Отже, з огляду на вищенаведене, господарський суд дійшов висновку, що акт звіряння взаєморозрахунків по Договору на 01.01.12. з боку обох сторін було підписано повноважними представниками.

Судом враховано, що акт звіряння взаєморозрахунків не є первинним бухгалтерським документом, який засвідчує факт господарської операції. Проте, за висновками суду, акт звірки фактично є дією у розумінні ст. 264 Цивільного кодексу України, яка свідчить про визнання покупцем товару боргу і як наслідок переривання строку позовної давності. Аналогічну правову позицію наведено у постанові від 24.04.07. Верховного Суду України по справі № 26/271, від 06.02.13., від 16.01.14. та від 20.08.14. Вищого господарського суду України по справах № 25/067-11, № 901/1682/13, № 910/18104/13.

До того ж, судом встановлено, що дії по визнанню боргу було вчинено відповідачем до моменту спливу трирічного строку позовної давності з моменту визначеного вище початку його перебігу.

Далі, сторонами було складено та підписано акт звірки взаємних розрахунків КМБ00000108 від 01.11.14. за період станом на 01.11.14. за договором, за яким заборгованість відповідача перед позивачем становить 613 567, 74 грн.

Вказаний акт звірки взаємних розрахунків від 01.11.14. з боку позивача та відповідача було підписано головними бухгалтерами. Повноваження вказаних осіб на підписання акту під час розгляду справи не оспорювались.

Отже, з огляду на вищенаведене, господарський суд дійшов висновку, що акт звіряння взаєморозрахунків від 01.11.14. з боку обох сторін було підписано повноважними представниками.

З огляду на наведене вище в сукупності, суд дійшов висновку, що підписання сторонами актів 01.01.12. та 01.11.14. звірки взаєморозрахунків вказує на визнання відповідачем своєї заборгованості в розмірі 613 568,74 грн. за Договором № 67 від 14.04.11., що свідчить про переривання 01.01.12. та 01.11.14. перебігу строку позовної давності за вимогами про стягнення означеної заборгованості.

Як зазначалось вище, після переривання перебіг позовної давності починається заново, отже, у даному випадку строк позовної давності за вимогою про стягнення основного боргу почав свій перебіг заново 02.11.14. та на момент звернення до суду (14.07.16. згідно відбитку штампу відділу діловодства Господарського суду міста Києва вх. № 12875/16) не сплив.

Таким чином, приймаючи до уваги все викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд-2» про стягнення основного боргу в сумі 613 568,74 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Щодо вимог позивача про стягнення 55 170,76 грн. - 3% річних, 542 182,82 грн. - інфляційних втрат, суд відзначає наступне.

За приписами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За порушення відповідачем своїх грошових зобов'язань за Договором в частині внесення плати за виконані роботи позивачем було нараховано за період з 15.07.13. по 12.07.16.

Відповідно до п.4.2 Постанови №10 від 29.05.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" у зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане. Якщо договором чи іншим правочином визначено різні строки виконання окремих зобов'язань, що з нього виникають (наприклад, у зв'язку з поетапним виконанням робіт або з розстроченням оплати), позовна давність обчислюється окремо стосовно кожного з таких строків. Позовна давність за позовами, пов'язаними з простроченням почасових платежів (проценти за користування кредитом, орендна плата тощо), обчислюється окремо за кожним простроченим платежем.

За висновками суду, з урахуванням умов Договору стосовно строків внесення плати, позивач був обізнаний про порушення відповідачем своїх грошових зобов'язань вже з 27.05.11., отже саме в цей день у останнього виникло право на нарахування 3% річних, збитків від інфляції.

Таким чином, строк позовної давності за вимогою про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за розглядуваним позовом розпочався 27.05.11. та закінчився 27.05.14.

При цьому, суд зазначає, що у п. 4.4 Постанови № 10 від 29.05.13. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" визначено, що визнання боржником основного боргу, в тому числі і його сплата, саме по собі не є доказом визнання ним також і додаткових вимог кредитора (зокрема, неустойки, процентів за користування коштами), а так само й вимог щодо відшкодування збитків і, відтак, не може вважатися перериванням перебігу позовної давності за зазначеними вимогами.

3% річних та збитки від інфляції за своєю правовою природою є правовими наслідками порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов'язань. Вимоги про сплату нарахувань, передбачених частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України хоча й мають грошовий характер, але за своєю правовою природою не є частиною основного зобов'язання. Вказану правову позицію наведено у п. 1.14 Постанови № 14 від 17.12.13. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Отже, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що переривання строку позовної давності за вимогами про стягнення основного боргу не свідчить про переривання такого строку за вимогами про стягнення 3% річних та збитків від інфляції. Аналогічну правову позицію наведено у постанові від 17.07.14. Вищого господарського суду України по справі № 910/4129/14.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення нарахувань, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України, після спливу строку позовної давності (27.05.14.) є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Крім того, судом враховано, що з огляду на вимоги частини першої статті 4 7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. (п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.13. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

Отже розрахунок 3% річних та інфляційних втрат здійснюється з 15.07.13. (як те визначає позивач) та здійснюється до 27.05.14.

Після здійснення власного розрахунку суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 15 986,41 грн. - 3% річних та 66 197,72 грн. - інфляційних втрат. В іншій частині в розмірі 39 184,35 грн. - 3% річних та 475 985,10 грн. - інфляційні втрати нараховані безпідставно, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд-3» (03058, м. Київ, вул. Леваневського, 5; ідентифікаційний код 04012678) на користь Публічного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд-2» (02105, м. Київ, вул. Тампере, 13-б; ідентифікаційний код 04012721) 613 568 (шістсот тринадцять тисяч п'ятсот шістдесят вісім) грн. 74 коп. - основного боргу, 15 986 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят шість) грн. 41 коп. - 3% річних, 66 197 (шістдесят шість тисяч сто дев'яносто сім) грн. 72 коп. - інфляційних втрат, 10 436 (десять тисяч чотириста тридцять шість) грн. 29 коп. - судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.10.16.

Суддя Т.М. Ващенко