УХВАЛА

20.09.2016 Справа № 910/28297/14

За скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи"
на діїГоловного управління Державної казначейської служби України у Львівській області
у справі№ 910/28297/14
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи"
до 1. Львівської міської ради; 2. Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради; 3. Львівської обласної державної адміністрації
провизнання договорів недійсними, застосування наслідків недійсності правочину та відшкодування збитків у розмірі 197 478 061, 25 грн.

Головуючий суддя Підченко Ю.О.
Судді: Літвінова М.Є.
Нечай О.В.

Представники сторін:
від позивача (скаржник): Смосюк С.М. - представник за довіреністю;
від відповідача 1:не з'явився;
від відповідача 2:не з'явився;
від відповідача 3:не з'явився;
від управління ДКС України у Львівській області:не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходилася справа № 910/28297/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" до Львівської міської ради, Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Львівської обласної державної адміністрації про визнання договорів недійсними, застосування наслідків недійсності правочину та відшкодування збитків у розмірі 151 803 451, 97 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.05.2015 р. у справі №910/28297/14 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" задовольнити частково, а саме:

- визнано недійсним Договір купівлі-продажу права оренди земельних ділянок та об'єкту комунальної власності від 15.10.2007 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" та Львівською міською радою, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пелех О.З. за реєстровим № 4830;

- визнано недійсним на майбутнє Договір оренди землі № Г-481 від 28.11.2007 р. загальною площею 0,0661 га, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. І. Федорова, 23, кадастровий номер :01:002:0013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" та Львівською міською радою;

- визнано недійсним на майбутнє Договір оренди землі № Г-482 від 28.11.2007 р. загальною площею 0,0909 га, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. І. Федорова, 28, кадастровий номер :01:002:0014, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" та Львівською міською радою;

- визнано недійсним на майбутнє Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-5874-7 від 18.12.2007 р., загальною площею 600,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. І. Федорова, 28, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" та Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради;

- стягнуто з Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" судовий збір у розмірі 2 436, 00 грн.;

- стягнуто з Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" судовий збір у розмірі 2 436, 00 грн.;

Постановою Київського апеляційного Господарського суду від 29.10.15 року Рішення господарського суду міста Києва від 19.05.2015 року у справі № 910/28297/14 - скасовано частково в частині визнання недійсними договорів та частково в частині відмови у задоволенні позову і прийнято в цій частині інше рішення, яким:

- позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" - задоволено частково;

- визнано недійсним з моменту укладення Договір оренди землі № Г-481 від 28.11.2007 року загальною площею 0, 0661 га, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. І. Федорова, 23, кадастровий номер :01:002:0013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" та Львівською міською радою;

- визнано недійсним з моменту укладення Договір оренди землі № Г-482 від 28.11.2007 року загальною площею 0, 0909 га, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. І.Федорова, 28, кадастровий номер :01:002:0014, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" та Львівською міською радою;

- визнано недійсним з моменту укладення Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-5874-7 від 18.12.2007 року, загальною площею 600, 3 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. І. Федорова, 28, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" та Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради;

- стягнуто з Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" 59 821 376, 61 грн.;

- стягнуто солідарно з Львівської міської ради та Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" 12 012 263, 45 грн.;

- в іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2015 року у справі № 910/28297/14 залишено без змін.

23.11.2015 року, на виконання постанови Київського апеляційного Господарського суду від 29.10.15 року Господарським судом міста Києва було видано відповідні накази.

28.07.2016 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, а саме:

- про визнання протиправними дій Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, що полягають у відмові прийняття до виконання Наказу Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 року у справі № 910/28297/14 про стягнення з Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" 37 453, 50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги;

- про зобов'язання Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області прийняти до виконання Наказ Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 року у справі № 910/28297/14 про стягнення з Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" 37 453, 50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та стягнути грошові кошти з місцевого бюджету м. Львова, у тому числі шляхом безспірного списання грошових коштів з рахунків головного розпорядника місцевого бюджету - Виконавчого комітету Львівської міської ради.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2016 року скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" призначено до розгляду на 20.09.2016 року.

22.08.2016 р. до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2016 року у задоволенні вказаної заяви відмовлено.

У судове засідання 20.09.2016 року представники відповідачів не з'явилися.

Представник позивача (скаржника) наполягав на задоволенні скарги та надав усні пояснення.

Представник Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області у судовому засіданні присутнім не був. Проте, 22.08.2016 року, через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав клопотання, у якому просить суд залишити скаргу без розгляду, оскільки при зверненні до суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" було пропущено визначений законодавством 10-денний строк.

Оскільки, під час призначення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" судом було досліджено питання строку. Враховуючи, що суд дійшов висновку про необхідність призначення до розгляду в судовому засіданні, тоді клопотання Головного управління державної казначейської служби України у Львівській області задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" розглядається по суті в судовому засіданні 20.09.2016 р.

Розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи", Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з положеннями ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Рішення, ухвали, постанови суду, які не виконуються боржником добровільно у встановлений строк та у яких допущено негайне виконання, виконуються примусово органами Державної виконавчої служби, що входять до системи органів Міністерства юстиції України, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Виконання рішення суду про стягнення коштів з боржника, який є державна установа, здійснюється згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (далі - Порядок).

За приписами ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, Рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2015 року в редакції постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 року, є обов'язковою на всій території України і підлягає виконанню у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

На обґрунтування своєї скарги, ТОВ "Українські інвестиційні системи" посилається, зокрема, на наступні обставини.

06.07.2016 року скаржник звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області (далі - ГУ ДКСУ у Львівській області) із заявою про виконання судового рішення - Постанови КАГС від 29.10.2015 року, а саме про стягнення з Львівської міської ради на користь ТОВ "УІС" 37 453, 50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги за наказом Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 року у справі № 910/28297/14.

Від ГУ ДКСУ у Львівській області надійшов лист № 12-10/5552 від 15.07.2016 року "Про повернення виконавчого документа", у якому зазначено, що виконавчий документ про стягнення судового збору не підлягає виконанню, оскільки Львівська міська рада не перебуває на розрахунково-касовому обслуговуванні та немає відкритих рахунків у ГУ ДКСУ у Львівській області.

Скаржник вважає, що ГУ ДКСУ у Львівській області, відмовляючи у прийнятті виконавчого документу до виконання діяв у порушення способу та порядку, прямо передбаченого Конституцією та Законами України. Такі дії органу казначейства є протиправними, а тому є підстави для зобов'язання ГУ ДКСУ у Львівській області прийняти наказ Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 року у справі № 910/28297/14 про стягнення з Львівської міської ради на користь ТОВ "УІС" 37 453, 50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги до виконання та здійснення безспірного списання зазначених коштів з місцевого бюджету, у тому числі з рахунків головного розпорядника коштів місцевого бюджету - Виконавчого комітету Львівської міської ради.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" вих. № 01-47 від 27.07.2016 р. підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до статті 22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно:

1) за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України, - установи, уповноважені забезпечувати діяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України в особі їх керівників; міністерства, Національне антикорупційне бюро України, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди та інші органи, безпосередньо визначені Конституцією України, в особі їх керівників, а також Національна академія наук України, Національна академія аграрних наук України, Національна академія медичних наук України, Національна академія педагогічних наук України, Національна академія правових наук України, Національна академія мистецтв України, інші установи, уповноважені законом або Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у відповідній сфері, в особі їх керівників;

2) за бюджетними призначеннями, визначеними рішенням про бюджет Автономної Республіки Крим, - уповноважені юридичні особи (бюджетні установи), що забезпечують діяльність Верховної Ради Автономної Республіки Крим та Ради міністрів Автономної Республіки Крим, а також міністерства та інші органи влади Автономної Республіки Крим в особі їх керівників;

3) за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

Головні розпорядники коштів Державного бюджету України визначаються відповідно до пункту 1 частини другої цієї статті та затверджуються законом про Державний бюджет України шляхом встановлення їм бюджетних призначень. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів визначаються рішенням про місцевий бюджет відповідно до пунктів 2 і 3 частини другої цієї статті.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженим Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/20, визначено, що Державна казначейська служба України (Казначейство України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України.

Відповідно до п. 4 названого Положення Казначейство України відповідно до покладених завдань, зокрема, здійснює через систему електронних платежів Національного банку України розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів, операцій з коштами бюджетів, спільних із міжнародними фінансовими організаціями проектів; здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду; здійснює розподіл коштів між державним бюджетом, бюджетами Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, а також між місцевими бюджетами відповідно до нормативів відрахувань, визначених бюджетним законодавством, і перерахування розподілених коштів за належністю; проводить взаємні розрахунки між державним бюджетом та бюджетами Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, а також між місцевими бюджетами у порядку, встановленому законодавством; веде базу даних про мережу розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, складає та веде єдиний реєстр розпорядників та одержувачів бюджетних коштів; веде облік бюджетних асигнувань, доводить до розпорядників та одержувачів бюджетних коштів витяг із розпису державного бюджету та зміни до нього.

Частиною 1 ст.3 Закону України "Про гарантії виконання судових рішень" визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до пункту 1 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845 (далі - Порядок), визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів, зокрема, що надійшли в інший установлений законодавством спосіб. (п.16 Порядку)

Відповідно до п.п.19,20 Порядку безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету або у заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів. У разі коли рахунок, з якого необхідно здійснити безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів, на дату прийняття виконавчого документа про стягнення надходжень бюджету до виконання або надходження інформації, зазначеної у пункті 18 цього Порядку, змінено у зв'язку з внесенням змін до відповідних нормативно-правових актів, безспірне списання таких коштів здійснюється із зміненого рахунка, на якому обліковуються надходження бюджету та на який в поточному бюджетному періоді зараховується відповідний вид надходжень, з урахуванням пропозицій органу, що контролює справляння надходжень бюджету.

Згідно з п. 26 цього Порядку безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок (п. 48 Порядку).

Таким чином, основною умовою стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів шляхом їх безспірного списання з рахунків, на яких обліковуються надходження бюджету, є принцип, згідно з яким, повертаються лише кошти, якщо вони туди зараховувались.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що Орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ:

- не підлягає виконанню органом Казначейства;

- подано особою, що не має відповідних повноважень;

- пред'явлено до виконання з пропущенням установленого строку;

- видано або оформлено з порушенням установлених вимог;

- рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку;

- суми коштів, зазначених у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або за рахунок таких коштів виконано грошові зобов'язання чи погашено податковий борг стягувача перед державним або місцевим бюджетом;

- відсутній залишок невідшкодованого податку на додану вартість, узгоджений із стягувачем;

- стягувач відмовився від виконання виконавчого документа або відкликав його без виконання;

- наявні інші передбачені законом випадки.

Виконання виконавчих документів щодо стягнення судових витрат, зарахованих до державного бюджету, здійснюється органами Казначейства без звернення до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, за відповідною інформацією.

З огляду на вищенаведене, виконання наказу Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 року щодо стягнення з Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" 37 453, 50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, належить до компетенції Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області

Відсутність відкритих рахунків не є підставою для невиконання судового рішення, особливо зважаючи на те, що грошові кошти, які підлягають до стягнення з Львівської міської ради відповідно до Постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 року, підлягають стягненню з відповідного місцевого бюджету.

Стосовно вимоги скаржника про стягнення грошових коштів з місцевого бюджету м. Львова, у тому числі шляхом безспірного списання грошових коштів з рахунків головного розпорядника коштів місцевого бюджету - Виконавчого комітету Львівської міської ради, суд відзначає наступне.

Пунктом 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України " передбачено, що господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Тому, встановлення судом порядку виконання дій Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області призведе до втручання та до порушення чинного законодавства, яким урегульовано питання проведення виконавчих дій.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" на дії Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України суд, органом, який

У Х В А Л И В :

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" на дії Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області задовольнити частково.

2.Визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, що полягають у відмові прийняття до виконання Наказу Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 року у справі № 910/28297/14 про стягнення з Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" 37 453, 50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

3. Зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області прийняти до виконання Наказ Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 року у справі № 910/28297/14 про стягнення з Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи" 37 453, 50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. В іншій частині вимог відмовити.

Головуючий Суддя Ю.О. Підченко

Суддя М.Є. Літвінова

Суддя О.В. Нечай