РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2016 р. Справа № 906/1281/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Савченко Г.І.

суддя Демидюк О.О. ,

суддя Юрчук М.І.

при секретарі судового засідання Кушнірук Р.В.

за участю представників сторін:

позивача - Сечко С.В. (дов.№0116-17 від 26.01.2016р.)

відповідача - не з'явився

третьої особи ТОВ "Рост Капітал Актив" - не з'явився

третьої особи ТОВ "Дрінк Дістрібушин Сістем"- не з'явився

третьої особи ОСОБА_4 - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення господарського суду Житомирської області від 14.07.2016 р.

у справі № 906/1281/15 (суддя Сікорська Н.А. )

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Актив";

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Дрінк Дістрібушин Сістем"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4

про стягнення 68278,74 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_6 68278,74 грн. страхового відшкодування, яке було виплачене ТОВ "Рост Капітал Актив" згідно платіжного доручення №26950 від 05.11.2014 за договором добровільного страхування відповідальності експедитора №241-0402-13-00002, укладеного між ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" та ТОВ "Рост Капітал Актив" від 13.12.2013.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 10.12.2015 р. у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.02.2016р. рішення господарського суду Житомирської області від 10.12.15 року у справі №906/1281/15 залишено без змін, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Українська страхова група" - без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.04.2016р. рішення господарського суду Житомирської області від 10.12.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.02.2016 у справі №906/1281/15 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового розгляду рішенням господарського суду Житомирської області від 14.07.2016 р. у справі №906/1281/15 відмовлено в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Актив", Товариство з обмеженою відповідальністю "Дрінк Дістрібушин Сістем", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про стягнення 68278,74 грн.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" задовольнити в повному обсязі.

Вважає, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення були неправильно застосовані норми матеріального права, зокрема, у сфері перевезень та транспортно-експедиційної діяльності, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Зокрема, скаржник зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що факт прийняття товару до перевезення відповідачем не заперечувався під час розгляду справи в усіх інстанціях, а тому не потребує доказування в силу приписів ст. 35 ГПК України.

Також, скаржник звертає увагу, що судом першої інстанції не надано оцінку постанові Борівського РВ УМВС України в Харківській області від 10.06.2014 р. та факту понесення страховиком витрат по запобіганню чи зменшенню збитків по страховому випадку.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ФОП ОСОБА_9 заперечує її доводи, вважає прийняте рішення законним та обґрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Відповідач, заперечуючи проти позову зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що під час ДТП було пошкоджено вантаж. Крім того, навіть якщо було допущено пошкодження вантажу, то позивачем не доведено в який саме момент було допущено пошкодження вантажу. Вказує, що в матеріалах справи наявний договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом, укладений між ТОВ "Рост Капітал Актив" та ФОП "ОСОБА_11" № 21 від 07.05.2014р., на підставі якого, за даними позивач, ФОП "ОСОБА_11" здійснено перевезення пошкодженого вантажу з місця ДТП. Однак жодних документів при завантаженні та розвантажені не складалось.

У судових засіданнях Рівненського апеляційного господарського суду представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у ній.

Відповідач та треті особи не забезпечили явку представників у судові засідання. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень /а.с. 34-39, 48-53, т. 3/.

Оскільки явка представників сторін та третіх осіб в судове засідання не визнавалась обов'язковою, додаткові докази судом не витребовувалися, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті без участі представників відповідача та третіх осіб за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. При цьому, в силу приписів ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги, а перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів враховує наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 12.12.2013 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Актив" (страхувальник) укладено договір добровільного страхування відповідальності експедитора № 241-0402-13-00002 із доповненнями, які внесені додатковою угодою від 17.12.2014 р. /а.с.10-20, т.1/.

Відповідно до пункту 1.1 договору страхування, даний договір визначає умови і порядок страхування відповідальності страхувальника - експедитора перед власниками вантажу або замовниками перевезень при здійсненні ними діяльності в сфері експедирування вантажів та перед третіми особами у випадках заподіяння шкоди вантажем, що перевозиться страхувальником.

Об'єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди здоров'ю, життю та майну третіх осіб, а також шкоди, заподіяної вантажу під час експедиції (перевезення) (пункт 3.1 договору страхування).

Згідно пункту 3.3.3. договору страхування за втрату і/або ушкодження вантажу (пункт 4.1.1 цього договору) страховик несе відповідальність: при внутрішніх перевезеннях чи експедируванні вантажів по території України, країн СНД, Литви, Естонії, Латвії або між цими країнами (якщо Конвенція КДПГ/СМR або умови Універсального мультимодального коносамента FIATA-FBI не застосовуються) - в межах 8,33 СДР (спеціальних прав запозичення; за 1 кг втраченого чи пошкодженого вантажу), але не більше 100087,58 дол. США по одному страховому випадку.

За приписами розділу 9 договору страхування, сторони визначили перелік документів, що підтверджують настання страхового випадку та розмірів збитків, а саме:

9.1. Підтвердження факту та обставин настання страхового випадку та визначення розміру збитку Страховик здійснює на підставі наступних документів та інформації:

9.1.1. заяви на страхову виплату, встановленої Страховиком форми.

9.1.2. комплекту претензійних документів:

- претензія від правомочного вантажоодержувача;

- автомобільні накладні або інші транспортні документи з відмітками вантажоодержувача чи його представника про нестачу чи ушкодження вантажу;

- рахунки - фактури;

- пакувальні відомості, акти огляду вантажу (аварійні сертифікати), акти експертизи, що складаються незалежними спеціалізованими організаціями згідно з законами, практикою чи звичаями країни місця пригоди чи освідчення вантажу на предмет визначення нестачі або оцінки його пошкоджень;

- розрахунок збитку, що заявляється експедитору стороною, що вимагає відшкодування збитків;

- в тому випадку, якщо претензія експедитору заявляється не правомочним вантажоодержувачем, а страховою компанією, що страхувала вантаж, необхідно вимагати від заявника претензії (страховика вантажу) надання документів, що підтверджують перехід до останнього права вимоги (договір страхування, платіжний документ про відшкодування збитків, або договір уступки права власності) після сплати страхового відшкодування по страхуванню вантажів,

- письмове пояснення водія про пригоду;

- копії листування з заявниками претензії

- документ, що підтверджує факт оплати претензії Страхувальником;

Відповідно до п. 9.1.3. договору комплект документів, одержання і подання яких залежить від виду події:

- протокол Державтоіпспекції або дорожньої поліції в разі дорожньо-транспортної пригоди;

- довідка органів міліції чи поліції, що підтверджує факт звернення в ці органи перевізника або експедитора по випадку крадіжки вантажу чи інших пригод кримінального характеру під час перевезення вантажу чи довідка-підтвердження правоохоронних органів про порушення кримінальної справи по факту крадіжки, або іншої кримінальної пригоди;

- документи на витрати, вчинені страхувальником в цілях запобігання чи зменшення розміру збитків і захисту своїх інтересів в судових органах;

- копії документів чи листування, що підтверджують додержання вимог пункту 10.4 цього договору страхування в відношенні документального закріплення прав страховика на пред'явлення регресних позовів до третіх осіб відповідальних за заподіяння збитків страхувальнику. В тому випадку, якщо по вимозі страхувальника витрати повинні бути відшкодовані страхувальником агенту чи представнику страхувальника, що фактично оплатив претензію, необхідно надати документи, що свідчать про надання страхувальником повноважень агенту/представнику на врегулювання і оплату збитків страхувальника;

Згідно пп. 10.4.1 договору, особа, що відшкодувала збиток, спричинений з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.

За умовами пп. 10.4.2 договору, якщо відповідальність страхувальника виникає з вини інших осіб, страхувальник зобов'язаний вжити всіх необхідних заходів для документального закріплення свого права вимоги до цих осіб з метою відшкодування завданих йому збитків цими особами чи подальшої передачі страховику своїх прав для одержання відшкодування від винної особи шляхом висунення регресного позову після виплати страховиком страхового відшкодування.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 01.12.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дрінк дістрібушн систем" (відправник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гагас Україна" (перевізник) укладено договір перевезення вантажу №1205, згідно якого врегульовано питання щодо перевезення перевізником вантажів відправника автомобільним транспортом на території України та зі її межами тощо /а.с. 24-26, т.1/.

13.01.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гагас Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рост Капітал Актив" укладено Договір транспортного експедирування №13/01/14, згідно умов якого експедитор надає за плату за рахунок замовника визначені в замовленні послуги з організації перевезення вантажів замовника найманим і власним вантажним транспортом відповідно до законодавства України. Замовлення являються невід'ємною частиною даного договору (а.с.27-29 т.1).

07.04.2014 р. ТОВ "Рост Капітал Актив" (замовник) та ФОП ОСОБА_6 (перевізник) уклали Договір перевезення вантажу №331, відповідно до п. 1.1. якого, в порядку на та умовах, визначених цим Договором, перевізник бере на себе зобов'язання доставити автомобільним транспортом довірений йому замовником вантаж (згідно із замовленням на перевезення) з місця відправлення, що зазначається в замовленні, до пункту призначення, а замовник бере на себе зобов'язання сплатити плату за перевезення вантажу /а.с. 21-22, т.1/.

За приписами п. 2.3 договору, перевізник (відповідач) взяв на себе обов'язок забезпечити збереження вантажу з моменту його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу.

Згідно п. 5.4 договору від 07.04.2014 р. перевізник несе повну відповідальність за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу в 100% розмірі фактично нанесеної шкоди, якщо не доведе, що це відбулося не з його вини. Розмір нанесеної шкоди розраховується сторонами, виходячи із вартості вантажу, зазначеної у товарно-транспортній накладній.

06.05.2014 р. ТзОВ "Дрінк дістрібушн систем" та ТзОВ "Гагас Україна" підписали заявку № 22 до договору № 1205 від 01.12.2013 р. про перевезення вантажу - алкоголю на палетах за маршрутом: АДРЕСА_2 - АДРЕСА_3 /а.с. 173, т.2/.

Згідно з заявкою №0643 від 06.05.2014 року до договору транспортного експедирування №13/01/14 від 13.01.2014 року ТОВ "Гагас Україна" доручив експедитору - ТОВ "Рост Капітал Актив" доставити вантаж (алкоголь на палетах - вино Інкерман 15360 пляшок, вартістю 343699,20грн.) за маршрутом: АДРЕСА_2 - АДРЕСА_3 /а.с. 174, т.2/.

Згідно замовлення №ГА-0000709 від 06.05.2014 року до договору перевезення вантажу №331 від 07.04.2014 р. ТОВ "Рост Капітал Актив" доручив ФОП ОСОБА_6 перевезення алкогольних напоїв (вино Інкерман 15360 пляшок) по маршруту: АДРЕСА_2 - АДРЕСА_3 на вантажному автомобілі "МАН" державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 /а.с. 172, т.2/.

07.05.2014 року на 185 км. автошляху Сахновщина - Ізюм - Борова - Куп'янськ - КПП Піски, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля "МАН" під керуванням ОСОБА_4 (державний номер НОМЕР_1), який перевернувся.

Про зазначену подію, було повідомлено чергову частину Борівського РВ ТУ МВС України в Харківській області та внаслідок ДТП відкрито кримінальне провадження №0000170 за частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України та складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА2 № 056085 про порушення ПДР ОСОБА_4.

07.05.2014 року ТОВ "Рост Капітал Актив" листом повідомило ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" про настання страхового випадку /а.с. 32, 93, т.1/.

12.05.2014р., 16.05.2014р., 19.05.2014 р. та 02.06.2014 р. аварійним комісаром за адресою АДРЕСА_1 було складено акти огляду пошкодження майна № 0056/14 за участю представника ТОВ "Дрінк Дістрібушн" та ТОВ "Гагас Україна" /а.с. 127-134, т.1/.

Відповідно до результатів інвентаризації 02.06.2014 за участю представників замовника перевезення, страхувальника та представників страхової компанії - аварійного комісара ТОВ "Центр експертних досліджень "Професіонал" Тищенко С.А., було складено акт №67, згідно якого було встановлено суму понесених збитків у розмірі 60085,68 грн. /а.с. 35-36, 94, т.1/

Також, власник вантажу поніс витрати, пов'язані з придбанням ящиків для транспортування залишків вантажу на склад ТОВ "Дрінк Дістрібушн Систем" в розмірі 5392,80 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0002824від 12.05.2014р.; товарно-транспортною накладною №2824 від 12.05.2014р. та платіжним дорученням № 3897 від 15.09.2014 р. /а.с. 37-39, 96, т.1/. Також, власник вантажу поніс додаткові витрати, пов'язані із утилізацією пошкодженого майна в сумі 5382,00 грн., що підтверджується договором №06-2014/ДДС-У від 18.07.2014 р., укладеним між ТОВ "Грин-Порт" (виконавець) та ТОВ "Дрінк Дістрібушн Систем" (замовник), актом приймання-передачі від 05.09.2014 р. про передачу для знищення неякісної алкогольної продукції та платіжним дорученням № 3693 від 02.09.2014р. /а.с. 73-83, 95, т.1/.

16 вересня 2014 року власник пошкодженого майна TOB "Дрінк Дістрібушн систем" звернувся з претензією № 06-150 до TOB "Гагас Україна", з вимогою відшкодувати понесені збитки відповідно до п. 5.4 Договору № 1205 від 01.12.2013 року в сумі 70860,48 грн. /а.с. 109, т.2/, з яких 60085,68 грн. вартість пошкодженого вантажу; 5382,00 грн. - витрати, пов'язані із утилізацією пошкодженого майна; 5392,80 грн. - витрати, пов'язані з придбанням ящиків для транспортування залишків вантажу на склад ТОВ "Дрінк Дістрібушн Сістем".

TOB "Гагас Україна" задовольнило вимоги, викладені у вищевказаній претензії та сплатило на користь TOB "Дрінк Дістрібушн Сістем" 70860 грн. 48 коп. згідно платіжного доручення від 17.09.2014 р. /а.с. 178, т.2/ та в свою чергу звернулось з претензією № 09/10 , про сплату 70860 ,48 грн. до ТОВ "Рост Капітал Актив".

ТОВ "Рост Капітал Актив" на виконання п. 6.5 та п. 6.6 Договору транспортного експедирування № 13/01/14 від 13.01.2014 року, сплатило на користь TOB "Гагас Україна" зазначену в претензії суму згідно платіжного доручення № 1022 від 23.10.2014 року /а.с. 120, т.1/.

10.10.2014 року ТОВ "Рост Капітал Актив", відповідно до пунктів 7.3.7., 12.1.5. договору страхування відповідальності експедитора №241-0402-13-00002 від 13.12.2013 року повідомило ПАТ страхова компанія "Українська страхова група" про отримання претензії від ТОВ "Гагас Україна" про відшкодування збитків у розмірі 70860,48 грн., які виникли внаслідок настання страхового випадку, про який було повідомлено 07.05.2014р. /а.с. 111 т.2/.

24.10.2014 р. ТОВ "Рост Капітал Актив" надіслало ПАТ страхова компанія "Українська страхова група" заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування /а.с. 122, т.1/ з відповідними додатками.

На виконання умов Договору добровільного страхування відповідальності експедитора № 241-0402-13 - 00002 від 12.12.2013р. позивачем на підставі заяви страхувальника - ТОВ "Рост Капітал Актив" про виплату страхового відшкодування від 24.10.2014р., страхового акту № ДКЦВ-9029 від 05.11.2014р., розпорядження про виплату страхового відшкодування від 05.11.2014р. та наданих страхувальником документів було здійснено виплату суму страхового відшкодування в розмірі 68278,74 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 26950 від 05.11.2014р. /а.с. 41-43, т.1/.

З пояснень представника позивача та наявного у матеріалах справи розрахунку вбачається, що сума страхового відшкодування (68278,74 грн.) розрахована наступним чином: 70860,48 грн. (кошти сплачені ТОВ "Рост Капітал Актив" на користь TOB "Гагас Україна") мінус 7993,00 грн. франшиза, плюс 5411,26 грн. витрати страхувальника по зменшенню суми збитку.

При цьому, судом встановлено, що витрати страхувальника по зменшенню суми збитку в сумі 5411,26 грн пов'язані із перевезенням алкогольних напоїв ФОП ОСОБА_11 з місця ДТП до складу одержувача вантажу у АДРЕСА_1 на підставі договору № 21 на перевезення вантажів автомобільним траспортом від 07.05.2014 р., укладеним між ТОВ "Рост Капітал актив" (замовник) та ФОП ОСОБА_11 (перевізник) та заявок № 058 від 07.05.2014 р. та № 059 від 08.05.2014 р. /а.с. 84, т.1; 134, 135, т.2/.

Факт надання транспортних послуг ФОП ОСОБА_11 за договором № 21 від 07.05.2014 р. підтверджується наявними у матеріалах справи доказами: Акт №08/05 здачі-прийняття робіт (виконаних послуг) від 08.05.2014 р. на суму 4000,00 грн.; Акт № 10/05 здачі-прийняття робіт (виконаних послуг) від 10.05.2014 р. на суму 4000,00 грн.; рахунок-фактура № 8/05 від 08.05.2014 р. на оплату 4000,00 грн.; рахунок-фактура № 10/05 від 10.05.2014 р. на оплату 4000,00 грн., платіжні доручення №1019 та №1020 від 22.10.2014 р. про оплату ТзОВ "Рост Капітал Актив" ФОП ОСОБА_11 коштів в загальній сумі 8000,00 грн. /а.с. 88-90, т.1; 175-177 т.2/.

Враховуючи п.3.6 договору добровільного страхування відповідальності експедитора від 12.12.2013 р № 241-0402-13-00002, який передбачає, що за витрати по запобіганню та зменшенню збитків Страховик несе відповідальність в межах 677,00 дол США по одному страховому випадку по курсу 7,993 грн. (додаткова угода від 17.01.2014 р), ТзОВ "Рост Капітал Актив" було відшкодовано 5411,26 грн. витрат страхувальника по зменшенню суми збитку (677,00 дол. х 7,993 грн).

07 травня 2015 року за вих. №225 УСГ ТОВ "А.С.А. ГРУП" звернулося на підставі статті 993 Цивільного кодексу України до відповідача із заявою, в якій просило терміново зв'язатися з позивачем та узгодити порядок погашення регресної заборгованості /а.с.44-45, т.1/.

Вказана заява залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідач в добровільному порядку не відшкодував позивачу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 68278,74 грн., що стало підставою для звернення до суду з даним позовом з метою захисту свого порушеного права.

Таким чином, предметом спору у даній справі є зворотна вимога страховика до особи, відповідальної за завдану шкоду, про стягнення страхового відшкодування, виплаченого страхувальнику за договором добровільного страхування. Позов обґрунтовано приписами статті 993 Цивільного кодексу України, статті 27 Закону України "Про страхування".

Відповідно частини 1 статті 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

В пункті 10.4 договору страхування сторони передбачили перехід до страховика прав страхувальника.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно приписів ст. 27 Закону України "Про страхування" зазначає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 228 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

За таких обставин, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права зворотної вимоги до особи, яка завдала шкоду.

За приписами п. 2.3 договору перевезення від 07.04.2014 р., укладеного між ТОВ "Рост Капітал Актив" та відповідачем, перевізник (відповідач) взяв на себе обов'язок забезпечити збереження вантажу з моменту його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу. Згідно із п. 5.4 вказаного договору перевізник несе повну відповідальність за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу в 100% розмірі фактично нанесеної шкоди, якщо не доведе, що це відбулося не з його вини. Розмір нанесеної шкоди розраховується сторонами, виходячи із вартості вантажу, зазначеної у товарно-транспортній накладній.

Вказані положення договору перевезення не суперечать чинному законодавству.

Так, відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з частиною 2 статті 308 Господарського кодексу України відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Відповідно до статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ст. 133 Статуту Автомобільного транспорту Української РСР, затвердженого постановою ради Міністрів УРСР № 401 від 27.06.1969, автотранспортні підприємства або організації несуть відповідальність за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення і до видачі вантажоодержувачу, якщо не доведуть, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу сталися через обставини, яким вони не могли запобігти і усунення яких від них не залежало.

Таким чином, як слідує з наведених вище норм чинного законодавства, збереження вантажу з моменту його прийняття до перевезення до моменту видачі одержувачеві є обов'язком перевізника, за порушення якого останній має нести передбачену законом відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, перевезення вантажу відповідачем здійснювалось на підставі договору №331 від 07.04.2014 р., замовлення №ГА-0000709 від 06.05.2014 року до договору перевезення вантажу №331 від 07.04.2014 р. ТОВ "Рост Капітал Актив" доручив ФОП ОСОБА_6 перевезення алкогольних напоїв (вино Інкерман 15360 пляшок) по маршруту: АДРЕСА_2 - АДРЕСА_3 на вантажному автомобілі "МАН" державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, товарно-транспортної накладної на переміщення алкогольних напоїв № 0002511 від 30.04.2014р. /а.с. 171, т.2/.

Зокрема, замовленням №ГА-0000709 від 06.05.2014 року до договору перевезення вантажу №331 від 07.04.2014 р., підписаним представниками ТОВ "Рост Капітал Актив" та ФОП ОСОБА_6 і скріпленим їх печатками, погоджено перевезення вантажу - алкоголю на палетах (вина Інкерман 15360 пляшок загальною вартістю 343699,20 грн.) із АДРЕСА_2 до АДРЕСА_3 автомобілем МАН НОМЕР_1 (водій ОСОБА_4).

Згідно товарно-транспортної накладної на переміщення алкогольних напоїв №0002511 від 30.04.2014р. 06.05.2014 р. було завантажено зазначений у замовленні №ГА-0000709 вантаж у автомобіль МАН НОМЕР_1 (водій ОСОБА_4) /а.с. 171, т.2/.

При цьому, колегія суддів враховує, що відповідно до п. 1.5 Інструкції про застосування форм товарно-транспортних накладних на переміщення спирту етилового, високооктанових кисневмісних домішок та алкогольних напоїв, форм товарно-транспортних накладних на переміщення спирту етилового, високооктанових кисневмісних домішок та алкогольних напоїв, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 28.04. 2005 року N 154, товарно-транспортні накладні на переміщення спирту етилового та алкогольних напоїв оформляються на звичайних бланках, виготовлених типографським способом або іншими засобами друку, та реєструються в Єдиному реєстрі товарно-транспортних накладних на переміщення спирту етилового та алкогольних напоїв з присвоєнням їм реєстраційного номера в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Форма бланка повинна містити всі реквізити форми N 1-ТН /спирт/, N 1-ТН /алкогольні напої/ відповідно до цієї Інструкції.

Пункт 2.1 Інструкції визначає послідовність оформлення товарно-транспортної накладної на переміщення алкогольних напоїв.

Зокрема, під заголовком відповідної товарно-транспортної накладної вказуються дата виписки накладної, марка автомобіля (причепа/напівпричепа), його державний номер, тип, найменування перевізника та замовника (платника), прізвище, ім'я, по батькові водія та номер його посвідчення на право керування транспортним засобом; у рядку "Вантаж одержав" вказуються посада, прізвище, ім'я, по батькові та підпис особи, яка отримує вантаж.

У таблиці розділу "Вантажно-розвантажувальні операції" товарно-транспортної накладної у рядку "Водій - експедитор" проставляються посада, прізвище, ім'я, по батькові та підпис водія або експедитора, що прийняв вантаж для перевезення;

Пункт 2.2 Інструкції містить вимоги щодо заповнення таблиці "Відомості про вантаж" (зворотний бік товарно-транспортної накладної).

Відповідно до п. 2.3 Інструкції, після таблиці "Відомості про вантаж", зокрема, у рядках "Прийняв водій-експедитор" та "Здав водій-експедитор" водій особистим підписом засвідчує прийняття та здачу вантажу одержувачу.

Судом встановлено, що товарно-транспортна накладна на переміщення алкогольних напоїв № 0002511 від 30.04.2014р., за якою здійснювалось перевезення, оформлена з порушенням приписів вищевказаної Інструкції, оскільки не містить підпису водія-експедитора ОСОБА_4. Однак, на думку колегії суддів, таке порушення Інструкції не є беззаперечним доказом того, що зазначені у ній товарно-матеріальні цінності не передавалися для перевезення відповідачу.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Згідно зі ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Так, факт прийняття спірного вантажу до перевезення не заперечується відповідачем в його письмових поясненнях та підтверджується поданими доказами в їх сукупності.

В матеріалах справи наявна постанова Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01.07.2014, якою визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У вказаній постанові встановлено, що громадянин ОСОБА_4 07.05.2014 р. на 187 км автомобільної дороги Сахновщина-Ізюм-Купґянськ-КПП Піски, керуючи автомобілем МАН д/н НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху на повороті і допустив перекидання автомобіля /а.с. 30, т.1/.

При цьому в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які відомості про пошкоджений товар внаслідок перекидання автомобіля. Разом з тим, за наслідками повідомлення від 07.05.2014р. до Борівського РВ ГУМВС України в Харківській області про автомобільну пригоду за участю автомобіля МАН, дн. НОМЕР_1 було відкрито кримінальне провадження № 0000170. Постановою Борівського РВ ГУМВС України в Харківській області від 10.06.2014 р. кримінальне провадження № 0000170 було закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення /а.с. 163-165, т.2/. Під час проведення досудового розслідування по факту зазначеного ДТП, слідчим було встановлено факт часткового пошкодження вантажу, який належить ТОВ "Дрінк Дистрібушн Сістем".

Докази того, що перевезення, під час якого мала місце ДТП, здійснювалося за будь яким іншим договором аніж укладеним із ТОВ "Рост Капітал Актив" в матеріалах справи відсутні, відповідачем не надавалися.

Крім того, судом встановлено, що із місця ДТП до складу одержувача вантажу у АДРЕСА_1, з метою зменшення суми збитку, ФОП ОСОБА_11 здійснив перевезення алкогольних напоїв на підставі договору №21 на перевезення вантажів автомобільним траспортом від 07.05.2014 р., укладеним між ТОВ "Рост Капітал актив" (замовник) та ФОП ОСОБА_11 (перевізник) та заявок № 058 від 07.05.2014 р. та № 059 від 08.05.2014 р. /а.с. 84, т.1; 134, 135, т.2/.

При цьому, у матеріалах справи наявний Акт №1 про зміну складу вигрузки продукції згідно ТТН 0002521 від 30.04.2014 р. /а.с. 110, т.1/ у якому зазначено, що згідно замовлення №22 від 06.05.2014 р. до договору №1205 від 01.12.2013 р. між ТОВ "Дрінк Дістрібушн Сістем" та ТОВ "Гагас Україна" останній повинен був доставити вантаж по маршруту АДРЕСА_2 - АДРЕСА_3. У зв'язку з тим, що автомобіль перевізника МАН НОМЕР_1 рухаючись по маршруту потрапив у ДТП у с.Гороховатка Харківської області та зазнав важких пошкоджень і не міг здійснити доставку продукції згідно замовлення, продукцію доставили на найближчий орендований замовником склад за адресою АДРЕСА_1. Вказаний акт підписаний представниками ТОВ "Дрінк Дістрібушн Сістем" та ТОВ "Гагас Україна" та скріплений їх печатками.

Таким чином, оскільки факт прийняття вантажу до перевезення підтверджується наявними у матеріалах доказами, перевізник в силу приписів ст.ст. 909, 924 ЦК України, ст. 308 ГК України, ст. 133 Статуту Автомобільного транспорту Української РСР, затвердженого постановою ради Міністрів УРСР № 401 від 27.06.1969 та положень п.п. 2.3, 5.4 договору перевезення від 07.04.2014 р. набув обов'язку збереження вантажу з моменту його прийняття до перевезення до моменту видачі одержувачеві, за невиконання якого останній має нести передбачену законом відповідальність.

Відповідальність за завдану майнову шкоду встановлено частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Факт неправомірності дій відповідача, наявність шкоди та причинний зв'язок між протиправними діями та шкодою встановлено судом, враховуючи викладене вище.

Щодо наявності вини відповідача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що перевезення здійснювалось водієм-експедитором ОСОБА_4, з яким ФОП ОСОБА_6, як замовник, уклав договір цивільно-правового характеру від 06.05.2014 р., на виконання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом автомобілем МАН НОМЕР_1, п/п НОМЕР_2 /а.с. 140, т.2/.

Як вбачається із замовлення №ГА-0000709 від 06.05.2014 року до договору перевезення вантажу № 331 від 07.04.2014 р., водієм вантажного автомобіля "МАН" НОМЕР_1/НОМЕР_2 вказано ОСОБА_4 /а.с. 172, т.2/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових (службових) обов'язків.

Таким чином, обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідача в силу приписів ст. 1172 ЦК України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Таким чином, при вирішенні спору про відшкодування шкоди слід виходити з презумпції вини заподіювача шкоди, тобто позивач не повинен доводити наявність вини відповідача, навпаки, відповідач повинен довести, що шкоду завдано не з його вини, або ж у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди. Такою ж є правова позиція Вищого господарського суду України (постанова ВГСУ від 04.08.2015 р. у справі №910/24238/14).

Дослідивши проведений позивачем розрахунок суми страхового відшкодування, колегія суддів дійшла висновку про його обґрунтованість та арифметичну вірність.

Так, сума страхового відшкодування 68278,74 грн. розрахована наступним чином: 70860,48 грн. матеріального збитку (вартість пошкодженого товару плюс витрати власника вантажу, пов'язані з придбанням ящиків для транспортування залишків вантажу на склад, а також витрати, пов'язані із утилізацією пошкодженого майна) мінус 7993,00 грн. визначена договором франшиза, плюс 5411,26 грн. витрати страхувальника по зменшенню суми збитку пов'язані із перевезенням алкогольних напоїв ФОП ОСОБА_11 з місця ДТП до складу одержувача вантажу у м. Харків.

При цьому, колегія суддів, із врахуванням приписів ст. 22 ЦК України, вважає обґрунтованим включення до складу матеріальних збитків витрат власника вантажу, пов'язаних із придбанням ящиків для транспортування залишку вантажу на склад ТОВ "Дрінк Дістрібушн Сістем" в кількості 1400 штук на суму 5392,80 грн. Так, із пояснень представника позивача вбачається, що власником вантажу було закуплено мінімально можливу партію комплекту пакувального матеріалу, згідно з умовами його постачання виробником ТОВ "Інкерманський завод марочних вин".

На думку колегії суддів, проведені місцевим господарським судом розрахунки кількості використаних ТОВ "Дрінк Дістрібушн Сістем" ящиків базуються на припущеннях, не підтверджуються встановленими обставинами справи та наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги позивача про стягнення 68278,74 грн. страхового відшкодування є підставними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Також, доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі, є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Висновки місцевого господарського суду, зокрема, щодо того, що спірний вантаж не було прийнято до перевезення відповідачем, не відповідають обставинам справи.

За таких обставин вбачаються підстави, визначені ст. 104 ГПК України, для скасування оскарженого рішення.

Згідно приписів ст.49 ГПК України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Коли ж приймається нове судове рішення апеляційної інстанції після скасування судового рішення місцевого господарського суду, або судом касаційної інстанції після скасування судових рішень судів нижчих інстанцій, то розподіл сум судового збору здійснюється постановою відповідно апеляційної або касаційної інстанцій, який прийняв нове рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що витрати на судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1827,00 грн., за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 10.12.2015 р. в сумі 2009,70 грн., за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 10.12.2015 р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.02.2016 р. в сумі 2192,40 грн., за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 14.07.2016 р. в сумі 2009,70 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 99,101,103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу позивача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" на рішення господарського суду Житомирської області від 14.07.2016 р. у справі № 906/1281/15 задоволити.

Рішення господарського суду Житомирської області від 14.07.2016 р. у справі № 906/1281/15 скасувати.

Прийняти нове рішення. Позов задоволити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (АДРЕСА_4; ІПН НОМЕР_3) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м.Київ, вул. І.Федорова 32-А; ) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 68278 грн. 74 коп.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (АДРЕСА_4; ІПН НОМЕР_3) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м.Київ, вул. І.Федорова 32-А; ) 1827,00 грн. витрат на судовий збір за подання позовної заяви.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (АДРЕСА_4; ІПН НОМЕР_3) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м.Київ, вул. І.Федорова 32-А; ) 2009,70 грн. витрат на судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 10.12.2015 р. у даній справі.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (АДРЕСА_4; ІПН НОМЕР_3) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м.Київ, вул. І.Федорова 32-А; ) 2192,40 грн. витрат на судовий збір за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 10.12.2015 р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.02.2016 р. у даній справі.

4. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (АДРЕСА_4; ІПН НОМЕР_3) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м.Київ, вул. І.Федорова 32-А; ) 2009,70 грн. витрат на судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 14.07.2016 р.

5. Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити господарському суду Житомирської області.

4. Матеріали справи №906/1281/15 повернути до господарського суду Житомирської області.

5. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Юрчук М.І.