ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.09.16р. Справа № 904/4535/16

За позовом Комунального підприємства "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об'єднання" Жовтоводської міської ради, м. Жовті Води Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрегат СП", м. Дніпропетровськ

про зобов'язання укласти ОСОБА_1 сервітуту про щомісячний розмір плати по відшкодуванню витрат на використання елементів житлових будинків, будівель і споруд житлового фонду м. Жовті Води

Головуючий колегії суддів - ЗАГИНАЙКО Т.В.

Судді: ПЕТРЕНКО Н.Е.

ОСОБА_2

Представники:

від позивача: ОСОБА_3 - представник, дов. від 05.08.2016р. №01-07/1393;

від відповідача: ОСОБА_4 - представник, дов. від 01.01.2016р. №б/н;

ОСОБА_5 представник, дов. від 17.06.2016р. №б/н;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач з урахуванням заяви (вх.№44969/16 від 19.07.2016р) про уточнення позовних вимог про зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрегат СП» укласти ОСОБА_1 сервітуту від 05.02.2016р. №1 з Комунальним підприємством "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об'єднання" Жовтоводської міської ради" просить вважати договір сервітуту від 05.02.2016р. №1 про "щомісячний розмір плати по відшкодуванню витрат на використання елементів житлових будинків, будівель і споруд житлового фонду м. Жовті Води" укладеним в редакції позивача.

Відповідач у відзиві (вх.№48946/16 від 04.08.2016р.) на позовну заяву про зобов'язання укласти договір сервітуту просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що: - жодних доказів щодо знаходження на балансі будівель, зазначених у додатку до проекту договору сервітуту, а також доказів, що підтверджують перебування зазначених будинків у власності Жовтоводської міської територіальної громади позивачем не надані; - елементи житлових будинків належать власникам будинків, а не позивачу чи Жовтоводській міській територіальній громаді; - положеннями про порядок розміщення та встановлення технічних елементів (пристроїв) на житлових будинках, будівлях громадського призначення і спорудах комунальної власності м. Жовті Води передбачено вартість відшкодування витрат за використання елементів житлових будинків, будівель громадського призначення і споруд комунальної власності, на яких встановлено технічні елементи телекомунікаційних мереж; - відповідач не отримує ніяких комунальних послуг; - позивач на свій розсуд, без належних правових підстав та на вигідних йому умовах хоче зобов'язати відповідача укласти саме договір сервітуту.

Позивач у запереченнях (вх.№49569/16 від 08.08.2016р.) на відзив відповідача до позовної заяви про зобов'язання укласти договір сервітуту від 05.02.2016р. №1 просить задовольнити позов, посилаючись на те, що: - рішенням Виконкому Жовтоводської міської Ради народних депутатів від 28.02.1992р. № 119 було передано в комунальну власність міської Ради народних депутатів відомчого житлового фонду, вбудованих нежитлових приміщень, нежилих будівель, що знаходяться окремо і дитячих дошкільних закладів єдиним майновим комплексом, що підтверджує утримання на балансі позивача споруд та іншого майна, що перебуває у власності Жовтоводської міської територіальної громади; - відшкодування витрат за використання елементів житлових будинків, будівель громадського призначення і споруд комунальної власності, на яких встановлено технічні елементи телекомунікаційних мереж, супутникові антени та охоронні засоби, одного будинку, будівлі, споруди визначається за такою формулою: Оп.=ПзхВ.вх5%; - відповідачу був направлений договір сервітуту від 11.02.2016р., про що свідчить опис цінного листа; - відповідач договір сервітуту №1 не повернув і не надав протокол розбіжностей щодо нього, чим порушив пункт 3 статті 181 Господарського процесуального кодексу України; - відповідач своїми діями, а саме бездіяльністю , грубо порушує права і інтереси позивача, що охороняються законом.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представниками сторін заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.10.2015 року рішенням Жовтоводської міської ради №14 2423-67/VІ було затверджено Положення про порядок розміщення та встановлення технічних елементів (пристроїв) на житлових будинках, будівлях громадського призначення і спорудах комунальної власності м. Жовті Води (надалі Положення).

У пунктах 1.2, 1.3 Положення зазначено, що воно регулює та визначає порядок розміщення, встановлення технічних елементів телекомунікаційних мереж (Інтернету, кабельного телебачення, оптоволоконних мереж), супутникових антен та охоронних засобів на житлових будинках, будівлях громадського призначення і спорудах комунальної власності та вартості відшкодування витрат на використання елементів житлових будинків, будівель громадського призначення і споруд комунальної власності м. Жовті Води, та є обовязковим для субєктів підприємницької діяльності всіх форм власності, які приймають участь у відносинах щодо встановлення технічних елементів телекомунікаційних мереж (Інтернету, кабельного телебачення, оптоволоконних мереж), супутникових антен та охоронних засобів на житлових будинках, будівлях громадського призначення і спорудах комунальної власності.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем Комунальним підприємством "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об'єднання" Жовтоводської міської ради для підписання згідно рішення Жовтоводської міської ради від 21.10.2015р. №14 2423-67/VІ відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Фрегат СП" було спрямовано у двох примірниках проект договору сервітут від 05.02.2016р. №1 (надалі - ОСОБА_1) наступного змісту:

«ОСОБА_1 сервітуту № 1

м. Жовті Води 05 лютого 2016 року

Комунальне підприємство «Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об'єднання» Жовтоводської міської ради», яке є юридичною особою за законодавством України (код ЄДРПОУ 2467) надалі по тексту договору - Власник, в особі директора ОСОБА_6, І діє на підставі Статуту підприємства з однієї сторони та

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрегат СП», яке є юридичною особою за законодавством України () надалі по тексту договору - Сервітуарій, в особі тора ОСОБА_7, який діє на підставі Статуту підприємства і сторони, разом названі сторони уклали цей договір про наступне:

1. Предмет договору

Власник надає Сервітуарію право на тимчасове використання елементів житлових багатоповерхових будинків в м. Жовті Води Дніпропетровської області (надалі по тексту - будівлі), що перебувають на балансі «Власника», що вказані в додатку №1 «Щомісячний розмір плати відшкодування витрат за використання елементів житлових будинків, будівель і споруд житлового фонду м. Жовті Води» який є невід'ємною частиною цього договору.

1.2. Сервітуарій після укладання цього договору створює та веде подальше обслуговування комунікаційних мереж (надалі по тексту ТКМ), що розміщені в будівлях та належать на праві власності Сервітуарію.

1.3. ТКМ призначені для надання населенню міста Жовті Вод (територіальній громаді) комунікаційних послуг.

2. Порядок розміщення та обслуговування ТКМ в будівлях

2.1. Для прокладення ТКМ в будівлях Сервітурій за свій рахунок встановлює необхідне обладнання, що забезпечує належне функціонування ТКМ, та здійснює необхідні роботи з їх подальшої експлуатації. Роботи виконуються Сервітуарієм згідно робочого проекту погодженого з Власником.

2.2 Для функціонування ТКМ Сервітуарій укладає з Власником договір на спільне використання зичних мереж на протязі 20 (двадцяти) днів з моменту укладання цього договору. Рахунки за використану електроенергію проводяться районними електричними мережами відповідно до прямого договору на постачання електроенергії укладеного між ТОВ «Фрегат СП» та Датськими районними електричними мережами.

2.3. Будь-які роботи в будівлях, які пов'язані з прокладенням ТКМ, Сервітуарій здійснює з 08. 00 хв. до 18 год. 00 хв.

3. Обов'язки сторін

3.1. Сервітуарій зобов'язується:

3.1.1. Оформити разом з Власником додаток №1 «Щомісячний розмір плати відшкодування витрат за використання елементів житлових будинків, будівель і споруд житлового фонду м. Жовті Води» де експлуатуються ТКМ ТОВ «Фрегат СП».

3.1.2. У випадку припинення експлуатації ділянки ТКМ, що розташована у будівлі Власника сторони вносять зміни та складають відновлений додаток №1 «Щомісячний розмір плати відшкодування витрат за використання елементів житлових будинків, будівель і споруд житлового м. Жовті Води». Під час виконання робіт у будівлях з прокладення та технічного обслуговування ТКМ Сервітуарій зобов'язаний дотримуватись правил пожежної безпеки, техніки 6езпеки та технології здійснення робіт такого виду.

3.1.3. Сервітуарій зобов'язується проведення робіт на об'єктах Власника погоджувати з представником Власника (начальником ЖРЕД) за 1 (одну) добу до проведення робіт.

3.1.4. Сервітуарій зобов'язується усунути пошкодження будівлі, які виникли після виконання Сервітуарієм робіт з розміщення або технічного обслуговування ТКМ.

3.1.5. Сервітуарій зобов'язується забезпечувати естетичність зовнішнього виду обладнання, що встановлюється в будівлях які знаходиться на балансі Власника.

3.1.6. Своєчасно сплачувати вартість наданого права використання будівель згідно з умовами цього договору.

3.1.7. Виконувати вимоги чинного законодавства України «Про телекомунікації».

3.1.8. Укласти договір на спільне використання внутрішньо будинкових електричних мереж.

3.2. Власник зобов'язується:

3.2.1. Не перешкоджати представникам Сервітуарія в проведенні робіт, що здійснюється згідно з умовами цього договору.

3.2.2. Забезпечувати представникам Сервітуарія доступ до технічного приміщення будівель (техетаж) шляхом надання ключів від таких приміщень або призначення свого уповноваженого представника в присутності якого будуть проведені такі роботи.

3.2.3. Не виконувати та не залучати сторонніх осіб до роботи, що стосується прокладання ТКМ в будівлях.

4. Права сторін

4.1. Сервітуарій має право:

4.1.1. Проводити всі необхідні роботи в будівлях стосовно створення та технічного обслуговування Доглядів, профілактичних та поточних ремонтів, а також їх модернізації, реконструкції) своїми силами, або із залученням сторонніх осіб, що мають відповідні дозвільні документи (ліцензії тощо).

4.1.2. Розміщувати в місцях загального користування у будівлях на дошках оголошення інформацію для користувачів телекомунікаційних послуг.

4.2. Власник має право:

4.2.1. Вимагати від Сервітуарія належного виконання своїх зобов'язань згідно з умовами цього договору.

4.2.2. Вимагати від Сервітуарія усунення пошкоджень будівлі, які виникли після виконання Сервітуарієм робіт з розміщення або технічного обслуговування ТКМ.

5. Порядок оплати

5.1. Сервітуарій здійснює платежі за надане право використання будівель, які перебувають на балансі Власника, для створення та подальшого обслуговування в них ТКМ.

5.2. Розмір оплати визначається з розрахунку вартості відшкодування витрат за використання елементів житлового фонду по кожній категорії будинку відповідно до Додатку №1 «Щомісячний розмір плати відшкодування витрат за використання елементів житлових будинків, будівель і споруд житлового фонду м. Жовті Води». Оплата здійснюється згідно переліку будівель де розміщені ТКМ Сервітуарія згідно Додатку №1, який є невід'ємною частиною цього договору.

5.3.Платежі вносяться Сервітуарієм щомісячно на розрахунковий рахунок Власника, який вказаний в реквізитах цього договору, не пізніше 15 числа місяця, що слідує за звітним місяцем.

5.4. Щомісячні розрахунки оплати визначаються згідно ОСОБА_3 здавання-приймання наданих послуг останню будівель, що підписується представника від Власника та Сервітуарія.

5.5. Розмір оплати може змінюватися в зв'язку зі зміною в законодавстві вартості по відшкодуванню витрат за використання елементів житлового фонду та після підписання сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору.

6. Відповідальність сторін

6.1. Невиконання або неналежне виконання сторонами своїх зобов'язань, вина сторона несе відповідальність, встановлену чинним законодавством.

7. Порядок вирішення спорів

7.1.Спори і розбіжності, що виникають між сторонами в ході виконання сторонами умов цього договору вирішуються шляхом переговорів.

7.2. У випадку, якщо розбіжності не врегульовані сторонами в ході переговорів, такі спори і розбіжності передаються на розгляд до Господарського суду, в порядку визначеному чинним законодавством України.

8. Форс-мажорні обставини

8.1. Сторони звільняються від відповідальності за невиконання зобов'язань за цим договором, якщо воно сталося внаслідок обставин непереборної сили-форс-мажорні обставини (військові дії, страйк, природні катастрофи і стихійні лиха) за умови, що ці обставини виникли після підписання даного договору і безпосередньо вплинули на виконання його умов.

8.2. Сторона, на яку поширилася дія таких обставин, зобов'язана сповістити про це іншу сторону в письмовій формі не пізніше 10 днів з моменту коли одній із сторін цього договору стало відомо про такі обставини.

8.3. Сторони приймають форс-мажорні обставини у відповідності з переліком таких публікацій за №421 міжнародної торгової палати. При виникненні розбіжностей обставин передбачених п.8.1. цього договору пріоритет мають положення Публікації МТП №421.

8.4. Належним доказом наявності зазначених вище форс-мажорних обставин та їх тривалості буде служити свідоцтво видане торгово-промисловою палатою України.

9.Термін дії договору, порядок дострокового розірвання, внесення змін і доповнень

9.1. Цей договір набирає чинність з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2016 року з правом подальшої пролонгації.

9.2. Цей договір вважається автоматично продовжений на наступний календарний рік на тих же умовах, і на той же строк, якщо жодна із сторін, не пізніше, ніж за один місяць до закінчення терміну дії договору не заявить письмово про свій намір припинити його дію або змінити його умови.

9.3. Дострокове розірвання цього договору в односторонньому порядку не допускається.

9.4. Будь-які зміни і доповнення до цього договору мають юридичну силу і є дійсними тільки в тому випадку якщо вони складені у письмовій формі і підписані уповноваженими представниками обох сторін.

9.5 Всі зміни, доповнення, додатки і додаткові угоди підписані сторонами, є невід'ємною частиною договору і діють протягом його дії.

10. Інші умови

10.1. Цей договір укладено українською мовою в двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких зберігається у Власника, інший у Сервітуарія.

10.2. ТОВ «Фрегат СП» є платником податку на прибуток на загальних підставах та платником податку на додану вартість.

10.3. КП ВЖРЕО є платником податку на прибуток на загальних підставах та платником податку на додану вартість.

10.5. Додатки до договору:

10.5.1. Додаток №1 «Щомісячний розмір плати відшкодування витрат за використання елементів житлових будинків, будівель і споруд житлового фонду м. Жовті Води» де експлуатуються ТКМ ТОВ «Фрегат СП».

11. Юридичні адреси і реквізити сторін

Власник Сервітуарій

КП ВЖРЕО ТОВ «Фрегат СП»

вул. Першотравнева, 22 в АДРЕСА_1

Дніпропетровської області, 52210 Жовтневий район м. Дніпропетровськ, 49000

Код Код

р/р 7 в АБ «Укргазбанк» р/р_____________________

м. Жовті Води, МФО 320478

к.т.(05652) 32925 в _______________________________________

Директор КП ВЖРЕО Директор ТОВ «Фрегат СП»

________________ О.Ф. ОСОБА_8 ОСОБА_7» (а.с.11-13).

До проекту Договору також у двох примірниках було додано щомісячний розмір плати по відшкодуванню витрат на використання елементів житлових будинків, будівель і споруд житлового фонду м. Жовті Води (а.с.14-21).

Спрямування позивачем на адресу відповідача пропозиції щодо укладення договору сервітут від 05.02.2016р. №1 з доданими до неї двома примірниками проекту цього договору та щомісячного розміру плати по відшкодуванню витрат на використання елементів житлових будинків, будівель і споруд житлового фонду м. Жовті Води підтверджується описом вкладення у цінний лист від 11.02.2016р.(а.с. 32) та роздруківками результатів пошуку поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором №363 з веб-сайту УДППЗ «Укрпошта» (а.с. 125-126).

У звязку тим, що відповідач ОСОБА_1 не повернув і не надав протокол розбіжностей щодо нього, ним, на думку позивача, було порушено права та охоронювані інтереси Комунального підприємства "Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об'єднання" Жовтоводської міської ради та приписи пункту 3 статті 181 Господарського кодексу України, у звязку з чим заявлено даний позов.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України); дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина 4 статті 202 Цивільного кодексу України).

Стаття 509 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, а статтею 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов'язання можуть виникати: - безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; - з акту управління господарською діяльністю; - з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; - внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; - у результаті створення об'єктів інтелектуальної власності та інших дій суб'єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями (частина 1 статті 179 Господарського кодексу України).

Статтею 31 Закону України "Про телекомунікації" передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють будівництво телекомунікаційних мереж загального користування, можуть установлювати в приміщеннях, що їм належать на правах найму, телекомунікаційне обладнання, використовувати дахи будинків і технічні приміщення для встановлення антен та необхідного обладнання лише на підставі договору з власником приміщення.

Порядок та умови використання діючих трубопроводів, кабельних каналів, колекторів, веж, антен та інших пристроїв особами, яким вони не належать, встановлюється договором з їх власником.

Частиною 3 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов'язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними. У разі визнання погодженої сторонами в договорі ціни такою, що порушує вимоги антимонопольно-конкурентного законодавства, антимонопольний орган має право вимагати від сторін зміни умови договору щодо ціни. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідно до частини 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Згідно з частиною 2 статті 181 Господарського кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін; у разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

У частинах 3-5, 7 статті 181 Господарського кодексу України встановлено, що сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору; за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Як вбачається позивачем було запропоновано відповідачу укласти договір сервітуту від 05.02.2016р. за №1.

Згідно пункту 1.1 запропонованого проекту Договору його предмет визначається, зокрема, переліком житлових багатоповерхових будинків в м. Жовті Води Дніпропетровської області, що перебувають на балансі «Власника» і вказані в Додатку №1, який є невідємною частиною цього договору. Розмір оплати за Договором, тобто його ціна, у відповідності до пункту 5.2 проекту Договору визначається з розрахунку вартості відшкодування витрат за використання елементів житлового фонду по кожній категорії будинку відповідно до Додатку №1 «Щомісячний розмір плати відшкодування витрат за використання елементів житлових будинків, будівель і споруд житлового фонду м. Жовті Води». При цьому, «оплата здійснюється згідно переліку будівель де розміщені ТКМ Сервітуарія згідно Додатку №1, який є невідємною частиною цього договору» (пункт 5.2 проекту Договору).

У наданому до матеріалів справи «Щомісячному розмірі плати відшкодування субєктами підприємницької діяльності витрат за використання елементів житлових будинків, будівель і споруд» (а.с. 14-21), який, як зазначає позивач, у двох примірниках було направлено відповідачу разом із спірним проектом Договору, не міститься жодних відомостей щодо його приналежності до договору сервітуту від 05.02.2016р. за №1, а також його не підписано повноважним представником позивача.

Таким чином, позивачем не доведено відповідно до вимог статті 34 Господарського процесуального кодексу України, що відповідачем було отримано проект Договору з Додатком №1, який визначає такі істотні умови цього договору як його предмет та ціна. Крім того, наведений розрахунок «Щомісячного розміру плати відшкодування субєктами підприємницької діяльності витрат за використання елементів житлових будинків, будівель і споруд» не дає можливості визначити, чи є він додатком до спірного проекту Договору або до будь-якого іншого договору чи проекту договору позивача.

На підставі положень статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки у спірному проекті Договору позивачем не визначено всіх його істотних умов, то звернення позивача до суду з вимогою про зобовязання відповідача укласти запропонований проект договору є передчасним.

Отже, проект договору сервітуту від 05.02.2016р. №1 не може бути визнано укладеним в редакції позивача.

З урахуванням викладеного позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Головуючий колегії суддів Т.В. ЗАГИНАЙКО

Судді: Н.Е. Петренко

ОСОБА_2 Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

„26„ вересня 2016р.