ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

27 вересня 2016 року Справа № 915/980/16

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Металург Півдня", пр. Жовтневий, 321, м. Миколаїв, 54052 ()

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, 54050 (ІПН НОМЕР_1)

поштова адреса представника: АДРЕСА_2, 54003

про стягнення заборгованості в розмірі 105 818, 72 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Кльосова А.Г., доручення від 25.01.2016 року;

від відповідача: ОСОБА_4, договір про надання правової допомоги від 19.09.2016 року;

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Металург Півдня" з позовними вимогами до відповідачів Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення 105 818, 72 грн. - боргу по договорам оренди нежитлових приміщень за № 1/а/ГК-2016 та 2/а/ГК-2016.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 15.09.2016 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 27.09.2015 року.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено.

В п. 3 прохальної частини позовної заяви позивач просив суд для забезпечення позову накласти арешт на майно відповідача.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що позивач ТзОВ «Металург Півдня» має підстави побоюватись, що його права порушені або існує реальна загроза їх порушення.

23.09.2016 року ТзОВ "Металург Півдня" подано суду письмові пояснення вх. № 16139/16, в яких зазначено, що позивачем ТзОВ "Металург Півдня" неодноразово направлялись відповідачу ФОП ОСОБА_2 претензії про виконання умов договорів оренди, які залишені останнім без задоволення, що дає підстави вважати, що відповідач не має достатньої кількості грошових коштів для погашення існуючої заборгованості. Таким чином, існує реальна загроза порушення прав позивача.

Заява про забезпечення позову обґрунтована приписами ст. 43-1, постановою Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 року № 16.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року № 16 з останніми змінами від 10.07.2014 року питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

В судовому засіданні 27.09.2016 року представник ТзОВ "Металург Півдня" заяву про забезпечення позову підтримав та просив суд її задовольнити. Представник ФОП ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечив та просив суд відмовити в задоволенні заяви.

Розглянувши заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, зі змісту ст. 66 ГПК України вбачається, що заходи до забезпечення позову вживаються судом у разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року № 16 з останніми змінами від 10.07.2014 року особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року № 16 з останніми змінами від 10.07.2014 року умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Позивачем на підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову не подано суду доказів, які б підтерджували вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду. Не подано суду жодного доказу, який би підтверджував яке майно є у відповідача (найменування, місцезнаходження, вартість тощо).

Таким чином, позивачем жодним чином не обгрунтовано наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 шляхом накладення арешту на все майно. Посилання позивача на те, що позивач має підстави побоюватись, що його права порушені або існує реальна загроза їх порушення, є безпідставними, ґрунтуються на припущеннях (можливі дії відповідача у майбутньому). Позивачем також не наведено суду жодних доказів, які б свідчили про співвідношення та співрозмірність заявлених позовних вимог та відповідного заходу забезпечення позову. Крім того, позивачем не вказує, яке майно потрібно арештувати та на яку суму. Заява позивача ґрунтується на припущеннях, що не може бути в розумінні ст. 33, 66 ГПК України підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, заява про вжиття заходів до забезпечення позову є необґрунтованою, безпідставною та не підтвердженою належними та допустимими доказами. В задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року № 16 з останніми змінами від 10.07.2014 року ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову або в задоволенні клопотання про скасування заходів до забезпечення позову оскарженню не підлягають.

Керуючись ст. 124 Конституції України, Законом України "Про судовий збір", ст. 33, 43, 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Металург Півдня", пр. Жовтневий, 321, м. Миколаїв, 54052 () про вжиття заходів забезпечення позову.

Судовий збір в розмірі 689 грн. покласти на заявника ТзОВ "Металург Півдня" ().

Суддя Е.М.Олейняш