УХВАЛА

22.09.2016Справа № 910/12532/16

За позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива»

в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на

здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Комерційний банк «Фінансова

ініціатива» Кашути Д.Є;

до Національного банку України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення 1 620 259 879,55 грн. та зобов'язання вчинити дії.

Суддя Привалов А.І.

Представники сторін:

від позивача: Палажченко О.О., довіреність № 5-Ф від 25.01.2016р.;

Сочавський А.З., довіреність № 2/1Ф від 10.05.2016р.;

від відповідача: Сапальов В.В., довіреність № 18-0009/59340 від 15.07.2016р.;

від третьої особи: Костюченко І.В., довіреність № 27-33560/16 від 04.08.2016р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» Кашути Д.Є. звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Національного банку України про стягнення 1 620 259 879,55 грн. та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2016р. порушено провадження у справі № 910/12532/15 та залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, розгляд справи призначений на 04.08.2016р.

01.08.2016р. через загальний відділ господарського суду від позивача надійшла заява про відсутність аналогічного спору та заява про зменшення позовних вимог, згідно якої ціна позову зменшується на 790 395 256,60 грн. та становить 829 864 622,95 грн.

Представник у судовому засіданні 04.08.2016р. подав клопотання про об'єднання однорідних справ.

Суд розглянувши дане клопотання відмовив в його задоволенні, оскільки, по-перше, справи, які відповідач просить об'єднати, перебувають у провадженні різних суддів; по-друге, сумісний розгляд заявлених вимог, які ґрунтуються на різних кредитних договорах та договорах застави, утруднить вирішення спору по суті.

У судовому засіданні 04.08.2016р. представники сторін заявили усне клопотання про перенесення розгляду справи, у зв'язку з наміром врегулювати спір мирним шляхом.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 ГПК України, в судовому засіданні оголошено перерву до 30.08.2016р.

У судовому засіданні 30.08.2016р. представники сторін повторно заявили усне клопотання про перенесення розгляду справи, у зв'язку з наміром врегулювати спір мирним шляхом та представник відповідача подав клопотання про продовження строку вирішення спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 ГПК України, в судовому засіданні оголошено перерву до 22.09.2016р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2016р. строк вирішення спору продовжено на п'ятнадцять днів.

16.09.2016р. через загальний відділ господарського суду від представника третьої особи надійшли письмові пояснення по справі.

Присутні в судовому засіданні 22.09.2016р. представники позивачів підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо витребування нових доказів у справі.

Представник позивач подав клопотання про вирішення спору в розумні строки.

Згідно з частиною 1 статті 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: неподання витребуваних доказів; необхідність витребування нових доказів.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

У ст. 69 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

У п. 3 постанови №11 від 17.10.2014р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004р.)

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема, складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 р. суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті ст. 6 Конвенції, в зв'язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, в зв'язку з поведінкою заявників.

Беручи до уваги наведене вище, враховуючи предмет спору, характер процесу, а також необхідністю витребування нових доказів у справі, необхідних для повного та об'єктивного вирішення спору, суд дійшов висновку щодо відкладення розгляду справи в розумні строки.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Розгляд справи відкласти на 13.10.16 о 12:00 год. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду міста Києва (м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 44 (корпус Б), зал судових засідань № 17.

2. Зобов'язати позивача надати суду:

- читабельну копію постанови правління НБУ № 408 від 23.06.2015р., яка придатна для огляду судом та містить всі реквізити оригіналу;

- біржових звітів - виписок з переліку біржових контрактів, укладених на ФБ ПФТС щодо предмету застави;

- належні та допустимі докази на підтвердження розміру визначеного позивачем купонного доходу та доходу від погашення цінних паперів, з наданням відповідних письмових доказів;

- докази виконання зобов'язань щодо погашення заборгованості за Кредитним договором № 171/06-14/КТ від 20.06.2014р.;

- засвідчену копію постанови Вищого адміністративного суду України, винесену у справі № 826/18784/15;

- у разі відсутності витребуваних судом доказів, надати з цього приводу відповідні письмові пояснення.

3. Зобов'язати відповідача надати суду:

- належним чином засвідчену копію постанови правління НБУ № 408 від 23.06.2015р.

4.Явка повноважного представників сторін в судове засідання визнається обов'язковою.

5. Попередити сторони про відповідальність, передбачену п. 5 ст. 83 ГПК України, за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону.

Суддя А.І.Привалов