ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2016 р. Справа № 914/3558/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Мирутенко О.Л.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування, (надалі ПАТ СК АХА Страхування), за вих.. №10247/05467/УБК від 10.06.2016р. (вх. №ЛАГС 01-05/2889/16 від 14.06.2016р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 27.04.2016р.

у справі № 914/3558/15

за позовом: ПАТ СК АХА Страхування, м. Київ

до відповідача: обєднання співвласників багатоквартирного будинку Тесленка-обслуговування і ремонт (надалі ОСББ Тесленка-обслуговування і ремонт) м. Львів

про стягнення страхового відшкодування в сумі 20 931,70 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність № 1213/18 від 12.04.2016р.)

від відповідача: ОСОБА_3 представник (довіреність б/н від 23.11.2015р.)

Представникам сторін розяснено права та обовязки, визначені ст.ст.20, 22, 28 ГПК України. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу та заяв про відвід суддів від учасників судового процесу не надходило.

За клопотанням ПАТ СК «АХА Страхування» судове засідання здійснюється в режимі відеоконференції.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 27.04.2016р. у справі №914/3558/15 (головуючий суддя Крупник Р.В., судді Березяк Н.Є. та Юркевич М.В.) відмовлено у задоволенні позовних вимог повністю.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем належними та допустимими доказами не було доведено, що бездіяльність відповідача призвела до падіння снігу на застрахований автомобіль, відповідно не доведено протиправної поведінки зі сторони відповідача та причинного звязку між протиправною поведінкою і збитками. Таким чином, відсутність вказаних елементів цивільного правопорушення виключає відповідальність відповідача за пошкодження застрахованого позивачем автомобіля та відповідно підстави для стягнення з ОСББ Тесленка-обслуговування і ремонт страхового відшкодування в регресному порядку в розмірі 20 931,70 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ПАТ СК АХА Страхування подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані ним докази та аргументи, а відтак, винесено незаконне рішення, просить його скасувати, прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Зокрема скаржник зазначає, що саме бездіяльність відповідача, яка полягає в неналежному утриманню будинку, зокрема, не очищення даху, призвела до падіння снігу на застрахований автомобіль. Щодо розміру збитків, то апелянт вважає, що у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди слід виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. В даному випадку, сторонами договору добровільного страхування наземного транспорту № 179688Га/12лв/ф від 28.11.2012р. було погоджено можливість здійснення розрахунку та виплати страхового відшкодування на підставі рахунку СТО, без проведення автотоварознавчого дослідження. Відтак, наданий рахунок, акт виконаних робіт, страховий акт та платіжні доручення, на думку позивача, є належними доказами розміру фактичних збитків.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 14.06.2016р. дану справу розподілено до розгляду судді-доповідачу ОСОБА_4, склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, ОСОБА_5 та ОСОБА_1

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 17.06.2016р. поновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду на 12.07.2016р.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.07.2016р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 02.08.2016р.

У звязку з перебуванням головуючої суддів Кравчук Н.М. у відпустці, судове засідання 02.08.2016р. не відбулося.

У звязку з перебуванням судді Якімець Г.Г. у відпустці, 03.08.2016р. здійснено автоматичну заміну члена колегії суддів по розгляду справи № 914/3558/15, суддю Якімець Г.Г. замінено на суддю Бойко С.М.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 03.08.2016р. розгляд апеляційної скарги призначено на 20.09.2016р.

У звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Бойко С.М., 19.09.2016р. здійснено автоматичну заміну члена колегії суддів по розгляду справи № 914/3558/15, суддю Бойко С.М. замінено на суддю Якімець Г.Г.

Позивач в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні проти доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/6872/16 від 20.09.2016р.), рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, відтак просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

28.11.2012р. між позивачем (страховик) та громадянином ОСОБА_6 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №179688Га/12лв/ф, предметом якого являлося страхування цивільно-правової відповідальності водія власника транспортного засобу Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2010 року випуску (а.с. 29-30).

За умовами п. 25.1.3. вказаного договору, страховик взяв на себе зобовязання при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та строки, визначені розділом 28 договору.

Як стверджує позивач, 25.12.2012р. внаслідок падіння брили льоду та снігу з даху будинку № 6 по вул. Тесленка у м. Львові було пошкоджено автомобіль страхувальника. У звязку з цим, страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку.

04.01.2013р. ПрАТ СК АХА Страхування на підставі повідомлення про страховий випадок, калькуляції №1.001.12.0 від 27.12.2012р., звіту про результати огляду місця ДТП від 25.12.2012р. складено страховий акт №1.001.12.05467/VESKO403, згідно якого вказану подію було визнано страховим випадком та вирішено виплатити страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 20 931,70 грн.

На виконання умов п. 25.1.3. договору добровільного страхування наземного транспорту №179688Га/12лв/ф від 28.11.2012р. грн. позивачем 09.01.2013р. було перераховано ПП Велет-Авто (СТО, якою проводився ремонт застрахованого автомобіля) 20 931,70 грн. в рахунок оплати виконаних ремонтних робіт (а.с. 34).

13.08.2013р. ПАТ СК АХА Страхування звернулося до Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області із запитом про надання інформації щодо причин пошкодження автомобіля та чи притягнуто винних осіб до відповідальності за подією, яка мала місце 25.12.2012р. (а.с. 101).

У листі від 30.08.2013р. №16/13-10381 Шевченківський РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області зазначив, що згідно проведеної по заяві гр. ОСОБА_6 дослідчої перевірки встановлено, що близько 13:30 год. 25.12.2012р. на належний заявнику автомобіль НОМЕР_2, припаркований біля будинку № 6 по вул. Тесленка у м. Львові впав сніг, внаслідок чого у автомобіля були пошкоджені дах і лобове скло. 02.01.2013р. дослідчу перевірку по заяві гр. ОСОБА_6 було припинено у звязку із відсутністю складу злочину (а.с. 102).

На думку позивача, сплативши передбачене договором страхове відшкодування шляхом перерахування грошових коштів за ремонт пошкодженого автомобіля, до ПАТ СК АХА Страхування перейшло право вимоги до відповідача, як особи, чия бездіяльність призвела до пошкодження застрахованого автомобіля, що підтверджується листом Шевченківський РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області від 30.08.2013р. №16/13-10381.

26.06.2015р. ПАТ СК АХА Страхування звернулася до ОСББ «Тесленка-обслуговування і ремонт» з вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу (а.с. 25-27).

Однак, дана вимога була залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що стало підставою звернення до суду з вимогою про стягнення з ОСББ Тесленка-обслуговування і ремонт 20 931,70 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами (ст. 355 ГК України).

Згідно зі статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України встановлено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Статтею 993 ЦК передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення наведено у статті 27 Закону України "Про страхування".

Статтею 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Таким чином, після виплати страхового відшкодування у позивача виникає право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЗУ Про страхування здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підставі заяви страхувальника, калькуляції, звіту про результати огляду місця ДПТ та страхового акту було виплачено своєму страхувальнику - громадянину ОСОБА_6 відшкодування в розмірі 20 931,70 грн., шляхом перерахування вказаних коштів на рахунок ПП Велет-Авто, яким проводився відновлювальний ремонт застрахованого автомобіля, що підтверджується платіжним дорученням №1351 від 09.01.2013р.

В силу положень ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі ст. 1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявності шкоди, протиправності дій заподіювача шкоди, причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою і вини в заподіянні шкоди.

За загальним правилом, відсутність хоча б одного елемента складу цивільного правопорушення, виключає настання цивільної відповідальності. При цьому, на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Як зазначалося вище, позивач стверджує, що винуватцем у спричиненні шкоди застрахованому транспортному засобу являється ОСББ Тесленка-обслуговування і ремонт, доказом чого, на його думку, є Звіт про результати огляду місця ДТП №7154 від 25.12.2012р. та лист Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області від 30.08.2013р. №16/13-10381.

Однак, проаналізувавши вказані вище докази, колегія суддів зазначає, що дані докази не є належними доказами в розумінні ст.34, ст. 36 ГПК України. Зокрема, у Звіті про результати огляду місця ДТП від 25.12.2012р. (а.с. 92-96), аварійний комісар зазначив, що на припаркований застрахований автомобіль з даху будинку впав сніг, внаслідок чого пошкоджено лобове скло, передня частина даху. В доданій до Звіту схемі місця пригоди позначено, що застрахований автомобіль припарковано під будинком № 6 по вул. Тесленка (балансоутримувачем якого є ОСББ Тесленка-обслуговування і ремонт). Також, в одній із граф звіту зазначено, що під час складання Звіту присутній представник Шевченківського РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області, при цьому ні прізвища з ініціалами, ні посади такого представника у Звіті не вказано, як і відсутній його підпис на Звіті.

В листі від 30.08.2013р. №16/13-10381 Шевченківський РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області вказав, що згідно проведеної дослідчої перевірки встановлено, що 25.12.2012р. близько 13:30 год. на належний заявнику гр. ОСОБА_6 автомобіль марки Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_3, припаркований біля будинку № 6 по вул. Тесленка у м. Львові впав сніг, внаслідок чого у автомобіля були пошкоджені дах і лобове скло (а.с. 102).

Разом з тим, з поданих відповідачем матеріалів по повідомленню на оператор 102 про те, що з даху будинку впав сніг на автомобіль марки ОСОБА_7 (ЖЄО №1196 від 25.12.2012р.) вбачається, що 25.12.2012р. до Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області звернувся страхувальник гр. ОСОБА_6 із заявою, відповідно до якої просив видати йому довідку по факту пошкодження його автомобіля Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_3, що мало місце в обідній період 25.12.2012р. по вул. Лемківській біля будинку, а саме з даху впав великий обєм снігової маси, яка пошкодила лобове скло і дах автомобіля. Як свідчить відмітка на протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25.12.2012р., заява була зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області 25.12.2012р. за №1196 (а.с. 193-198).

Судом встановлено, що на підставі зазначеної заяви страхувальника, Шевченківським РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області гр. ОСОБА_6 видано довідку про те, що 25.12.2015р. о 14 год. 30 хв. до чергової частини Шевченківського райвідділу, по телефону від оператора « 102» поступило повідомлення, що на вул. Лемківській, 24 на автомобіль ОСОБА_7, державний номер НОМЕР_1, власник ОСОБА_6, впав сніг. При цьому, у графі довідки На місце виїжджали відмітки про виїзд представників Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області на місце події відсутні (а.с. 195).

Тобто, при огляді аварійним комісаром позивача пошкодженого автомобіля та складання Звіту про результати огляду місця ДТП №7154 від 25.12.2012р., представники (працівники) Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області на місці події були відсутні.

Таким чином, Звіт аварійного комісара не може вважатися належним доказом, який підтверджує факт падіння снігу з будинку ОСББ Тесленка-обслуговування і ремонт, оскільки такий складено в односторонньому порядку без участі представників РВ та представників ОСББ.

Крім того, повідомлення про страховий випадок із застрахованим автомобілем було подане страхувальником із зазначенням адреси місця події вул. Лемківська, що підтверджується поясненнями власника транспортного засобу у Протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25.12.2012р., довідкою від 25.12.2012р. та висновком по повідомленню на оператор 102, складених Шевченківським РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що даним Висновком лише встановлено факт звернення страхувальника до Шевченківського РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області по тел. « 102» та звернення останнього з заявою про видачу відповідної довідки.

Щодо змісту листа Шевченківського РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області від 30.08.2013р. №16/13-10381, то суд критично оцінює вказаний документ і вважає, що такий не є належним доказом, оскільки викладені в ньому обставини суперечать матеріалам Шевченківського РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області по повідомленню на оператор 102 (ЖЄО №1196 від 25.12.2012р.), де вказано, що подія, яка мала місце 25.12.2012р. трапилася у м. Львові на вул. Лемківській, а не по вул. Тесленка.

Відповідно, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено, що страховий випадок трапився саме по вул. Тесленка, 6 у м. Львові.

Вищевикладене свідчить про відсутність таких елементів цивільного правопорушення, як протиправна поведінка відповідача та причиновий звязок між протиправною, оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що бездіяльність відповідача, яка нібито полягла у неналежному утриманню будинку, зокрема, не очищення даху призвела до падіння снігу на застрахований автомобіль.

Крім цього, заявляючи до відповідача вимогу про стягнення шкоди (збитків) позивачем не доведено розміру таких. Як вбачається зі змісту Звіту про результати огляду місця ДТП, внаслідок страхового випадку застрахований автомобіль зазнав пошкоджень лобового скла та панелі даху. Аналогічні пошкодження вказані у листі Шевченківського РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області від 30.08.2013р., висновку та протоколі прийняття заяви гр. ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується).

Натомість, як вбачається з ОСОБА_3 про направлення на СТО (складеного позивачем), до переліку пошкоджень крім лобового скла та даху вписана панель приладів автомобіля (а.с.100).

Також з ОСОБА_3 виконаних робіт 58463-0113 від 22.01.2013р. вбачається, що ПП Велет-Авто до переліку запчастин, які замінювалися у застрахованому транспортному засобі включено передню панель (Торпедо) вартістю 8 038,61 грн., при тому, що з вказаних вище документів не вбачається, що така зазнала пошкоджень при падінні снігу. Крім цього, даний ОСОБА_3 свідчить про те, що ПП Велет-Авто замінено запчастини, які не мають відношення до пошкоджень автомобіля страхувальника, зокрема, кожух захисний ОСОБА_7 Фієста/Фюжин 500,00 грн., комутатор системи запалення 130,66 грн., кожух захисний Пежо/Сітроєн 530,00 грн., стійка стабілізатора 2 шт. 401,32 грн., сайлентбок кулака зад. підвіски ниж. 2 шт. 77,00 грн., сайлентблок передній перед. ричага 2 шт. 184,32 грн. Замінено масло синтетичне Формула F W-30 5л. 380,03 грн. та залито антифриз 5л. 289,81 грн. (а.с. 98-99).

Наведене свідчить про те, що заявлена до стягнення сума збитків є необґрунтованою, оскільки до їх вартості включено запчастини та речовини (масло, антифриз), які не мають стосунку до пошкоджень застрахованого позивачем автомобіля.

Як зазначалося вище, право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв'язку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки.

Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов'язана зі збитками.

Відшкодування збитків є видом відповідальності учасників цивільних правовідносин за шкоду, яка є негативним наслідком правопорушення. При цьому, враховано, що збиток - це грошова оцінка шкоди, яка підлягає відшкодуванню за неможливості, недоцільності або у разі відмови потерпілого від відшкодування шкоди в натурі.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідна наявність повного складу правопорушення: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки - шкоди (збитків); причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла збитки. У разі відсутності, хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено, що саме бездіяльність відповідача призвела до падіння снігу на застрахований автомобіль, відповідно не доведено протиправної поведінки зі сторони відповідача та причинного звязку між протиправною поведінкою і збитками.

Щодо посилання скаржника в своїй апеляційній скарзі на практику Вищого господарського суду України та Верховного суду України, як на аналогічну правову позицію по даній справі, то колегія суддів таке твердження скаржника вважає помилковим, а наведену ним практику недоречною, оскільки дана практика стосується спорів, що виникли внаслідок дорожньо-транспортних пригод за участю двох автомобілів, де судами було визнано винуватих у дорожньо-транспортних пригодах осіб, а також яких було притягнуто до адміністративної відповідальності. Тобто, у наведених аозивачем справах в повній мірі було встановлено причинновий звязок між протиправною поведінкою, майновою шкодою та виною.

Отже, підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обставини справи у їх сукупності свідчать про безпідставність і необґрунтованість заявленого позову, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив у його задоволенні у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст. 43 ГПК України господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, скаржником всупереч вищенаведеній нормі права, не подано доказів, які б підтвердили факти, наведені в позовній заяві, а доводи, зазначені в апеляційній скарзі не спростовують правомірність висновків, викладених в оспорюваному рішенні суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду є законним, обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Львівської області від 27.04.2016р. у справі № 914/3558/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу передати до господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Мирутенко О.Л.

ОСОБА_1