ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20 вересня 2016 р. Справа № 918/321/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача: Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації

за участю третіх особі без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Острозької районної державної адміністрації та Межиріцької сільської ради

про визнання протиправної відмови Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації у поновленні договорів, оренди землі від 29.03.2004р. та водного об'єкту від 17.02.2005р., яка міститься в листі № 727/02/2-07/16 від 28.03.2016р.,

та зобов'язання Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації продовжити дію договорів, оренди землі від 29.03.2004р. та водного об'єкту від 17.02.2005р. укладених з ФОП ОСОБА_1, щодо земельної ділянки разом із розміщеним на ній водним об'єктом (ставком) загальною площею 24,6 га, на тих самих умовах й той же самий строк, шляхом укладення додаткових угод до існуючих договорів.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1;

Від позивача: ОСОБА_2 (довіреність від 28 квітня 2016 року);

Від відповідача: Захарчук В.В. (директор);

Від відповідача: Зражевська А.С. (довіреність від 20 вересня 2016 року);

Від третьої особи (Острозька районна державна адміністрація): Нех Р.І. (довіреність від 05 серпня 2016 року);

Від третьої особи (Межиріцька сільська рада): Губернюк М.І. (посвідчення);

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених ст. 20 ГПК України, відсутні.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємць ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації про визнання протиправної відмови Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації у поновленні договорів, оренди землі від 29.03.2004 року та водного об'єкту від 17.02.2005 року, яка міститься в листі № 727/02/2-07/16 від 28.03.2016 року, та зобов'язання Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації продовжити дію договорів, оренди землі від 29.03.2004 року та водного об'єкту від 17.02.2005 року укладених з ФОП ОСОБА_1, щодо земельної ділянки разом із розміщеним на ній водним об'єктом (ставком) загальною площею 24,6 га, на тих самих умовах й той же самий строк, шляхом укладення додаткових угод до існуючих договорів.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 29 квітня 2016 року порушено провадження у даній справі, розгляд справи призначено на 11 травня 2016 року.

В судовому засіданні від 11 травня 2016 року оголошувалась перерва до 23 травня 2016 року.

13 травня 2016 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач в задоволенні позову просить суд відмовити оскільки, на думку відповідача, листами Межиріцької сільської ради та Острозької районної державної адміністрації та неодноразовими зверненнями територіальної громади Межиріцької сільської ради підтверджено факти невиконання позивачем умов договору, що унеможливлює продовження дії договорів оренди землі та водного об'єкту.

Ухвалою суду від 23 травня 2016 року судом залучено до участі у справі третіх осіб, розгляд справи відкладено на 06 червня 2016 року

В судовому засіданні від 06 червня 2016 року оголошувалась перерва до 14 червня 2016 року.

14 червня 2016 року третьою особою (Межиріцькою селищною радою) подано заперечення на позовну заяву, відповідно до змісту якого третя особа просить суд відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 14 червня 2016 року продовжено строк розгляду спору у справі на 15 днів, розгляд справи відкладено на 08 липня 2016 року.

02 липня 2016 року позивачем подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до змісту якої позивач просить суд:

"визнати протиправною відмову Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації у поновленні договорів, оренди землі від 29.03.2004р. та водного об'єкту від 17.02.2005р., яка міститься в листі № 727/02/2-07/16 від 28.03.2016р., та зобов'язати Департамент екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації продовжити дію договорів, оренди землі від 29.03.2004р. та водного об'єкту від 17.02.2005р. укладених з ФОП ОСОБА_1, щодо земельної ділянки разом із розміщеним на ній водним об'єктом (ставком) загальною площею 24,6 га, які знаходяться поруч з с. Межирічі Острозького району на той же самий строк, а саме на 12 років до 2028 р., шляхом укладення додаткових угод до існуючих договорів."

З наведеної заяви вбачається, що позивач частково відмовляється від позовних вимог, а саме звертаючись з позовом позивач зокрема просив зобов'язати Департамент продовжити дію договорів оренди землі та водного об'єкту на тих самих умовах й на той же самий строк. Проте, в заяві про зменшення позовних вимог позивач просить суд зокрема зобов'язати Департамент продовжити дію договорів оренди землі та водного об'єкту на той же самий строк, при цьому позовні вимоги щодо продовження дії договорів на тих же умовах виключено, та в подальшому позивачем не підтримувались.

Згідно роз'яснень висвітлених в пунктах 3.10.-3.11. Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року №18 слідує, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Відповідно до пункту 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Дослідивши заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, суд дійшов висновку, що по своїй суті подана позивачем заява про зменшення розміру позовних вимог є заява про відмову від позову в частині немайнових вимог щодо продовження дії договорів оренди на тих же умовах, вказана заява не суперечить законодавству та не порушує інтереси інших осіб, а відтак, суд припиняє провадження у справі № 918/321/16 в частині позовних вимог про зобов'язання Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації продовжити дію договорів оренди землі від 29.03.2004р. та водного об'єкту від 17.02.2005р. укладених з ФОП ОСОБА_1, щодо земельної ділянки разом із розміщеним на ній водним об'єктом (ставком) загальною площею 24,6 га, які знаходяться поруч з с. Межирічі Острозького району на тих самих умовах, шляхом укладення додаткових угод до існуючих договорів, на підставі пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 08 липня 2016 року судом було залишено позов без розгляду в порядку статті 81 ГПК України.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 03 серпня 2016 року ухвалу Господарського суду Рівненської області від 08 липня 2016 року скасовано, справу №918/321/16.

09 серпня 2016 року позивачем подано заяву про часткову відмову від позову, згідно змісту якої позивач просить суд прийняти відмову від позову в частині вимог про визнання протиправною відмови Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації у поновленні договорів, оренди землі від 29.03.2004р. та водного об'єкту від 17.02.2005р., яка міститься в листі № 727/02/2-07/16 від 28.03.2016р..

Разом з тим позивач просить суд зобов'язати Департамент екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації продовжити дію договорів, оренди землі від 29.03.2004р. та водного об'єкту від 17.02.2005р. укладених з ФОП ОСОБА_1, щодо земельної ділянки разом із розміщеним на ній водним об'єктом (ставком) загальною площею 24,6 га, які знаходяться поруч з с. Межирічі Острозького району на той же самий строк, а саме на 12 років до 2028 р., шляхом укладення додаткових угод до існуючих договорів.

Вказану заяву судом прийнято до розгляду.

Відповідно до пункту 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Дослідивши заяву позивача про часткову відмову від позову, перевіривши документи наявні у матеріалах даної справи, суд дійшов висновку, що вказана заява не суперечить законодавству та не порушує інтереси інших осіб, а відтак, суд приймає заяву про часткову відмову від позову та припиняє провадження у справі № 918/321/16 в частині позовних вимог про визнання протиправною відмови Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації у поновленні договорів, оренди землі від 29.03.2004р. та водного об'єкту від 17.02.2005р., яка міститься в листі № 727/02/2-07/16 від 28.03.2016р. на підставі пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 15 серпня 2016 року розгляд справи призначено на 29 серпня 2016 року.

Ухвалою суду від 29 серпня 2016 року розгляд справи відкладено на 20 вересня 2016 року.

16 вересня 2016 року відповідачем подано до суду письмові пояснення по суті позовних вимог.

20 вересня 2016 року позивачем подано до суду заяву щодо виконання вимог ухвали суду.

В судовому засіданні 20 вересня 2016 року третьою особою (Острозькою районною державною адміністрацією) подано пояснення по справі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з врахуванням заяви про часткову відмову від позову..

Представники відповідача позовні вимоги не визнав.

Присутні представники третіх осіб просили суд відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарським судом Рівненської області встановлено наступне.

29 березня 2004 року між Острозькою районною державною адміністрацією (орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_7 (орендар) було укладено договір оренди землі, який зареєстрований в Острозькому районному відділі земельних ресурсів за №6 від 29 березня 2004 року (надалі - договір оренди землі).

Відповідно до предмету договору оренди землі на підставі розпоряджень голови Острозької райдержадміністрації від 26 лютого 2004 року №88 та від 22 березня 2004 року №148 орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки водного фонду, які знаходяться на території Межиріцької сільської ради і входять до складу земель запасу даної сільської ради. В оренду передаються земельні ділянки загальною площею 24,6 га разом з водним об'єктом (пункти 1-2 договору оренди землі).

Пунктом 5 договору оренди землі передбачено, що договір укладено на 12 років. Після закінчення строку договору орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

В подальшому 17 лютого 2005 року між Острозькою районною державною адміністрацією (орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_7 (орендар) було укладено договір оренди водного об'єкту, який зареєстрований в Острозькій районній державній адміністрації за №03-14/139, 17 лютого 2005 року (надалі - договір оренди водного об'єкту), згідно предмету якого орендодавець надає а орендар приймає в користування на умовах оренди водний об'єкт (ставок) загальнодержавного значення, розташований в с. Межирічі на території Межиріцької сільської ради для товарного виробництва.

Відповідно до пункту 7.1. договору оренди водного об'єкту цей договір укладено терміном на 12 років починаючи з 17 лютого 2005 року.

07 лютого 2012 року між орендодавцем та орендарем укладено додаткову угоду до договору оренди водного об'єкту, згідно якої в розділі "обов'язки орендаря" добавлено пункт: "орендар зобов'язаний в термін до 01 квітня 2012 року встановити межі прибережної смуги та відповідні вказівні знаки."

Слід зазначити, що пунктом 8.7. договору оренди водного об'єкту передбачено, що цей договір регулює відносини щодо оренди водного об'єкту і не поширюється на оренду земельної ділянки водного фонду. Відносини, щодо оренди земельної ділянки зайнятої водним об'єктом регулюється окремим договором відповідно до Земельного кодексу України.

Як передбачено пунктом 3.1.1. договору оренди водного об'єкту орендар має переважне право перед іншими на поновлення договору.

Згідно розпорядження голови Рівненської обласної державної адміністрації від 18 квітня 2014 року №108, Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації надано повноваження щодо надання водних об'єктів у користування.

Позивач зазначає, що 26 лютого 2016 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (орендар) звернувся до голови Рівненської обласної державної адміністрації з заявою про поновлення договору оренди землі від 29 березня 2004 року та договору оренди водного об'єкту від 17 лютого 2005 року на термін 12 років для рибогосподарських потреб.

Разом з тим, з відмітки вхідних документів Рівненської обласної державної адміністрації вбачається, що вказана заява була подана та зареєстрована 02 березня 2016 року за вх. №1706/0/01-29/16.

У відповідь на вказану заяву орендодавець повідомив орендарю, що порядок продовження дії договору оренди земельної ділянки регулюється положеннями статті 33 Закону України "Про оренду землі", зокрема орендодавець зазначає що вимогами статті 33 вказаного закону на орендаря покладено обов'язок разом з листом-повідомленням про продовження дії договору направити проект додаткової угоди.

Разом з тим, орендодавець у своєму листі просив орендаря надати копії правовстановлюючих документів, витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, паспорт водного об'єкту, документи що свідчать про відсутність заборгованості по орендній платі за землю та водний об'єкт.

В подальшому орендодавець своїм листом №727/02/2-07/16 від 28 березня 2016 року повідомив орендаря про те, що на підставі статті 31 Закону України "Про оренду землі", враховуючи численні скарги Межиріцької сільської ради та жителів села щодо невиконання та порушення орендарем договору оренди земельної ділянки та водного об'єкту, подальші договірні відносини щодо оренди земельної ділянки з водним об'єктом є неможливим.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вважає, що орендодавцем неправомірно відмовлено в продовженні дії договорів оренди землі та водного об'єкту, оскільки на думку позивача, він має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі та водного об'єкту на новий строк.

Враховуючи ті обставини, що позивачу передано в оренду земельну згідно договору оренди землі та водний об'єкт згідно договору оренди водного об'єкту суд вважає, що до вказаних спірних відносин підлягають до застосування як правові норми що регулюють оренду землі так і правові норми що регулюють порядок оренди водних об'єктів.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі", встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Порядок продовження дії договору оренди землі регулюється статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

Так, відповідно до статті 33 Закону України "Про оренду землі", визначено наступні варіанти поновлення договору оренди землі.

1 варіант: По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

2 варіант: У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Наведеною статтею також визначено, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

З встановлених судом дій позивача, його позовних вимог викладених у позовній заяві, а також з пояснень представника в судовому засіданні суд приходить до висновку, що позивачем обрано саме перший варіант поновлення договору оренди землі, врегульований частинами 1-5 статті 33 Закону, та який передбачає можливість орендаря скористатись переважним правом на укладення договору оренди на новий строк шляхом дотримання певної процедури.

Як видно з матеріалів справи, позивач направив відповідачу повідомлення про намір скористатись переважним правом, проте позивачем пропущено строк такого повідомлення, оскільки як передбачено договором оренди землі та статтею 33 Закону України "Про оренду землі" орендар зобов'язаний повідомити орендодавця про свій намір до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, проте як зазначено вище з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що орендар подав заяву про продовження дії договорів 02 березня 2016 року, тобто пізніше ніж за місяць до завершення дії договорів.

Разом з тим, орендарем не направлено проекту додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, як того вимагає стаття 33 Закону України "Про оренду землі", доказів направлення проекту додаткової угоди позивач на вимогу суду не надав.

Як зазначено вище, в частині 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків (частини 2 - 5 цієї статті).

Для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти:

- орендар належно виконує свої обов'язки за договором;

- орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору оренди землі на новий строк;

- до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додав проект додаткової угоди;

- орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Аналогічні висновки зроблені Верховним судом України у своїх постановах у справах №6-цс15, 6-4цс15.

Проте позивач з порушенням строку подав орендодавцю пропозицію про продовження дії договору оренди землі, разом з тим позивачем не надано суду доказів направлення орендодавцю проекту додаткової угоди, що позбавляє переважного права орендаря на поновлення дії договору оренди землі.

Також слід зазначити, що своїм листом від 21 березня 2016 року Департамент екології та природних ресурсів Рівненської облдержадміністрації повідомляв про необхідність виконання вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Необхідною умовою визнання за орендарем переважного права на продовження дії договору оренди землі є належне виконання орендарем своїх обов'язків згідно договору оренди землі.

За змістом пункту 6 договору оренди землі слідує, що орендна плата вноситься орендарем щорічно до 15 листопада за весь поточний рік.

Проте, орендарем порушено умови договору оренди в частині своєчасної сплати орендних платежів, що вбачається з листа Острозького відділення Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції від 23 серпня 2016 року № 2070/17-11-07-20, що також позбавляє переважного права орендаря на поновлення дії договорів оренди землі, оскільки в силу положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" таке право виникає в орендаря який належно виконував обов'язки за умовами договору.

Вказані обставини визнані самим позивачем. Так, станом на час вирішення спору заборгованість з орендної плати орендарем відсутня, проте суд не може залишити поза увагою порушення строків внесення орендарем орендної плати за землю, що передбачені договором оренди землі.

Слід зазначити, що оскільки позивачем не направлено відповідачу проектів додаткових угод, орендодавець позбавлений можливості погодити з орендарем істотні умови договору що також є обов'язковою умовою застосування статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Також слід зазначити, що позивачем не надано вказані проекти договорів також і при зверненні до суду, відтак суд фактично позбавлений можливості встановити на яких саме умовах позивач просить суд зобов'язати відповідача укласти договори оренди.

За замістом статті 93 Земельного кодексу України (далі ЗК України), право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Згідно зі статтею 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Відповідно до роз'яснень наведених у пункті 2.18 - 2.19 постанови пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" від 17 травня 2011 року № 6, вирішення спорів про внесення змін до договору пов'язане із застосуванням положення частини першої статті 626 ЦК України, відповідно до якої договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін, і тому суд не може зобов'язати іншу сторону договору внести зміни до нього. Отже, зацікавлена сторона у випадках, передбачених законом, може просити суд про внесення зміни до договору згідно з рішенням суду, а не про зобов'язання відповідача внести такі зміни до договору.

Частиною першою статті 682 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Проте позивач просить суд саме зобов'язати відповідача укласти договір з позивачем, що суперечить принципу свободи договору та його змісту.

Згідно зі статтею 759 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до статті 777 Цивільного кодексу України наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.

Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

За приписами статті 1 Водного Кодексу України (далі-ВК України) водний об'єкт:

- водойма - безстічний або із сповільненим стоком поверхневий водний об'єкт;

- рибництво - штучне розведення і відтворення риби та інших водних живих ресурсів;

- рибогосподарський водний об'єкт - водний об'єкт (його частина), що використовується для рибогосподарських цілей;

- ставок - штучно створена водойма місткістю не більше 1 млн. кубічних метрів.

Згідно ст. 11 та 12 ЗУ "Про аквакультуру" до повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування у сфері аквакультури відносить, зокрема, надання в користування на умовах оренди частини рибогосподарського водного об'єкта, рибогосподарської технологічної водойми для цілей аквакультури відповідно до повноважень щодо розпорядження землями, встановлених Земельним кодексом України.

У відповідності до положень статті 51 ВК України користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми.

Водні об'єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою.

Водні об'єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Пунктом 3.2. договору оренди водного об'єкту передбачені обов'язки орендаря.

Відповідач у своїх пояснення зазначає про неналежне виконання позивачем умов договору оренди водного об'єкту, про що зокрема свідчать звернення голови Межиріцької сільської ради та Острозької районної державної адміністрації та зверненням територіальної громади Межиріцької сільської ради щодо неналежного невиконання позивачем умов договору.

З метою встановлення належного виконання позивачем умов договору оренди суд зобов'язував надати позивача докази виконання обов'язків покладених на позивача положеннями договору оренди водного об'єкту.

Так позивачем не надано суду докази направлення орендодавцю листа-повідомлення про намір скористатися переважним правом на укладення договорів оренди на новий строк з проектами таких додаткових угод; докази виконання пункту 3.2.4. договору оренди водного об'єкту (докази погодження договору оренди водного об'єкту з управлінням екології та природних ресурсів в Рівненській області та Рівненським облводгоспом; докази виконання пункту 3.2.10 договору оренди водного об'єкта (докази здійснення заходів щодо забезпечення режиму охорони захисної смуги водного об'єкта); докази виконання пункту 2 додаткової угоди до договору оренди водного об'єкту від 07 лютого 2012 року про встановлення до 01 квітня 2012 року меж прибережної смуги та відповідних знаків.

Слід зазначити, що згідно листа Державної екологічної інспекції України від 08 вересня 2015 року, 02 вересня 2015 року спеціалістами держекоінспекції та управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в області було обстежено територію водного об'єкту, що переданий в оренду позивачу, за звернення громадян щодо порушення позивачем законодавства, та встановлено що скид води ФОП ОСОБА_1 здійснено на підставі погодження на скид води з водного об'єкту. Проте в результаті проведення лабораторних досліджень відібраних проб води встановлено перевищення гранично допустимих концентрацій для водойм культурно-побутового використання в 1,5 рази, по БСК5 - в 1,4 рази.

Вказані обставини на думку суду також свідчать про неналежне використання переданого в оренду водного об'єкту.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо причини масової гибелі риби в серпні-вересні 2015 року в орендованому водному об'єкті.

Разом з тим, згідно наданої Острозьким відділенням Рівненської об'єднаної податкової інспекції інформації, позивач допускав прострочення сплати орендних платежів, а згідно пункту 3.2.6. договору оренди водного об'єкту орендар зобов'язаний своєчасно сплачувати орендну плату.

Ненадання вказаних доказів належного виконання договору оренди водного об'єкту свідчить про його порушення та відповідно позбавлення орендаря переважного права на укладення нового договору оренди водного об'єкту.

За змістом статей 6, 627 ЦК України, свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Проте з пояснень представника відповідача вбачається, що між сторонами не досягнуто згоди щодо істотних умов договору, а саме орендної плати за користування водоймою.

Також, як зазначалось вище, позивач просить суд зобов'язати Департамент екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації продовжити зокрема дію договору оренди водного об'єкту шляхом укладення додаткових угод до існуючих договорів, проте яких саме додаткових угод позивач не зазначив, зокрема позивачем не надано суду примірник проекту додаткової угоди до договору оренди водного об'єкту.

Враховуючи неналежне виконання орендарем умов договору оренди водного об'єкту суд приходить до висновку, що орендар втратив переважне право на укладення договору оренди водного об'єкту на новий строк.

Таким чином, оскільки орендар втратив переважне право на укладення договорів оренди землі та водного об'єкту на новий строк, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для зобов'язання відповідача щодо продовження дії вищезазначених договорів.

Щодо посилання позивача на те, що відповідачем відмовлено в продовженні договорів оренди не з підстав порушення договорів, які установлені в ході судового розгляду та які не заперечувались позивачем, а з підстав лише наявності скарг мешканців села та листа сільської ради, які нібито не знайшли свого підтвердження, суд зазначає наступне.

В скарзі мешканців села від 10 березня 2016 року зазначено, що орендар вцілому недобросовісно ставиться до виконання договору оренди водного об'єкту, зокрема не надавав доступу для вилову риби місцевим жителям, не установив сміттєві баки, внаслідок спускання води допустив загибель риби що призвело до забруднення повітря неприємним запахом.

В листі сільської ради від 29 січня 2016 року зазначено про відповідальність орендаря за неналежний стан прибережної смуги навколо ставка, аварійний стан греблі та шлюзу, створення конфлікту орендарем із жителями села Межирічі внаслідок загибелі риби та зниження рівня ґрунтових вод.

Водночас, позивачем вказані обставини не спростовано, а лише пояснено, що такі вимоги не кореспондуються з умовами укладених договорів оренди, а спускання води погоджено.

Проте, вказані пояснення суд оцінює критично, оскільки відповідно до додаткової угоди до договору оренди водного об'єкту від 07 лютого 2012 року передбачено: купання, любительське та спортивне рибальство, водопій тварин, забір води з водних об'єктів без застосування споруд.

Окрім того, орендар зобов'язаний був в термін до 01 квітня 2012 року встановити межі прибережної смуги та відповідні вказівні знаки.

Також, відповідно до розділу 3 договору водного об'єкту від 17 лютого 2005 року орендар зобов'язаний зокрема: прийняти в користування на умовах оренди водний об'єкт з гідроспорудами в зазначений строк; проводити систематично огляд гідроспоруд і не допускати їх умисного пошкодження; утримувати в належному стані прибережну захисну смугу водного об'єкту, здійснювати заходи щодо забезпечення режиму її охорони у відповідності з вимогами Водного кодексу України.

Таким чином, судом установлено порушення орендарем умов договору як такі, які з'ясовано безпосередньо в судовому засіданні так і такі, на які звертали увагу мешканці села та сільська рада у своїх зверненнях.

Згідно зі статтею 43 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статті 32 ГПК України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

В силу вимог статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, положення норм статей 32, 33, 34, 43 ГПК України, та оцінюючи усі докази, які містяться у матеріалах справи у сукупності, господарський суд дійшов висновку що провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною відмови Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації у поновленні договорів, оренди землі від 29.03.2004р. та водного об'єкту від 17.02.2005р., яка міститься в листі № 727/02/2-07/16 від 28.03.2016р. припинити у зв'язку з відмовою позивача від позову, а в задоволенні решти позову слід відмовити.

Судовий збір на підставі статті 49 ГПК України слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 32-34, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною відмови Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації у поновленні договорів, оренди землі від 29.03.2004р. та водного об'єкту від 17.02.2005р., яка міститься в листі № 727/02/2-07/16 від 28.03.2016р. припинити.

2. Провадження у справі в частині позовних вимог про зобов'язання Департаменту екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації продовжити дію договорів оренди землі від 29.03.2004р. та водного об'єкту від 17.02.2005р. укладених з ФОП ОСОБА_1, щодо земельної ділянки разом із розміщеним на ній водним об'єктом (ставком) загальною площею 24,6 га, які знаходяться поруч з с. Межирічі Острозького району на тих самих умовах, шляхом укладення додаткових угод до існуючих договорів припинити.

3. В задоволенні позовних вимог про зобов'язання Департамент екології та природних ресурсів Рівненської обласної державної адміністрації продовжити дію договорів, оренди землі від 29.03.2004р. та водного об'єкту від 17.02.2005р. укладених з ФОП ОСОБА_1, щодо земельної ділянки разом із розміщеним на ній водним об'єктом (ставком) загальною площею 24,6 га, які знаходяться поруч з с. Межирічі Острозького району на той же самий строк, а саме на 12 років до 2028 р., шляхом укладення додаткових угод до існуючих договорів - відмовити.

4. Судові витрати залишити за позивачем

повне рішення складено 26 вересня 2016 року

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 5 примірників:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (34100, АДРЕСА_1) ;

3 - відповідачу рекомендованим (33028, м. Рівне, вул. Толстого, 20);

4 - третій особі рекомендованим (35800, м. Острог, просп. Незалежності, буд. 14);

5 - третій особі рекомендованим (35808, Рівненська обл., Острозький р-н, с. Межиріч, вул. Вигін, 1).