КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2016 р. Справа№ 911/2716/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Хрипуна О.О.

Корсакової Г.В.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Гордійченко В.М.,

від відповідача: Богданова О.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково виробничого об'єднання Фастівського заводу хімічного машинобудування "Червоний Жовтень" на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.07.2016р. у справі №911/2716/15 (суддя Ярема В.А.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватна служба охорони "Яструб",

до Товариства з обмеженою відповідальністю науково виробничого об'єднання Фастівського заводу хімічного машинобудування "Червоний Жовтень",

про стягнення 100343,21 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково виробничого об'єднання Фастівського заводу хімічного машинобудування "Червоний Жовтень"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватна служба охорони "Яструб"

про стягнення 464328,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.07.2016р. у задоволенні заяви Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про відстрочку виконання рішення суду відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою Відповідач, звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не взято до уваги жодних доказів та доводів, не з'ясовано стану Відповідача на сьогоднішній день, судом не враховано, що Відповідач є промисловим підприємством, на якому працює 132 працівника і у разі сплати всієї суми боргу Відповідачем згідно з рішенням у цій справі працівникам загрожує звільнення, а самому підприємству банкрутство. Крім того, судом були порушені права Відповідача на участь у розгляді заяви про відстрочку виконання рішення, оскільки ухвалу про призначення зазначеної заяви до розгляду Відповідач отримав лише 27.07.2016р., а тому не був присутнім у судовому засіданні.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2016р. справу №911/2716/15 прийнято до свого провадження у визначеному складі суду, розгляд апеляційної скарги було призначено на 13.09.2016р.

Розпорядженням від 12.09.2016р. призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Власова Ю.Л., суддів Корсакової Г.В., Хрипуна О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2016р. апеляційну скаргу у справі №911/2716/15 прийнято до провадження визначеним складом суду.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 14.09.2015р. у справі №911/2716/15 первісний позов задоволено та стягнуто з Відповідача на користь Позивача 94266,67 грн. заборгованості, 5787,18 грн. пені, 289,36 грн. 3% річних, 2006,86 грн. судового збору, у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено повністю. 01.10.2015р. на виконання вищезазначеного рішення судом видано наказ.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2016р., залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 12.04.2016р., рішення господарського суду Київської області від 14.09.2015р. у справі №911/2716/15 залишено без змін.

18.07.2016р. до господарського суду Київської області від Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області надійшла заява про відстрочення виконання рішення господарського суду Київської області від 14.09.2015р. у справі №911/2716/15 на чотири місяці до 01.11.2016р..

В обґрунтування поданої заяви державний виконавець зазначив про те, що станом на дату звернення із відповідною заявою до суду у боржника відсутні грошові кошти на рахунках, а також відсутнє майно, на яке можна накласти арешт.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно з п.7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 підставою для відстрочки рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З наведених норм вбачається, що відстрочення виконання рішення суду це винятковий захід, який можу застосовуватись судом у разі ускладнення або неможливості виконання боржником рішення суду з урахуванням майнових інтересів сторін, їх фінансового стану тощо.

З встановлених судом обставин вбачається, що рішенням господарського суду Київської області від 14.09.2015р. у справі №911/2716/15 первісний позов задоволено та стягнуто з Відповідача на користь Позивача 94266,67 грн. заборгованості, 5787,18 грн. пені, 289,36 грн. 3% річних, 2006,86 грн. судового збору, у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено повністю. 01.10.2015р. на виконання вищезазначеного рішення судом видано наказ.

Позивач звернувся з наказом про примусове виконання рішення до відповідного відділу державної виконавчої служби, за яким було відкрито виконавче провадження. Проте, Відповідач заборгованість до цього часу не сплатив.

До поданої заяви про відстрочення виконання рішення суду не подано доказів неможливості виконання рішення суду, зокрема довідку органу податкової служби про всі рахунки, відкриті Відповідачу у банківських установах, довідки банків про відсутність коштів на цих всіх рахунках, докази про відсутність майна Відповідача, яке можливо реалізувати на погашення заборгованості Відповідача, крім довідки самого Відповідача про відсутність грошових коштів на рахунках та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 10.06.2016р.

Апеляційний суд також погоджується з висновком місцевого суду, що Заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, з якими останній пов'язує виникнення у Відповідача можливості виконати рішення у даній справі та сплатити борг у строк 01.11.2016р. Додані до заяви копії договорів на постачання продукції, укладені між Відповідачем та іншими господарюючими суб'єктами судом оцінюються критично, оскільки доказів виконання взаємних обов'язків сторонами за вказаними правочинами, як-то постачання продукції та відповідно здійснення оплати, суду не подано.

При цьому, суд відзначає, що наказ на виконання рішення суду був виданий 01.10.2015р., відповідно у Відповідача був майже рік для його виконання.

З огляду на викладене, як Заявником, так і Відповідачем не доведено обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, що в свою чергу унеможливлює задоволення заяви про відстрочку виконання рішення, а складний фінансовий стан боржника не є винятковою обставиною в розумінні ст.121 Господарського процесуального кодексу України, за наявності якої можливе надання відстрочки виконання рішення суду у даній справі, оскільки підприємництво є самостійною ініціативною діяльністю юридичної особи, несприятливі наслідки якої - ризики та майнова відповідальність повністю несе товариство самостійно, та не може ставити в залежність від існування інших фінансових факторів та економічної ситуації.

Крім того, заборгованість у справі 911/2716/15 виникла у Відповідача з березня 2015р. по червень 2015р., несплата даної заборгованості протягом тривалого часу порушує матеріальні інтереси Позивача, що може призвести до негативних наслідків для нього.

Судом не приймаються до уваги доводи Відповідача щодо винесення оскаржуваної ухвали за його відсутності, оскільки в силу вимог ст.121 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання відстрочки виконання рішення у десятиденний строк у судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити виконання рішення.

При цьому, дата судового засідання, в якому вирішуватиметься питання про відстрочку виконання рішення, має встановлюватися з урахуванням того, що передбачений ч.1 ст.121 Господарського процесуального кодексу України десятиденний строк визначається з наступного дня після винесення ухвали про призначення відповідного судового засідання.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково виробничого об'єднання Фастівського заводу хімічного машинобудування "Червоний Жовтень" на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.07.2016р. у справі №911/2716/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 26.07.2016р. у справі №911/2716/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 22.09.2016р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді О.О. Хрипун

Г.В. Корсакова