КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2016 р. Справа№ 910/8802/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Кропивної Л.В.

Зеленіна В.О.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

представники сторін в судове засідання не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»

на рішення господарського суду міста Києва від 11.07.2016р.

по справі № 910/8802/16 (суддя - Пригунова А.Б.)

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»

до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»

про стягнення 3 329,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.07.2016р. позов задоволено повністю. Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» страхове відшкодування у сумі 3 329,44 грн. та 1 378,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач звернулась до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 11.07.2016р. у справі №910/8802/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2016р. апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»

прийнято до провадження.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» та приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» своїх представників в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Крім того, Київський апеляційний господарський суд звертає увагу сторін на строк розгляду справи в апеляційній інстанцій.

За таких обставин, справа розглядається за відсутністю представників сторін, які належним чином повідомлені, у встановлений законодавством строк.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як встановлено судом першої інстанції і зазначене підтверджується матеріалами справи, 19.12.2013р. між представництвом «Горєніє Д.Д.» та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» укладено договір добровільного комплексного автострахування №06/0670260/9069/13, за яким застраховано транспортний засіб, зокрема, автомобіль «Honda Accord», державний номер НОМЕР_1. /а.с. 12/.

02.09.2014р. в місті Києві по вул. Трьохсвятительській відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Honda Accord», державний номер НОМЕР_1, що належить представництву «Горєніє Д.Д.» під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Volkswagen T 5», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, в результаті якої пошкоджено автомобіль «Honda Accord», державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 12.09.2014р. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді стягнення штрафу. /а.с. 15/.

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Volkswagen T 5», державний номер НОМЕР_2 застрахована у приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» згідно полісу АС/3530161, за яким ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну встановлено у розмірі 50 000, 00 грн. та франшиза - 0,00 грн. /а.с. 54/.

Відповідно до калькуляції та рахунку на сплату вартості за ремонтно-відновлювальні роботи №209022/230920141 від 23.09.2014р. приватного акціонерного товариства «Дніпро Мотор Інвест» матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Honda Accord», державний номер НОМЕР_3 становить 8 519,79 грн. /а.с. 18/.

Відповідно до страхового акту № від 24.09.2014 р. приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна», загальний розмір страхового відшкодування становить 8 519,79 грн. /а.с. 20/.

Платіжним дорученням №0045298 від 07.10.2014р. приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Провідна» перерахувало на користь приватного акціонерного товариства «Дніпро Мотор Інвест» страхове відшкодування у розмірі 8 519,79 грн. за відновлювальний ремонт автомобіля «Honda Accord», державний номер НОМЕР_1. /а.с. 21/.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» звернулось до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» з заявою вих.№03-17/15056 від 14.10.2014р. про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 8 519,79 грн. /а.с. 22/.

Згідно листа - відповіді №9728 від 13.12.2014р. відповідач частково визнав суму страхового відшкодування у розмірі 5 190,35грн. - за мінусом фізичного зносу 3 329,4 грн. /а.с. 23/.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до п.22.1. ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Обсяг відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності визначений законом таким, що розраховується з урахуванням зносу.

Враховуючи, що за Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач не зобов'язаний сплачувати суму зносу, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

За таких обставин, апеляційна скарга приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» підлягає задоволенню, а рішення господарського суду міста Києва від 11.07.2016р. по справі №910/8802/16 - скасуванню, з прийняттям нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу скарга приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» задовольнити, рішення господарського суду міста Києва від 11.07.2016р. у справі №910/8802/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

2.Матеріали справи № 910/8802/16 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Л.В. Кропивна

В.О. Зеленін