ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2016р. Справа№ 914/1958/16

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В.П., при секретарі судового засідання Краєвському І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ,
до відповідача:Комунального підприємства «Стрийтеплоенрго», м. Стрий, Львівська обл.,
про: стягнення 40.408,62 грн.
Суддя В. Трускавецький
Представники:
позивача:ОСОБА_1 представник (довіреність №14-90 від 18.04.2014 р.),
відповідача:ОСОБА_2 представник (довіреність від 08.01.2016 р.).

Присутнім представникам учасників судового процесу права і обовязки, передбачені ст.ст.20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), розяснено. Заяв про відвід суду не поступало. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу учасниками судового процесу заявлено не було.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Комунального підприємства «Стрийтеплоенрго» про стягнення 40.408,62 грн. Ухвалою від 29.07.2016 р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 10.08.2016 р. Розгляд справи відкладався на 15.09.2016 р. та на 26.09.2016 р.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов договору №02/07-БО купівлі-продажу природного газу від 09.07.2012 р. своєчасно не оплатив вартості отриманого газу. Внаслідок несвоєчасного погашення боргу відповідачу нараховано 3.661,49 грн. три проценти річних та 36.747,13 грн. - інфляційних втрат.

В судове засідання представник позивача зявився, позовні вимог підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяви та надав усні пояснення по суті справи, вимог ухвали суду від 15.09.2016 р. не виконав.

В судове засідання представник відповідача зявився, проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві, надав усні пояснення по суті справи, вимог ухвали суду від 15.09.2016 р. не виконав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанієя «Нафтогаз України» та Комунальним підприємством «Стрийтеплонерго» укладено Договір №02/07-БО купівлі-продажу природного газу від 09.07.2012 р. (надалі Договір). За цим договором Продавець (позивач у справі) зобовязується передати у власність покупцю у 2012 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за кодом УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та придбаний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підлягають під дію статті 10 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», а Покупець (відповідач у справі) зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору. Газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами.

Сторонами у Додатковій угоді №1 від 24.10.2014 р. доповнено п. 6.3. статті 6 Договору абзацом в наступній редакції: « 6.3. У разі сплати боргу по неустойці, інфляційним нарахуванням, процентам річних та судовому збору, за даним Договором, Покупець повинен обовязково зазначити це в платіжному дорученні».

На виконання умов Договору Постачальник поставив, а Покупець отримав природний газ на загальну суму 4.812.109,68 грн., що підтверджується: актом приймання-передачі природного газу від 31.08.2012 р. в обсязі 7,994 тис. м куб. на суму 37.265,99 грн.; актом приймання-передачі природного газу від 30.09.2012 р. в обсязі 7,915 тис. м куб. на суму 36.897,63 грн.; актом приймання-передачі природного газу від 27.11.2012 р. в обсязі 120,550 тис. м куб. на суму 561.972,28 грн.; актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2012 р. в обсязі 334,228 тис. м куб. на суму 1.558.082,70 грн.; актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2012 р. в обсязі 561,570 тис. м куб. на суму 2.617.891,08 грн.

Відповідач свої зобовязання з оплати отриманого природного газу у строк передбачений Договором не виконав.

22 жовтня 2014 року рішенням Господарського суду Львівської області задоволено позов частково, стягнуто з КП «Стрийтеплоенерго» на користь ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 489.539,32 грн. основного боргу, 83.362,97 грн. пені, 86.407,33 грн. 7 процентів штрафу, 68.183,30 грн. інфляційних втрат, 36.538,54 грн. три проценти річних та 16.129,48 грн. судового збору.

Як встановлено з матеріалів справи, основний борг за Договором відповідачем сплачено лише 04 листопада 2014 року. Зазначений факт підтверджується листом від 08.10.2014 р. №01/562, яким відповідач звернувся до позивача з проханням зарахувати передплату за спожитий природній газ згідно з договорами №05/44-БО-31 в сумі 413.551,43 грн., №01/07-ПТ-БО в сумі 40.596,63 грн.; №13/3580-БО-21 в сумі 2587,20 грн.; №2246/14-БО-21 в сумі 32.804,06 грн. в рахунок оплати Договору№02/07-БО на загальну суму 489.539,32 грн. крім того зазначеним листом просить провести зарахування дебетового залишку по договору №2246/14-БО-21 в сумі 86.190,14 грн. коштами кредитового залишку в сумі 594.045,52 грн. Вказаний лист позивачем отримано 04.11.2014р., що підтверджується проставленою печаткою позивача, де вказано №5165/18-14 від 04.11.2014 р.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач у поданому відзиві зазначає наступне. Рішення Господарського суду Львівської області від 22.10.2014 р. у справі №914/2157/14 було виконано 08.10.2014 р. шляхом скерування листа №01/562 про зарахування коштів внаслідок передплати за спожитий газ по інших договорах. Даний лист у цей же день факсограмою було направлено позивачу. Тому, відповідачу незрозуміло з яких причин позивач зарахував дану передплату лише 04.11.2014 р., адже дана заборгованість повинна була бути погашена 08.10.2014 р. Враховуючи наведене, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підтвердження своїх обґрунтувань, відповідач доказів направлення факсограмним звязком зазначеного вище листа не надав. Представник відповідача підтвердив в судовому засіданні зазначені обставини, про неможливість надання таких доказів направлення.

Представник позивача проти вказаних відповідачем обставин заперечив, повідомив, що лист №01/562 від 08.10.2014 р. надійшов позивачу 04.11.2014 р., що відображено на самому листі, а саме відбитку календарного штемпеля про отримання документа.

Відтак, за неналежне виконання грошових зобовязань позивачем нараховано відповідачу 3.661,49 грн. три проценти річних та 36.747,13 грн. - інфляційних втрат за період, який не охоплюється рішенням суду від 22.10.2014 р. у справі 914/3157/14, а саме: з 06.08.2014р. по 04.11.2014р.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Як установлено судом, між сторонами у справі на підставі укладеного договору виникли взаємні права та обовязки (зобовязання) з приводу газопостачання.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною 1 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (статті 655 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору, за змістом якого позивач взяв на себе зобов'язання поставляти природний газ відповідачу, а останній взяв на себе обов'язок прийняти та сплатити отриманий природній газ на умовах та в строки встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до пункту 6.1 Договору остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Позивач взяті на себе зобовязання з поставки природного газу виконав, а відповідач свій обовязок з оплати не виконав. Як наслідок, 22.10.2014 р. рішенням Господарського суду Львівської області стягнуто з КП «Стрийтеплоенерго» на користь ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 489.539,32 грн. основного боргу, 83.362,97 грн. пені, 86.407,33 грн. 7 процентів штрафу, 68.183,30 грн. інфляційних втрат, 36.538,54 грн. три проценти річних та 16.129,48 грн. судового збору.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено з матеріалів справи, остаточний розрахунок за отриманий природний газ відповідач здійснив 04.11.2014 р., що підтверджується листом №01/562 від 08.10.2014 р.

Відтак, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення 3.661,49 грн. три проценти річних та 36.747,13 грн. - інфляційних втрат за період, який не охоплюється рішенням суду від 22.10.2014 р. у справі 914/3157/14, а саме: за період з 06.08.2014 р. по 04.11.2014 р.

Суд перевіривши розрахунок трьох процентів річних (з урахуванням положень пункту 1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України у постанові «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 р. №14), дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення 3.661,49 грн. трьох процентів річних підлягає до задоволення частково, адже позивачем нараховано три проценти річних також на дату остаточного виконання зобовязання, що не є вірним. Відтак, до задоволення підлягає сума трьох процентів річних у розмірі 3.621,25 грн. В частині позовних вимог про стягнення 40,24 грн. трьох процентів річних суд відмовляє за безпідставністю.

В частині стягнення інфляційних втрат, суд перевіривши розрахунок інфляційних втрат вважає, що такий є арифметично вірним, а заявлена сума інфляційних втрат в розмірі 36.747,13 грн. підлягає до задоволення.

Відповідно до статей 33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 43 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводи позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Судові витрати на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» (адреса: вулиця Новаківського, будинок 9, місто Стрий, Львівська область, 82400; ідентифікаційний код 05432684) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (адреса: вулиця Б. Хмельницького, будинок 6, місто Київ, 01001; ідентифікаційний код 20077720) 3.621,25 грн. три проценти річних, 36.747,13 грн. - інфляційних втрат та 1.378,00 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. Відмовити в позові в частині стягнення 40,24 грн. трьох процентів річних.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30 вересня 2016 року.

Суддя Трускавецький В.П.