ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2016 р.Справа № 922/2897/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, смт. Безлюдівка
про стягнення 35.760,04грн.
за участю представників:

позивач - ОСОБА_3, довіреність б/н від 27.07.2016р.;

відповідач - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

29.08.2016р. ФОП ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до ФОП ОСОБА_2, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати в сумі 31.516,20грн., пеню в сумі 2.845,12грн. та інфляційні в сумі 1.398,72грн.. В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди нежитлового приміщення від 11.11.2015р. №13/11, в частині повної та своєчасної сплати орендної плати у період з лютого 2016р. по липень 2016р., що в свою чергу стало підставою для нарахування пені на підставі п. 8.2. договору, за період з 08.02.2016р. по 30.06.2016р. та інфляційні втрати, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. В якості правових підстав вказує на норми ст.ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України.

Позивач позов підтримує. Представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки в судове засідання не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

13.11.2015р. між ФОП ОСОБА_1 (позивач) та ФОП ОСОБА_2 (відповідач) укладено договір оренди нежитлових приміщень, відшкодування витрат на утримання орендованих приміщень №13/11 (далі договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати, а відповідач прийняти у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 63,7 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1, кімната №601. Строк оренди із 11.11.2015р. до 12.11.2016р. із неможливістю пролонгації за умови згоди з обох сторін (п.6.1. договору). Майно передається в оренду з метою розміщення офісу (п.1.2 договору).

За умовами п.2.1 договору, передача об'єкта оренди та прийняття його орендарем проводиться уповноваженими представниками сторін безпосередньо при передачі об'єкта оренди і оформляється актами прийому передачі, підписаними сторонами.

Загальна сума орендної плати за договором складає 4.204,20грн. на місяць, без ПДВ, з розрахунку 66,00грн. за 1 кв.м. (п.3.1 договору).

Сторони у п.3.4 договору погодили порядок здійснення розрахунків, а саме: відповідач зобов'язався здійснювати оплату за кожний наступний місяць не пізніше 5-го числа цього місяця.

В суму, зазначену у п.3.1 комунальні платежі входять в орендну плату (крім електроенергії і опалення). Орендар не пізніше 10 числа місяця, наступного за поточним, проводить оплату: вартості електропостачання згідно показань приладу обліку, пропорційно займаній площі; опалення - пропорційно займаній площі по тарифам на момент оплати.

На виконання умов договору 13.11.2015р. між сторонами був підписаний акт приймання-передачі в оренду майна (т.I., а.с.17). Даний акт підписано сторонами без будь-яких зауважень та заперечень.

Як стверджує позивач, відповідач свої зобов'язання по договору оренди нежитлового приміщення належним чином не виконав та станом на 06.07.2016р. заборгованість перед позивачем за лютий-червень місяці 2016 року становить 31.5016грн, яка залишається несплаченою.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності; до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням передбачених цим Кодексом особливостей.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі та передав відповідачу в оренду нежитлове приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі від 11.11.2015р.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності; розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч.1 ст.286 Господарського кодексу України).

Частинами 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Як зазначалось вище, умовами договору (п.3.2 договору) сторони погодили порядок здійснення орендної плати шляхом перерахування грошових коштів щомісяця не пізніше 10 числа поточного місяця, наступного за звітнім.

Відповідач в порушення умов договору, свої зобов'язання в частині повного та своєчасного внесення орендних платежів та за користування електричною енергією виконував не в повному обсязі та не своєчасно, з урахуванням чого у відповідача за період з лютого 2016р. по червень 2016р. утворилась заборгованість в розмірі 31.516,20грн, з них прострочена заборгованість 27.107,00грн.

Факт наявності заборгованості підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: актом здачі-приймання приміщення за договором оренди від 11.11.2015р.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Обов'язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату встановлений ч.3 ст.285 Господарського кодексу України.

Як вбачається судом з матеріалів справи, суму заборгованості відповідачем не сплачено.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати ним заборгованості перед позивачем за користування нежитловим приміщенням за договором оренди за період із лютого 2016 по червень 2016р. у сумі 31.516,20грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством України. У разі порушення орендарем строків оплати, передбачених розділом 8 договору, із відповідача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.п. 8.2, 8.3. договору).

Пунктом 8.3. договору оренди нежитлових приміщень від 13.11.2015р. №13/11 передбачено, що за прострочення виконання зобов'язань, передбачених п.п.3.4., 3.5., 3.6. відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочення оплати.

Таким чином, позивачем відповідачеві правомірно нараховано пеню за період з лютого 2016р. по червень 2016р. в сумі 2.845,12грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі зазначеної статті позивач підставно нарахував відповідачеві (за кожним періодом заборгованості окремо) інфляційні нарахування в сумі 1.398,72грн. за період з лютий 2016р. по червень 2016р.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є цілком обґрунтованими, доведеними документально та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст.610, 611 ,612, 625, 629, 762 Цивільного кодексу України, ст.ст.283, 285, 286 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 12, 22, 33,43, 47, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ()61101, АДРЕСА_2; ідентифікаційний код: НОМЕР_1, п/р НОМЕР_4 в ПАТ «Укрсоцбанк», м. Київ, МФО 300023) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (62489, АДРЕСА_3;, ідентифікаційний код: НОМЕР_2, п/р НОМЕР_3 в ХРУ Приватбанк, м. Харків, МФО 3515333) 31.516,20грн. основного боргу, 1.398,72грн. інфляційних нарахувань.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ()61101, АДРЕСА_2; ідентифікаційний код: НОМЕР_1, п/р НОМЕР_4 в ПАТ «Укрсоцбанк», м. Київ, МФО 300023) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (62489, АДРЕСА_3;, ідентифікаційний код: НОМЕР_2, п/р НОМЕР_3 в ХРУ Приватбанк, м. Харків, МФО 3515333) 1.378,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили

Повне рішення складено 23.09.2016 р.

Суддя О.В. Бринцев

/Справа №922/2897/16/