КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"29" вересня 2016 р. Справа №04/5026/1941/2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Пантелієнка В.О.

Доманської М.Л.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 28.11.2013

у справі № 04/5026/1941/2012 (суддя Гура І.І.)

за заявою Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області

до Закритого акціонерного товариства "Ремонтно-будівельно-монтажне управління-7"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 28.11.2013 задоволено заяву ліквідатора банкрута Голінного А.М.; зобов'язано ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, колишнього керівника Закритого акціонерного товариства "Ремонтно-будівельно-монтажне управління 7" передати ліквідатору Заритого акціонерного товариства "Ремонтно-будівельно-монтажне управління 7" арбітражному керуючому Голінному Андрію Михайловичу (свідоцтво № 1407 від 16.07.2013 року, поштова адреса: 18035, АДРЕСА_1):

1) бухгалтерську та іншу документацію банкрута, зокрема: оригінали установчих документів; оригінали внутрішніх документів боржника, що підтверджують повноваження керівних органів; відомості про видані довіреності; відомості про: списання необоротних активів (акти списання, перелік списаного майна); укладені й діючі угоди (копії та оригінали договорів); відомості про операції (перерахування грошових коштів, відчуження або передання активів товариства), про нерухоме майно відносно до якого ЗАТ "РБМУ-7" є орендодавцем або орендарем із зазначенням об'єкта оренди, його первісної та остаточної вартості, розміру орендної плати; відомості щодо активів підприємства, переданих у заставу; переліку підприємств із зазначенням поштових адрес та кодів ЄДРПОУ в яких ЗАТ "РБМУ-7" має частку у статутному фонді; документи, які підтверджують дебіторську заборгованість банкрута; переліку філій, підприємств та дочірніх підприємств ЗАТ "РБМУ-7" (із зазначенням адресів та кодів ЄДРПОУ);

2) баланс підприємства (ф-1); звіт про фінансові результати (ф-2); звіт про рух грошових коштів (ф-3); звіт про власний капітал (ф-4); примітки до річної фінансової звітності (ф-5); звіт про наявність та рух основних фондів, амортизацію (знос) (ф-11-ОС); звіт про фінансові результати й дебіторську та кредиторську заборгованість (ф-1 -Б); звіт праці (ф-1 -ПВ); звіт про стан умов праці, пільги та компенсації за роботу зі шкідливими умовами праці (ф-1-ПВ (умови праці));

3) печатки та штампи ЗАТ "РБМУ-7";

4) матеріальні та інші цінності банкрута, а саме: основні засоби на загальну суму 339,6 тис. грн., інші оборотні активи на загальну суму 3,2 тис. грн., що обліковувались в балансі ЗАТ "РБМУ-7" станом на 01.01.2004 року.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити другий абзац резолютивної частини ухвали Господарського суду Черкаської області від 28.11.2013.

Також до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 28.11.2013.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно зі ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення (постанову) місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу - протягом п'яти з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

В статті 53 ГПК України встановлено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Так, ухвалу Господарського суду Черкаської області винесено 28.11.2013 та направлено сторонам у справі.

Всупереч нормам Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга була подана скаржником до місцевого господарського суду лише 13.09.2016, тобто з істотним порушенням строку передбаченого ч. 1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

В апеляційній скарзі скаржник просить визнати причину пропуску строку на апеляційне оскарження поважною та прийняти апеляційну скаргу до розгляду. При цьому, скаржник зазначає, що причиною пропуску строку стала необізнаність про оскаржувану ухвалу, оскільки наявність даної обставини йому стало відомо під час розгляду даної справи за заявою ліквідатора щодо зміни способу та порядку виконання оскаржуваної ухвали.

Втім, вказані доводи, викладені в клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження не підтверджені жодними доказами.

Відповідно до ст. 53 ГПК України відновлення пропущеного строку здійснюється господарським судом за наявності поважної причини його пропуску.

Виходячи зі змісту ст. 53 ГПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах). Відповідна позиція відображена в п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 ГПК України апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

Таким чином, апеляційний господарський суд приходить до висновку про те, що у скаржника не існувало жодних об'єктивно непереборних, що не залежали від його волевиявлення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, обставин для своєчасного вчинення такої процесуальної дії, як звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки скаржником не надано доказів існування поважних причин неподання у встановлені процесуальні строки апеляційної скарги.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає клопотання скаржника про поновлення процесуального строку не підтверджене належними доводами, у зв'язку з чим у його задоволенні належить відмовити.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

З огляду на вказану норму процесуального закону, апеляційну скаргу ОСОБА_2 належить не приймати до розгляду та повернути скаржнику.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 53, 86, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відхилити клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 28.11.2013 у справі № 04/5026/1941/2012.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 28.11.2013 у справі № 04/5026/1941/2012 повернути скаржнику.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді В.О. Пантелієнко

М.Л. Доманська