ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.09.16р. Справа № 904/6616/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІХІЯ"

до Державного підприємства "Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології"

про стягнення 14 141,73 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1 - директор, ОСОБА_2, дов. №б/н від 12.09.16р.

Відповідача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 14 414,73 грн. з яких 13 000,00 грн. основного боргу, 1 141,73 грн. 3 % річних, посилаючись на порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

28.09.16р. від Відповідача електронною поштою надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Відповідача та відзив на позов. У відзиві Відповідач заявив про часткове визнання позову, мотивуючи тим, що відповідно до п.2.4. Договору, розрахунок Відповідач повинен був здійснити до 03.09.14р. (протягом 3-х банківських днів з дня прийняття робіт та підписання акту приймання-передачі робіт). У звязку з важким фінансовим становищем на підприємстві, Відповідач 29.08.14р. перерахував Позивачеві 43 137,99 грн. та 27.02.15р. 30 000,00 грн. Станом на 03.09.14р. (строк оплати) борг становив 43 000,00 грн. Відповідач не погоджується з розрахунком 3 % річних, проведеним Позивачем, оскільки останній день оплати робіт за Договором припадає на 02.09.14р., відповідно, нарахування 3% річних могло проводитися з 03.09.14р., а не з 02.09.14р., як зазначив Позивач. 27.02.15р. Відповідач частково погасив борг , перерахувавши Позивачеві 30 000,00 грн. Таким чином, Відповідач прострочив оплату у розмірі 43 000,00 грн. з 03.09.14р. по 27.02.15р. на 177 днів, а не на 179 днів. Сума 3% річних за цей період становить 625,56 грн. Станом на 27.02.15р. борг Відповідача становить 13 000,00 грн., період прострочки з 28.02.15р. по 22.06.16р., 3% річних за цей період - 513,94 грн.

28.09.16р., у судовому засіданні, представники Позивача надали пояснення по суті розгляду справи та погодилися із контррозрахунком Відповідача, який той навів у відзиві на позов.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06.03.13р. сторонами укладено Договір №11-13/3956/2 про розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок (далі Договір), за п.1.1. якого Виконавець (Позивач) зобовязався виконати з дотриманням вимог законодавства проектно-вишукувальні роботи (далі роботи) з розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок (далі проект) загальною площею 86 га, розташованих на території Пятихатської с/р, Степногірської сел/р, Василевського району Запорізької області ТОВ "Будівельник-2007", для будівництва та обслуговування автомобільної дороги та залізничної колії, підприємства по видобутку та переробці марганцевих руд Велико-Токмацького родовища, а Замовник (Відповідач) прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно до п.2.1. Договору загальна вартість робіт за цим договором визначається на підставі договірної ціни і становить 172 275,98 грн. без ПДВ.

Згідно з п.2.4. Договору Замовник протягом 3-х банківських днів з дня прийняття робіт та підписання акту приймання-передачі робіт зобовязується здійснити повну оплату виконавцю робіт згідно з пунктом 2.1. Договору.

30.03.13р. Відповідач здійснив авансовий платіж у сумі 86 137,99 грн.

27.08.14р. Позивачем у повному обсязі виконано роботу, про що складено акт №ОУ-002 приймання-передачі робіт. Роботи прийняті Відповідачем без зауважень.

29.08.14р. Відповідач сплатив за Договором 43 137,99 грн.

На визначений Договором граничний строк оплати виконаних робіт борг Відповідача становив 43 000,00 грн.

27.02.15р. Відповідач сплатив 30 000,00 грн.

На час вирішення спору судом, борг Відповідача перед Позивачем за Договором становить 13 000,00 грн.

Посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача за період прострочки з 02.09.14р. по 27.02.15р. Позивачем нараховані 3 % річних 631,87 грн., за період прострочки з 28.02.15р. по 22.06.16р. 509,86 грн., всього 1 141,73 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позовні вимоги визнав частково на надав суду контррозрахунок 3% річних нарахованих Позивачем.

Позивач погодився із контррозрахунком Відповідача.

Перевіривши доводи сторін, проаналізувавши наведені матеріали справи, судом встановлено, що борг Відповідача перед Позивачем за Договором становить 13 000,00 грн., 3 % річних з простроченої суми - 1 139,50 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі: 13 000,00 грн. основного боргу, 1 139,50 грн. 3 % річних з простроченої суми, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Український науково-дослідний та проектно-розвідувальний інститут промислової технології", 52204, Дніпропетровська область, м.Жовті Води, вул. Петровського, б.37 (код 14310483) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІХІЯ", 70422, Запорізька область, Запорізький район, с. Нове Запоріжжя, вул. 40 Років Перемоги, б. 6-А (код 31264733) 13 000,00 грн. основного боргу, 1 139,50 грн. 3 % річних з простроченої суми, 1 377,78 грн. - судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено ______________