ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.09.16р. Справа № 904/7553/16
За позовом Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", м. Дніпродзержинськ Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором підряду у розмірі 5 505 594,78 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність від 12.04.2016 року;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність №14 від 29.01.2016 року.

Суть спору:

Державне підприємство "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовом, у якому просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" (далі - відповідач) суму 4 200 000,00 грн. основного боргу, 925 687, 67 грн. пені, 264 146, 32 грн. інфляційних, 115 760, 79 грн. 3% річних, а всього 5 505 594, 78 грн. заборгованості за порушення виконання зобовязань за договором №1/102/14-1445-02 від 19.08.2014р.

Відповідач визнає наявність заборгованості перед позивачем. Разом з тим, відповідач просить суд розстрочити виконання рішення суду терміном на 18 місяців, з огляду на важкий фінансовий стан підприємства відповідача.

Позивач заперечує проти розстрочення рішення суду, вважає, що обставини, наведені відповідачем в обґрунтування вимог щодо розстрочення виконання рішення суду, не є виключними.

В судовому засіданні 19.09.2016 року оголошувалась перерва до 26.09.2016 року відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає можливим розглянути спір за наявними матеріали згідно ст. 75 ГПК України.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2014 року між позивачем (підрядник) та відповідачем (замовником) укладено договір №1/102/14-1445-02 підряду на проведення проектних та пошукових робіт (далі - Договір) з протоколом розбіжностей від 19.08.14р. до Договору, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання з розробки проектно пошукових робіт: «ОСОБА_3 МЕТКОМБІНАТ». Реконструкція агломераційного цеху із спорудженням газоочистки аспіраційних газів хвостових частин агломашин та кільцевого охолоджувача агломерату за адресою: вул.Кірова,18 Б, м. Дніпродзержинськ, 1-а черга. Містобудівний розрахунок. Інструментальне обстеження існуючих будівель та споруд. Топографо-геодезичні та інженерно-геологічні вишукування. ТЕО. Проект. Робоча документація» (п.1.1 Договору)

Відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначеного вище Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Загальна вартість робіт по Договору складає 19 750 000,00 грн. Крім того ПДВ - 3 950 000,00 грн. Всього - 23 700 000,00 грн. (розділ 2 Договору)

Оплата за Договором здійснюється після оформлення Договору за закінчену роботу з авансовим платежем у розмірі 30 % вартості договору згідно наданого підрядником рахунку. Підрядник надає замовнику податкову накладну впродовж 5 днів після перерахування авансу. Після здійснення передоплати вартість робіт в бік збільшення зміні не підлягає, Утримання авансу проводиться пропорційно вартості виконаних робіт. Форма оплати - безготівкова. Розрахунок за виконані роботи замовник здійснює в строк до 20 банківських днів після надання підрядником розрахункових документів і податкової накладної на підставі оформленого акта здачі-прийняття проектно-кошторисної документації (розділ 3 Договору).

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем виконано обумовлені Договором роботи, що підтверджується відповідним актом №5 здачі-приймання проектної документації від 31.08.15р., проте відповідачем здійснено часткову оплату виконаних позивачем робіт, у звязку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 4 200 000,00 грн.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Пунктом 5.2 Договору в редакції протоколу розбіжностей до Договору передбачена відповідальність (пеня) за порушення строків оплати виконаних робіт у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період існування заборгованості, від суми простроченого грошового зобов'язання по оплаті виконаних робіт.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивач нарахував до сплати відповідачу пеню за період з 29.09.15р по 29.03.16р. у розмірі 925 687, 67 грн., 3% річних за період з 29.09.15р. по 29.08.16р. у розмірі 115 760, 79 грн., а також інфляційні за період з жовтня 2015 року по липень 2016 року у розмірі 264 146, 32 грн.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, господарський суд дійшов висновку щодо часткового задоволення вимог позивача про стягнення пені за період з 29.09.15р по 29.03.16р. на суму 925 300, 34 грн., тоді як в решті нарахувань пені суд відмовляє за безпідставністю.

Щодо нарахування розміру 3% річних та інфляційних, суд визнає їх обґрунтованими, вірно розрахованими, а отже вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних є такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, суд, врахувавши матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, дійшов висновку щодо відсутності підстав для розстрочення виконання рішення суду по даній справі.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Викладене є підставою для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплата судового збору покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" (49044, м. Дніпродзержинськ, вул. Кірова, 18-б; ) на користь Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" (49000, м. Дніпро, вул. Набережна ім.Леніна, 17; ) суму 4 200 000,00 грн. (чотири мільйони двісті тисяч грн. 00 коп.) основного боргу, 925 300, 34 грн. (девятсот двадцять пять тисяч триста грн. 34 коп.) пені, 115 760,79 грн. (сто п'ятнадцять тисяч сімсот шістдесят грн. 79 коп.) 3% річних, 264 146, 31 грн. (двісті шістдесят чотири тисячі сто сорок шість грн. 31 коп.) інфляційних, 82 578, 11 грн. (вісімдесят дві тисячі п'ятсот сімдесят вісім грн. 11 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя А.В. Суховаров

Повний текст рішення підписаний 03.10.2016р.