ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.09.16р. Справа № 904/5977/16

За позовом Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа", м. Кам'янське Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль", м. Кам'янське Дніпропетровської області

про визнання припиненим з 29.02.2016р. договору поруки від 15.02.2016р. № 30/16

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1, дов. № 91 від 01.09.2016р.;

від третьої особи: ОСОБА_2, дов. № 35/2016 від 12.09.2016р.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить визнати припиненим договір поруки №30/16 від 15.02.2016р., укладений між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз", позивачем та Публічним акціонерним товариством "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" з 29.02.2016р.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на момент укладання вказаного договору поруки обсяг відповідальності позивача, як поручителя, був менший за розмір фактично наданих відповідачем третій особі послуг з розподілу природного газу за період з 01.01.2016р. по 29.02.2016р. на загальну суму 16 724 579 грн. 44 коп., чим було змінене основне зобовязання та збільшено обсяг відповідальності позивача з 29.02.2016р. без будь-якої згоди останнього на таке збільшення. Крім того, на думку позивача, у договорі поруки не встановлено строку дії поруки, а тому, оскільки строк припинення поруки за договором не встановлено та вимога не була пред'явлена відповідачем у визначений законом строк, договір поруки припинився 29.02.2016р. на підставі ч. 1, 4 ст. 559 ЦК України.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у відзиві на позов зазначив, що п. 1.1. договору поруки встановлено, що поручитель (позивач) поручається перед кредитором (відповідачем) за виконання боржником (третьою особою) грошового зобов'язання за період з 01.01.2016р. до 31.03.2016р. за типовим договором про розподіл природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015р., що укладений між кредитором і боржником шляхом підписання заяви-приєднання № 0942003ММ5АТ016 від 01.01.2016р. В силу того, що тариф на розподіл природного газу, який встановлюється регулятором -НКРЕКП постійно змінюється та обсяги розподіленого природного газу можуть змінюватись протягом відповідного календарного періоду (місяця) надання послуги, сума в тексті основного договору не визначається. Але споживачу відомо підтверджений обсяг природного газу, який, в свою чергу, фактично може бути перевищений. Тобто договором поруки визначений термін за основним договором, протягом якого поручитель поручається перед кредитором за виконання грошового зобов'язання боржника за основним договором, тому в даному випадку зміни зобов'язання без згоди поручителя та збільшення обсягу відповідальності позивача не мало місце, так як останньому було відомо про обсяг зобов'язань боржника. Це підтверджується також тим фактом, що 03.03.2016р. на адресу відповідача від позивача надійшов лист від 29.02.2016 №0003-0292 «Стосовно погашення заборгованості», в якому позивач підтвердив свої зобовязання за договором поруки на суму 22 962 226 грн. 19 коп. та просив не вживати заходів з припинення газопостачання. Крім того, посилання позивача на відсутність у спірному договорі поруки строку її дії спростовується змістом п. 4.9 вказаного договору, яким визначений строк дії договору до 31.12.2016р. Не відповідає дійсності й посилання позивача на відсутність станом на час звернення із позовом до суду у липні 2016р. вимоги кредитора до поручителя, оскільки в порядку п. 2.1 договору поруки відповідач звертався до позивача із вимогами від 02.03.2016р. №11/3-0120 на суму 16 015 479, 82 грн. (отримана позивачем 03.03.2016р.), та від 08.04.2016р. №11/3-0209 на суму 17 291688, 25 грн.(отримана позивачем 11.04.2016р.). Більш того, у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором поруки у червні 2016р. відповідач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до КП Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» про стягнення заборгованості за договором поруки у розмірі 15 504 683 грн. 42 коп., та на даний час провадження по розгляду справи за вказаним позовом зупинене. Просив в позові відмовити.

Третя особа надала відзив на позовну заяву, в якому підтвердила зазначені відповідачем обставини, підтримала заперечення відповідача та просила в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

16.09.2016р. на адресу суду надійшла заява позивача від 15.08.2016р. про уточнення позовних вимог, в якій позивач просив визнати припиненою поруку на підставі договору поруки №30/16 від 15.02.2016р., укладеного між ПАТ "Дніпропетровськгаз", позивачем та ПАТ "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" щодо виконання позивачем грошового зобовязання ПАТ "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" за період з 01.01.2016р. по 31.03.2016р. за типовим договором про розподіл природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015р., що укладений шляхом підписання заяви-приєднання № 0942003ММSАТ016 від 01.01.2016р.

За приписами ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Суд, дослідивши надану позивачем заяву від 15.08.2016р про уточнення позовних вимог, не приймає її до розгляду в межах даної справи, оскільки позивачем змінено обраний спосіб захисту (предмет позову) після початку розгляду господарським судом справи по суті.

Позивач явку повноважного представника у призначене судове засідання 20.09.2016р. не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

Господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином, про що свідчить підпис представника в повідомленні про перерву від 16.08.2016р. (т. 1, а.с. 153).

В судовому засіданні 20.09.2016р. третьою особою подане клопотання про заміну Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" на Публічне акціонерне товариство «Дніпровська теплоелектроцентраль», у звязку зі зміною найменування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, у судовому засіданні оголошувалася перерва з 16.08.2016р. по 20.09.2016р.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2016р. Публічним акціонерним товариством «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» підписано заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) № 0942003ММ8АТ016 (надалі Основний договір).

Відповідно до п. 1.1 Основного договору цей типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до обєктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

За умовами п. 1.3 Основного договору цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей633,634,641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатках до цього Договору, яку у встановленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Згідно п. 2.1 Основного договору за цим Договором оператор ГРМ зобовязується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобовязується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Умовами розділу 6 Основного договору визначений порядок розрахунків, відповідно до якого розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.3), оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ виключно грошовими коштами на поточний рахунок оператора ГРМ (п. 6.4); надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.6).

Листом від 18.02.2016р. №372/10 ПАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» звернулося до ПАТ «Дніпропетровськгаз» з пропозицією укласти договір поруки.

15.02.2016р. між ПАТ «Дніпропетровськгаз» (кредитор), Комунальним підприємством Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа» (поручитель) та Публічним акціонерним товариством «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» (боржник) укладено договір поруки №30/16 (надалі - Договір поруки), відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником грошового зобов'язання за період з 01 січня 2016 до 31 березня 2016 року за типовим договором про розподіл природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №2498 від 30.09.2015р., що укладений між кредитором і боржником шляхом підписання заяви-приєднання №0942003ММ8АТ016 від 01.01.2016р. (п. 1.1 Договору поруки)

Відповідно до п. 4.1 Договору поруки у разі порушення боржником зобов'язань, забезпечених порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Поручитель відповідає перед кредитором в тих же обсягах, що і боржник, передбачених основним договором (п. 4.2 Договору поруки).

Згідно п. 4.9 Договір поруки набуває чинності з моменту його підписання сторонами та на підставі ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України поширює свою дію на відносини сторін, що фактично склалися з 01.01.2016р., і діє до 31.12.2016 року, а в частині виконання грошових зобов'язань поручителем - до повного виконання.

Так, на виконання умов Основного договору ПАТ по газифікації та газопостачанню «Дніпропетровськгаз» надав ПАТ "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2016р. по 31.03.2016р. на загальну суму 22 962 226 грн. 19 коп., що підтверджується актами надання послуг:

- у січні 2016 року - 14 890,824 тис. м3 газу на суму 10 505 178 грн. 52 коп. (відповідно до акту № ДНП00000800 від 31.01.2016 року );

- у лютому 2016 року - 8 815,843 тис. м3 газу на суму 6 219 400 грн. 92 коп. (відповідно до акту №ДНП00001538);

- у березні 2016 року - 8 841,706 тис. м3 газу на суму 6 237 646 грн. 75 коп. відповідно до акту № ДНП00002362).

Предметом спору у даній справі є вимоги про визнання припиненим договіру поруки №30/16 від 15.02.2016р., укладеного між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз", позивачем та Публічним акціонерним товариством "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" з 29.02.2016р. з підстав збільшення зобов'язання без згоди поручителя та у звязку із пропуском відповідачем строк звернення з вимогою до позивача протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання з посиланням на приписи ст. 559 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та третьої особи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Загальні засади поруки визначені Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. (ч. ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України).

Порука як вид забезпечення зобов'язання спрямована на можливість задоволення вимог кредитора за рахунок солідарного або субсидіарного боржника за цим зобов'язанням у випадку його порушення основним боржником.

Статтею 559 Цивільного кодексу визначені правові підстави припинення поруки, зокрема, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (ч. 1); порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки (ч. 4).

Суд не погоджується з доводами позивача про те, що на момент укладання спірного договору поруки обсяг відповідальності позивача, як поручителя, був менший за розмір фактично наданих відповідачем третій особі послуг з розподілу природного газу за період з 01.01.2016р. по 29.02.2016р. на загальну суму 16 724 579 грн. 44 коп., чим було змінене основне зобовязання та збільшено обсяг відповідальності позивача з 29.02.2016р. без будь-якої згоди останнього на таке збільшення.

Так, як встановлено судом та випливає зі змісту спірного договору поруки, позивач поручився перед відповідачем за виконання третьою особою грошового зобов'язання за період з 01 січня 2016 року до 31 березня 2016 року за типовим договором про розподіл природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015, що укладений між Кредитором і боржником шляхом підписання заяви-приєднання №0942003ММ5АТ016 від 01.01.2016 року. Форма Типового договору розподілу природного газу затверджена постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2498. Даний договір є публічним, договором приєднання. В силу того, що тариф на розподіл природного газу, який встановлюється Регулятором -НКРЕКП постійно змінюється та обсяги розподіленого природного газу можуть змінюватись протягом відповідного календарного періоду (місяця) надання послуги, сума в тексті договору не визначається. Але споживачу відомо підтверджений обсяг природного газу, який, в свою чергу, фактично може бути перевищений. Тобто Договором поруки, який відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України є одним з видів забезпечення виконання зобов'язання, визначений термін за основним договором, протягом якого поручитель поручається перед кредитором за виконання грошового зобов'язання боржника за основним договором, тому в даному випадку зміни зобов'язання без згоди поручителя та збільшення обсягу відповідальності позивача не мало місце, так як ні основний договір, ні договір поруки не передбачав точний обсяг природного газу, і він був прогнозованим на опалювальний період.

Проте, спільним листом позивача та третьої особи, погодженим міським головою м. Дніпродзержинська, направленим до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» з метою недопущення зриву проходження поточного опалювального періоду було запропоновано, що протягом січня 2016 року - березня 2016 року ПАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ» планує спожити послуги з розподілу природного газу на загальну суму 26 500 тис, грн. які зобов'язується сплатити наступним ланцюгом: «Оскільки КП ДМР «Дніпродзержинськтепломережа» має заборгованість перед ПАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ» в сумі, що перевищую 26 500 тис. грн., в свою чергу ПАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ» має кредиторську заборгованість перед ПАТ «Дніпропетровськгаз» за надані послуги з розподілу природного газу, то КП ДМР «Дніпродзержинськтепломережа» в рахунок погашення власної заборгованості перед ПАТ «Дніпродзержинська ТЕЦ» зобов'язується сплатити борг останнього перед ПАТ «Дніпропетровськгаз» за договором розподілу газу наступним чином: у лютому 2016 року - 13 250 тис, грн..: У березні 2016 року - 13 250 тис, грн. (копія листа була додана до відзиву на позовну заяву).»

Таким чином, позивач знав про імовірний обсяг та вартість послуг з розподілу природного газу, ще до укладення спірного договору поруки.

Наведене підтверджується також листом позивача від 29.02.2016р. № 00.03-0292 «Стосовно погашення заборгованості» на адресу ПАТ «Дніпропетровськгаз», в якому позивач підтвердив свої зобовязання за договором поруки на суму 22 962 226 грн. 19 коп. та просив не вживати заходів з припинення газопостачання.

Водночас, не знайшли свого підтвердження належними доказами й твердження позивача про відсутність у Договорі поруки погодженого сторонами строку дії такої поруки та щодо пропуску відповідачем строк звернення з вимогою до позивача протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, що згідно приписів ч. 4 ст. 599 Цивільного кодексу України є підставою для припинення поруки.

Так, твердження щодо відсутності у спірному договорі поруки строку його дії спростовується змістом п. п. 4.9 вказаного договору, яким визначений строк дії договору до 31.12.2016р.

Крім того, матеріали справи містять докази на підтвердження звернення відповідача до позивача із вимогами в порядку п. 2.1 Договору поруки, а саме вимога від 02.03.2016р. №11/3-0120 на суму 16 015 479, 82 грн. (отримана позивачем 03.03.2016р.), та вимога від 08.04.2016р. №11/3-0209 на суму 17 291688, 25 грн.(отримана позивачем 11.04.2016р.).

Натомість, доказів висування поручителем заперечень проти вказаних вимог кредитора згідно ч. 2 ст. 555 Цивільного кодексу сторонами до матеріалів справи не надано.

Разом з тим, судом враховано, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2016р. порушено провадження у справі № 904/5416/16 за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа", м. Дніпродзержинськ про стягнення заборгованості на підставі договору поруки від 15.02.2016р. №30/16, що свідчить про обізнаність з боку позивача про неналежне виконання боржником основного договору та наявність вимог кредитора до поручителя.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що позивачем не доведено правових підстав для визнання припиненим договору поруки №30/16 від 15.02.2016р., укладеного між сторонами та третьою особою, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Водночас, в судовому засіданні 20.09.2016р. представником третьої особи подано клопотання про заміну Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" на Публічне акціонерне товариство «Дніпровська теплоелектроцентраль» та докази на підтвердження державної реєстрації змін в установчих документах. Представник позивача в судовому засіданні просив суд замінити третю особу з урахуванням зміни його найменування.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 36, 43, 45, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Замінити Публічне акціонерне товариство "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" на Публічне акціонерне товариство «Дніпровська теплоелектроцентраль», у звязку зі зміною найменування.

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя ОСОБА_3

Повне рішення складено - 26.09.16р.