ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

26 вересня 2016 року Справа № 915/1029/16

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК «Забота», вул. Шнеєрсона, 4, м. Миколаїв, 54001 ()

до відповідача ОСОБА_1 з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001 ()

про зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖЕК «Забота» з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради про зобовязання ОСОБА_1 з використання та розвитку комунальної власності протягом 10 днів після набрання чинності рішенням суду здійснити дії, передбачені ч. 4 ст. 9 Закону України Про оренду державного та комунального майна, а саме: розмістити в друкованих засобах масової інформації газеті Вечерний Николаев та на веб-сайті Миколаївської міської ради оголошення про намір передати в оренду нежитлове приміщення, розташоване по вул. Севастопольській, 61-а/1 в м. Миколаєві.

23.09.2016 року до господарського суду Миколаївської області від представника позивача надійшла заява вх. № 16144/16 про повернення позовної заяви у звязку з врегулюванням спору на підставі ст. 63 ГПК України.

Розглянувши подану заяву про повернення позовної заяви, судом встановлено, що подана заява не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки підписана факсимільним підписом, що означає, що вона не підписана особою, яка має право підписувати (ч. 4 п. 3.5 Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011). Крім того, відсутні правові підстави для повернення позовної заяви на підставі п. 9 ч. 1 ст. 63 ГПК України, оскільки до заяви не додано доказів врегулювання спору.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Відповідно до п. 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Про вказане також зазначено у п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.09.2012 року № 01-06/1260/2012 Про оформлення платіжних документів на перерахування судового збору.

Пунктом 2.22 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. зазначено, що якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі заява повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК України, а саме пунктом 4 частини першої статті 63.

Пунктом 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року встановлено, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Всупереч вищезазначеним вимогам, позивачем до позовної заяви додано копію платіжного доручення № 215 від 20.09.2016 про сплату судового збору в розмірі 1 378 грн. Крім того, відсутні докази зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, як це передбачено в п. 2.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України. Таким чином, у суду відсутні докази оплати позовної заяви судовим збором.

В порушення ч. 2 ст. 36 ГПК України позивачем до позовної заяви надано копії документів, які не засвідчені належним чином.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суд дійшов висновку, що неподання позивачем доказів сплати судового збору у належному порядку та розмірі є підставою для повернення позовної заяви позивачу без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ЖЕК «Забота» позовну заяву вх. № 16124/16 від 22.09.2016 року без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Ухвала може бути оскаржена відповідно до ст. 93-95, 106 ГПК України.

Додатки:

- позовна заява вх. № 16124/16 від 22.09.2016 року на 14-ти арк.;

- акт відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області від 22.09.2016 року на 1-му арк.

Суддя Е.М. Олейняш