РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2016Справа №910/12618/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецторг групп"

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Довгинцівський відділ державної виконавчої служби міста Кривий ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

про стягнення 15 427,10 грн.

Суддя Селівон А.М.

Представники сторін:

Від позивача: не з`явились;

Від відповідача: не з`явились;

Від третьої особи: не з`явились;

В судовому засіданні на підставі ч.2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецторг групп" про стягнення 15427,10 грн. гарантійного внеску, сплаченого на рахунок відповідача з метою участі в прилюдних торгах з реалізації арештованого заставленого майна, а також стягнення судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 378,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неповерненням гарантійного внеску в розмірі 15 427,10 грн. після проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна боржника, враховуючи, що позивач участі у прилюдних торгах не приймав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2016 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 910/12618/16 та призначено до розгляду на 28.07.2016. Також цією ухвалою залучено за ініціативою суду до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Довгинцівський відділ державної виконавчої служби міста Кривий ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.206р. розгляд справи відкладено на 31.08.2016р.

У судові засідання 28.07.2016 та 31.08.2016 уповноважені представники сторін та третьої особи не з'явились.

Про дату, час і місце розгляду даної справи 28.07.16р. позивач та третя особа повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень: №№ 78, 060, 086.

Копія ухвали суду від 12.07.2016, яка направлялась відповідачу на адресу, зазначену позивачем в позовній заяві, а саме: 01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, 11, яка співпадає з інформацією щодо відповідача з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, на час проведення судового засідання 28.07.2016 повернулась на адресу Господарського суду м. Києва з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» та адресату не вручено.

Про дату, час і місце розгляду даної справи 31.08.16 р. позивач та третя особа повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень: №№ 95, 787 та 809.

Копія ухвали суду від 28.07.2016, яка направлялась відповідачу на адресу, зазначену позивачем в позовній заяві, а саме: 01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, 11, яка співпадає з інформацією щодо відповідача з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, на час проведення судового засідання 31.08.2016 повернулась на адресу Господарського суду м. Києва з відміткою «адресат вибув» та адресату не вручено.

Інші дані (адреси), за якими можна встановити місцезнаходження відповідача позивачу невідомі.

Суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Окрім того, пунктом 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - Постанова № 18) роз'яснено, що за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З огляду на приписи ст. 64 Господарського процесуального кодексу України та п. 3.9.1 Постанови № 18 суд вважає, що відповідач повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Судом повідомлено, що до початку судового засідання через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника позивача надійшли пояснення до позовної заяви № 08.406-292 від 19.07.2016 та заява про розгляд справи без участі представника № 08.406-293 від 19.07.2016, які судом долучено до матеріалів справи.

Окрім того, до початку судового засідання 31.08.16 р. через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання № 08.406-240 від 11.08.16 р. про розгляд справи без участі представника ПАТ «Укрсоцбанк».

Вказані документи долучені судом до матеріалів справи.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог, окрім наявних в матеріалах справи, на час проведення судового засідання 31.08.2016. позивачем суду не надано.

Заяв та клопотань процесуального характеру на час проведення судових засідань 28.07.16 р. та 31.08.2016. від відповідача та третьої особи до суду не надходило.

Документи, витребувані ухвалами суду від 12.07.16 р. та від 28.07.16 р., в т.ч. відзив на позовну заяву та пояснення щодо суті спору, відповідачем та третьою особою не надані.

Про поважні причини неявки представника третьої особи в судові засідання суд не повідомлено.

Пунктом 2.3. Постанови №18 Вищим господарським судом України роз'яснено, що якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Згідно підпункту 3.9.2 п. 3.9. Постанови №18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Окрім того, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З огляду на вищевикладене, оскільки явка представників позивача, відповідача та третьої особи в судові засідання обов'язковою не визнавалась, позивач, відповідач та третя особа не скористались належним їм процесуальним правом приймати участь в судових засіданнях, відповідачем не надано суду відзиву на позовну заяву, третьою особою не надано будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, беручи до уваги клопотання позивача про розгляд справи без участі представника ПАТ «Укрсоцбанк», суд, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, здійснював розгляд справи за відсутності уповноважених представників сторін, виключно за наявними у справі матеріалами.

При цьому, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи учасникам судового процесу можливість реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи обмежені процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, не знаходив підстав для відкладення розгляду справи.

Враховуючи неявку в судові засідання представників сторін, на підставі ч. 8 ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України судові засідання по розгляду даної справи проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судовий процес відображено у протоколах судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши надані сторонами докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з частини 1, пункту 1 частини 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до частини 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як встановлено судом за матеріалами справи, 19.03.2008р. між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку „Укрсоцбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (позивач у справі, кредитор за договором) та гр. ОСОБА_1 (Позичальник за договором) було укладено Генеральний договір №131/018/08 про надання кредитних послуг, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти (далі - Кредитний договір).

Окрім того, з метою забезпечення виконання позичальником зробов'язань банком було укладено з гр. ОСОБА_1 (іпотекодавець за договором) Іпотечний договір №131/013-1-131/018/08 від 19.03.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Стюрко О.О. та зареєстрований вреєстрі за № 903 (далі - Договір іпотеки), згідно умов якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: комплекс будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності іпотекодавцю - гр.ОСОБА_1 (надалі - Заставне майно).

Однак, оскільки позичальником були порушені умови Кредитного договору та чиного законодавства в частині виконання зобов'язання по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом, позивач звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису для примусового звернення стягнення на предмет забезпечення за Кредитним договором.

Так, 24 липня 2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу на підставі ст.ст. 87-89 Закону України «Про нотаріат» та пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, вчинено виконавчий напис № 2173, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - комплекс, який складається: літера А-2 - будівля складу загальною площею 416,7 кв.м., літера В-1 - побутове приміщення, загальною площею 591,6 кв.м., літери Г-1, Д-1 - побутове приміщення, загальною площею 84,2 кв.м., літера Е-11 - побутове приміщення, загальною площею 12,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належать на праві власності гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

В подальшому державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Здробілко С.Л. 30.04.2012 відкрито виконавче провадження за №37811628 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №2173 від 24.07.2012 та накладено арешт на нерухоме майно - комплекс, який складається: літера А-2 - будівля складу загальною площею 416,7 кв.м., літера В-1 - побутове приміщення, загальною площею 591,6 кв.м., літери Г-1, Д-1 - побутове приміщення, загальною площею 84,2 кв.м., літера Е-11 - побутове приміщення, загальною площею 12,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належать на праві власності боржнику - гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" свідчить про те, що ним лише закріплюється такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах.

Порядок здійснення підготовки до проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки, а також порядок проведення прилюдних торгів, розрахунків за придбане майно, оформлення результатів прилюдних торгів та розподілу коштів від реалізації предмета іпотеки встановлені Законом України "Про іпотеку".

Згідно ч. 1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно ч. 1 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на заставлене майно допускається для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Відповідно до ч.8 статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Статтею 41 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Порядок проведення прилюдних торів з продажу квартир, будинків, підприємств, як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно врегульовано Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 р. № 68/5 (далі - Тимчасове положення), яке було чинним на час спірних правовідносин.

Порядок реалізації нерухомого майна регулюється також Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/8.

При цьому державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі, і оцінку майна), а безпосередньо прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організують і проводять спеціалізовані організації.

Відповідно до ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна, за винятком майна, вилученого за законом з обігу та зазначеного в частині восьмій статті 55 цього Закону, здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між Державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних торгах.

У відповідності до ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Згідно п. 1.2 Тимчасового положення прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціальна організація, з якою органом державної виконавчої служби укладено відповідний договір.

Відповідно до п. 3.1 Тимчасового положення орган державної виконавчої служби укладає із спеціалізованою організацією договір, яким доручає реалізацію майна спеціалізованій організації за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні до продажної ціни лота.

Так, 05 серпня 2008р. між Довгинцівським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп» (відповідач у справі) було укладено договір № 04-0500/13 з метою організації і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) відповідачем.

Згідно п. 3.12 Тимчасового положення для участі в прилюдних торгах покупець подає спеціалізованій організації: заяву про участь у прилюдних торгах (додаток 2); документи, що підтверджують сплату гарантійного внеску. Організатор прилюдних торгів зобов'язаний забезпечити безперешкодне прийняття всіх заяв на участь у прилюдних торгах, а також забезпечити вільний доступ покупців до місця проведення прилюдних торгів.

У прилюдних торгах мають право брати участь фізичні і юридичні особи, які сплатили гарантійний внесок і можуть відповідно до закону бути покупцями нерухомого майна, що реалізується. Розмір гарантійних внесків не може перевищувати 5 відсотків початкової ціни продажу предмета іпотеки.

Учасники прилюдних торгів підлягають реєстрації організатором прилюдних торгів. Реєстрація припиняється не раніше ніж за одну годину до початку прилюдних торгів. Для цілей реєстрації учасник надає організатору прилюдних торгів документ, що посвідчує його особу, заяву про участь у торгах, документ, що підтверджує сплату гарантійного внеску. Під час проведення реєстрації учасник прилюдних торгів отримує картку із зазначенням його порядкового номера, згідно з яким цей учасник бере участь у торгах (ст. 44 Закону України "Про іпотеку").

Відповідно до п. 2.10 Тимчасового порядку гарантійний внесок - завдаток, який за одним лотом сплачує фізична або юридична особа, розмір якого не повинен перевищувати 6 відсотків від стартової ціни лота, а при реалізації предмета іпотеки - 5 відсотків від стартової ціни лота.

Як зазначено в п. 3.5 Тимчасового порядку, спеціалізована організація, яка проводить прилюдні торги, не пізніше ніж за 30 днів до дня проведення прилюдних торгів публікує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5, на відповідному веб-сайті та не менше ніж на трьох загальнодоступних веб-сайтах на вибір спеціалізованої організації інформацію про нерухоме майно, що реалізується. Відповідна інформація розміщується на загальнодоступних веб-сайтах на термін не менше, ніж до дати проведення прилюдних торгів. Одночасно ця інформація має бути розміщена не менше ніж у двох друкованих засобах масової інформації, які розповсюджуються за місцезнаходженням майна, що реалізується.

Оголошення про проведення прилюдних торгів має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту укладення договору про реалізацію майна, а у випадку проведення повторних торгів - не пізніше семи днів з моменту уцінки майна.

Спеціалізована організація не пізніше ніж за 15 днів до дня проведення прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів.

При цьому інформаційне повідомлення, окрім іншого, повинно містити, зокрема, строки сплати та суму гарантійного внеску учасника прилюдних торгів, найменування, адресу банку, номер рахунка спеціалізованої організації для його сплати; строк реєстрації для участі у прилюдних торгах, який починається з моменту розміщення інформаційного повідомлення і закінчується не раніше ніж за три робочі дні до початку їх проведення (кінцевий строк реєстрації для участі у прилюдних торгах з реалізації предмета іпотеки припиняється не раніше ніж за одну годину до початку проведення торгів, при цьому заявник забезпечує сплату гарантійного внеску для участі в цих прилюдних торгах не пізніше ніж за одну добу до початку їх проведення).

Як встановлено судом за матеріалами справи, з метою участі у призначених Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг групп» прилюдних торгах, позивачем на рахунок ТОВ «Укрспецторг групп» був сплачений гарантійний внесок у сумі 15427,10 грн. (за лот № 1), що підтверджується платіжним дорученням № від 23.08.2013 на вказану суму, копія якого наявна в матеріалах справи.

Факт сплати гарантійного внеску та розмір останнього відповідачем та третьою особою не заперечувався.

27.08.2013 відбулись торги щодо продажу майна за лотом №1 - комплекс нежитлових приміщень загальною площею 1104,00 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за стартовою ціною лоту 308 542,00 грн. (без ПДВ).

Як зазначено в п. 4.15 Тимчасового положення під час прилюдних торгів ведеться протокол (додаток 3), який у день проведення прилюдних торгів підписується ліцитатором і переможцем торгів і затверджується керівником спеціалізованої організації.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Закону України "Про іпотеку" протягом п'яти робочих днів надходження коштів від реалізації предмета іпотеки державний виконавець складає акт про реалізацію предмета іпотеки.

Згідно п. 6.1 Тимчасового положення після повного розрахунку переможця прилюдних торгів за придбане майно на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби.

За вимогами п. 6.4 Тимчасового положення на підставі цього акта нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

У відповідності до протоколу №04-0500/13 від 27.08.2013, згідно якого переможцем торгів визнано гр. ОСОБА_4, 22.11.2013р. старшим державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Здробілко С.Л. було складено Акт про проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки від 29.08.2013, затверджений начальником Довгинцівського ВДВС Криворізького міського управління юстиції А.С. Чеботарьовим, та який був виданий переможцю торгів та боржнику у виконавчому провадженні. Копія вказаного акту міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 статті 46 Закону України «Про іпотеку» гарантійний внесок, сплачений покупцем до початку прилюдних торгів, зараховується до ціни продажу. Іншим учасниками внесена сума повертається протягом трьох робочих днів з дня закінчення прилюдних торгів. Гарантійний внесок також підлягає поверненню, якщо торги не відбулися.

На підставі копії затвердженого протоколу переможець прилюдних торгів протягом десяти робочих днів з дня підписання протоколу, не враховуючи дня проведення прилюдних торгів, здійснює розрахунки за придбане на прилюдних торгах майно в такому порядку: переможець перераховує на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби зазначену в затвердженому протоколі прилюдних торгів суму коштів, яка дорівнює різниці між продажною ціною придбаного ним лота і сумою винагороди спеціалізованій організації за цим лотом, сплаченої на поточний рахунок організатора прилюдних торгів; сума гарантійного внеску, зарахованого на рахунок організатора прилюдних торгів, визнається частиною оплати переможцем придбаного ним на прилюдних торгах майна і залишається спеціалізованій організації в рахунок оплати наданих нею послуг з реалізації цього майна. Різниця між сумою гарантійного внеску та сумою винагороди спеціалізованій організації перераховується переможцем на поточний рахунок цієї організації (п. 5.1 Тимчасового порядку).

Згідно з п. 5.2 Тимчасового порядку гарантійний внесок, унесений іншими учасниками, повертається протягом трьох робочих днів після затвердження акта про проведення прилюдних торгів. Гарантійний внесок у той самий строк також підлягає поверненню, якщо торги не відбулися.

Якщо переможець прилюдних торгів відмовиться від підписання протоколу або не внесе всієї належної до сплати суми протягом строку, зазначеного у пункті 5.1 цього розділу, кожен наступний учасник, який запропонував найвищу ціну, оголошується переможцем прилюдних торгів. При цьому попередні цінові пропозиції переможця, який відмовився від підписання протоколу або сплати належної грошової суми за придбане майно, не враховуються. У разі відмови останнього учасника від визнання його переможцем прилюдні торги оголошуються такими, що не відбулися. У такому випадку складається відповідний протокол у порядку, встановленому пунктом 4.15 розділу 4 цього Положення. Гарантійні внески учасників, які відмовились від підписання протоколу або не внесли всієї належної до сплати суми протягом строку, зазначеного у пункті 5.1 цього розділу, не повертаються. (п. 5.3 Тимчасового порядку).

З огляду на те, що відповідачем були проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна у виконавчому провадженні № 37811628, в яких позивач участі не брав, доказів визнання результатів останніх недійсними в судовому порядку матеріали справи не містять, отже результати прилюдних торгів є дійсними, виходячи зі змісту спірних правовідносин та приписів законодавства, чинного на час виникнення спору, відповідач зобов'язаний був повернути позивачу гарантійний внесок в сумі 15427,10 грн. протягом трьох робочих днів з моменту затвердження результатів проведених торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, тобто до 30.08.2013.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

В силу ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Проте, оскільки відповідачем вказані дії з повернення гарантійного внеску здійснені не були, позивачем 14.11.2014 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг групп» було направлено вимогу №08.406-717 про повернення грошових коштів (гарантійного внеску у розмірі 15427,10 грн.), копія якої наявна в матеріалах справи.

В свою чергу, вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення, зазначена сума гарантійного внеску повернута не була.

Таким чином, як зазначено позивачем в позовній заяві та поясненнях по справі, відповідач свої зобов'язання з повернення грошових коштів у сумі 15427,10 грн., сплачених як гарантійні внески за участь у прилюдних торгах, відповідачем, всупереч вимогам законодавства, не виконав, в результаті чого у відповідача утворилась прострочена заборгованість перед позивачем у зазначеному вище розмірі, яку останній просив суд стягнути в позовній заяві.

Згідно зі ст. 124, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Суд наголошує, що обов'язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України покладено саме на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Саме змагальність сторін, яка реалізується в господарському процесі через ст. 33 ГПК України дає змогу суду всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи та внаслідок чого ухвалити законне, обґрунтоване і справедливе рішення у справі.

Тобто, вказана норма Господарського процесуального кодексу України зобов'язує доводити свою правову позицію саме ту сторону, яка на неї посилається.

При цьому відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження повернення вказаного гарантійного внеску, письмових пояснень щодо неможливості надання таких доказів, або ж фактів, що заперечують викладені позивачем позовні вимоги.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оскільки матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань з повернення 15427,10 грн. грошових коштів гарантійного внеску, сплаченого з метою участі в прилюдних торгах, розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам та на момент прийняття рішення доказів повернення вказаної суми відповідач суду не представив, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 15427,10 грн. гарантійного внеску підлягає задоволенню.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.12 р. «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з того, що позов доведений позивачем, обґрунтований матеріалами справи та відповідачем не спростований, суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 124, 129 Конституції України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг групп» (м. Київ, вул. П.Мирного, 11, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (м. Київ, вул. Ковпака, 29, ) 15 427,10 грн. гарантійного внеску та 1 378,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складений та підписаний 30 вересня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання та підписання повного тексту рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Суддя А.М. Селівон