ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" вересня 2016 р.Справа № 916/1981/16

За позовом: Приватного акціонерного товариства „Українське Дунайське пароплавство

До відповідача: Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях

про стягнення 62235,88 грн.

Суддя Найфлейш В.Д.

Представники сторін:

Позивач: ОСОБА_1 довіреність №Д/ЮС-07 від 11.01.2016 року;

Відповідач: керуючий санацією ДПВШ „Устьдунайводшлях арбітражний керуючий ОСОБА_2 посвідчення.

Суть спору: 22.07.2016 року Приватне акціонерне товариство „Українське Дунайське пароплавство, звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях про стягнення суми заборгованості у розмірі 62235,88грн., з яких : 57088,80 грн., - основний борг, 4071,60 грн. пеня, 330,80 грн. 3 % річних, 744,68 грн. інфляційних витрат.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.07.2016 року порушено провадження у справі № 916/1981/16 за вказаним позовом.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач проти задоволення позову заперечує частково з підстав викладених у відзиві.

У судовому засіданні 22.09.2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

12.05.2009 року між Приватним акціонерним товариством „Українське Дунайське пароплавство та Державним підприємством водних шляхів „Устьдунайводшлях укладено логовір № 148 ОУИ/21/09 на комплексне обслуговування флоту ДП водних шляхів „Устьдунайводшлях.

Відповідно до п. 1 договору Приватне акціонерне товариство „Українське Дунайське пароплавство надає послуги ДПВШ „Устьдунайводшлях по комплексоному обслуговуванню флоту: - розміщенню суден ДПВШ „Устьдунайводшлях на частині території ПАТ „Українське Дунайське пароплавство в затоні № 4,96 км. р. прилеглої к території затону, прохід працівників та проїзд автотранспорту на охоронювальну територію затону № 4 ПАТ „Українське Дунайське пароплавство, використання інженерних споруд, що знаходяться на території ПАТ „Українське Дунайське пароплавство, забезпечення безпечної стоянки суден.

Відповідно п.п. 2.1 2.5 договору № 148 ОУИ/21/09 від 12.05.2009р. встановлено, що вартість надання послуг визначається згідно узгодженого протоколу договірної ціни на надання послуг (додаток № 1). Договірна ціна визначається із розрахунку грошової оцінки 1 кв.м. землі та послуг, що надаються. На момент укладення даного договору грошова оцінка 1 кв.м. землі території Виконавця складає 63,00 грн. Сторони домовились, що у випадку зміни вартості 1 кв.м. землі згідно її оцінки, договірна ціна на надання послуг змінюється пропорційно. Вартість послуг за договором складає 1833,30 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 305,55 грн., щомісячно, що відображено у додатку № 1 до названого договору (протокол узгодження договірної ціни). Оплата послуг за договором здійснюється щомісячно, не пізніше 10-го числа на підставі виставленого рахунку.

Згідно додаткової угоди № 2 від 21.12.2011р. узгодженої сторонами, підписаної та підписи яких посвідчено печаткою, договірна ціна за послуги становить 4856,50грн., в т.ч. 809.42грн. ПДВ та строк дії договору продовжується до 31.12.2012р.

Додатковою угодою №3 від 01.01.2013 року договірна ціна становить 10552,32грн., в т.ч. ПДВ в сумі 1758,75грн. та строк дії договору вважається продовженим до 31.12.2013р.

Крім того, укладено додаткову угоду № 4 до договору від 18.02.2014 року, згідно якої вартість послуг за договором, з 01.01.2014 року складає 9 514,80 в т.ч. ПДВ 1 585,80 грн. та строк дії договору вважається продовженим до 31.12.2015 р.

Згідно рахунку фактури № ГУИ-55 від 17.02.2016 року за договором № 148 ОУИ/21/09 від 12.05.2009 року вартість послуг за січень 2016 року склала 9514,80 грн.

Згідно рахунку фактури № ГУИ-77 від 10.03.2016 року за договором № 148 ОУИ/21/09 від 12.05.2009 року вартість послуг за лютий 2016 року склала 9514,80 грн.

Згідно рахунку фактури № ГУИ-111 від 19.04.2016 року за договором № 148 ОУИ/21/09 від 12.05.2009 року вартість послуг за березень 2016 року склала 9514,80 грн.

Згідно рахунку фактури № ГУИ-134 від 11.05.2016 року за договором № 148 ОУИ/21/09 від 12.05.2009 року вартість послуг за квітень 2016 року склала 9514,80 грн.

Згідно рахунку фактури № ГУИ-157 від 13.06.2016 року за договором № 148 ОУИ/21/09 від 12.05.2009 року вартість послуг за травень 2016 року склала 9514,80 грн.

Згідно рахунку фактури № ГУИ-193 від 12.07.2016 року за договором № 148 ОУИ/21/09 від 12.05.2009 року вартість послуг за червень 2016 року склала 9514,80 грн.

Крім того, в матеріалах справи містяться акти виконаних робіт (наданих послуг) за договором № 148 ОУИ від 12.05.2009 року., які підписано представниками ДПВШ „Устьдунайводшлях та ПАТ „Українське Дунайське пароплавство та скріплено печатками сторін.

Приписами ст. 901 та ст. 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором; якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Отже, Державне підприємство водних шляхів „Устьдунайводшлях неналежно виконало взяті на себе зобов'язання, оскільки не розрахувалося з позивачем, а саме: не сплатило заборгованість в сумі 57088,80 грн. за отримані послуги.

Таким чином, враховуючи вищезазначене та надані до суду підписані акти взаєморозрахунків, суд задовольняє позов щодо стягнення основного боргу в повному обсязі.

Крім того, Приватне акціонерне товариство „Українське Дунайське пароплавство просить стягнути з відповідача 4071,60 грн. пені, 330,80 грн. 3% річних, 744,68 грн. інфляційних втрат.

Згідно з пунктом 1-1 розділу Х Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 №4212-VI), положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Провадження у справі №916/2560/14 про банкрутство ДПВШ „Устьдунайводшлях порушено 23.07.2014, тобто після набрання чинності Законом України від 22.12.2011 №4212-VI. Відтак зазначена справа розглядається за правилами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в чинній редакції.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Заявлені до стягнення у межах даної справи вимоги ПрАТ „Українське Дунайське пароплавство є поточними, оскільки виникли після порушення провадження у справі про банкрутство ДПВШ „Устьдунайводшлях.

Отже, позивач є поточним кредитором ДПВШ „Устьдунайводшлях.

В силу частини пятої статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів.

Згідно з приписами частини першої статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Частиною другою статті 19 цього Закону встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням справи про банкрутство.

Сторонами у пункті 3.2 договору №148 ОУИ/21/09 від 12.05.2009 узгоджено, що за несвоєчасну оплату наданих послуг відповідно до пункту 2.3 ДПВШ „Устьдунайводшлях сплачує ПрАТ „Українське Дунайське пароплавство пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки.

Статтею 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) згідно з приписами статті 549 Цивільного кодексу України є грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно з частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем 4071,60 грн. пені, 330,80 грн. 3% річних, 744,68 грн. інфляційних втрат., суд вважає його вірним, стягнення вищезазначеної суми заборгованості з відповідача обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали справи та проаналізовані положення чинного законодавства України, суд вбачає доведеними та обґрунтованими заявлені позовні вимоги Приватного акціонерного товариства „Українське Дунайське пароплавство та задовольняє позов у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 44, 49 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору, а саме 1378,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства „Українське Дунайське пароплавство

- задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства водних шляхів „Устьдунайводшлях (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Героїв Сталінграду, 36, ) на користь Приватного акціонерного товариства „Українське Дунайське пароплавство (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Краснофлотська, 28, , р/р 105, у Ізміїльській філії Укрексімбанку, МФО 328629) 62235 (шістдесят дві тисячі двісті тридцять пять) грн. 88 коп., що складаються з суми основної заборгованості 57088,80 грн., пені 4071,60 грн., 3% річних 330,80 грн., інфляційних втрат 744,68 грн. та 1378 грн. витрат на оплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27 вересня 2016 р.

Суддя В.Д. Найфлейш