ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.09.2016 Справа №905/2347/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Кучерявої О.О.,

при секретарі судового засідання Соколовій С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів

до Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь

про стягнення 67002,35грн., з яких 62064,36грн. пені та 4937,99грн. 3% річних,

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довір. №101-4016 від 01.07.2016р.,

від відповідача: не зявився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Нікопольський завод феросплавів звернулось до господарського суду Донецької області з позовом Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь про стягнення пені 62064,36грн. та 3% річних у розмірі 4951,51грн.

Правовою підставою стягнення представник позивача під час розгляду справи вважає норми статей 193, 265 Господарського кодексу України, статті 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до договору поставки №161501/1506160 від 25.12.2015 відповідач взяв на себе зобовязання здійснити оплату за поставлений товар у строки, передбачені пунктом 3.4 договору.

У звязку із порушенням відповідачем погоджених сторонами строків оплати, позивачем на підставі пункту 7.6 договору нарахована пеня в розмірі 62064,36грн. Також, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано 3% річних в розмірі 4951,51грн

На підставі вищезазначеного просив задовольнити позовні вимоги.

22.08.2016 та 29.08.2016 на адресу суду представник відповідача надіслав відзиви на позовну заяву, в яких просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, а у разі задоволення позову, зменшити розмір на 80% суму штрафу; у випадку незгоди з позицією відповідача задовольнити клопотання про відстрочку виконання рішення до 30.09.2016. Відзиви та додані до них документи судом розглянуті та долучені до матеріалів справи.

Представник позивача у судове засідання з'явився, через канцелярію суду надав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача 67002,35грн., з яких 62064,36грн. пені та 4937,99грн. 3% річних.

Судом прийнято заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представнику позивача у судовому засіданні розяснені права та обовязки, передбачені статтями 20, 22, 78 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявив, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України

Вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та заперечення та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд,

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів" (Постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "АЗОВСТАЛЬ" (Покупець) укладений договір поставки № 161501/1506160 (надалі за текстом договір), за умовами якого, постачальник зобовязується поставити та передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити згідно пункту 3.4 договору феросплави (далі-товар), протягом строку з 01 січня 2016 року по 30 квітня 2016 року, на умовах, у кількості та строки, зазначені в специфікаціях до договору, що є невідємними його частинами.

Згідно копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 06.05.2016 №21917522 найменування відповідача - Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "АЗОВСТАЛЬ".

Договір вступає в силу з 01 січня 2016 року та діє до 01 липня 2016 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від виконання взятих на себе зобовязань за договором (пункт 8.6 договору).

Поставка товару за договором здійснювалась на умовах СРТ, залізнична станція Сартана Донецької з/д. Вантажоотримувач: ПАТ МК "АЗОВСТАЛЬ", 87500, м. Маріуполь, Донецької області, вул. Лепорського, 1, код 3168, Станція призначення: ст. Сартана Донецької з/д, код станції - 484809.

Датою поставки товару, при постачанні з/д транспортом, вважається дата штемпеля на залізничній накладній станції Вантажовідправника згідно пункту 2.1 Постачальник приймає на себе зобовязання з організації та оплаті транспортування та супроводу товару в путі його слідування. Постачальник несе ризик випадкової втрати та/або пошкодження товару до моменту прибуття товару на залізничну станцію Сартана Донецької з/д, що підтверджується штемпелем залізничної станції на залізничній накладній. Покупець зобовязаний протягом 2-х робочих днів з дати прибуття товару, направити факсимільним та/або електронним звязком, з подальшою відправкою курєрською поштою в адресу постачальника, засвідчену покупцем копію залізничної накладної зі штемпелем залізничної станції Сартана Донецької з/д (пункт 2.3 договору).

Усі умови, не обумовлені текстом даного договору, будуть розумітися у відповідності до умов Інкотермс-2000 (пункт 2.4 договору).

Відповідно до пункту 3.1 договору поставка товару здійснюється за цінами, які визначені у відповідності з умовами поставки, зазначені в специфікаціях та включають у себе усі збори та інші обовязкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, повязані з поставкою товару. Ціна на товар може бути змінена тільки за взаємною згодою сторін шляхом внесення змін до договору.

Формування ціни на товар, що підлягає поставці у відповідності до умов специфікації, проводиться на підставі даних міжнародного журналу CRU Bulk Ferroalloy Monitor. Підставою для формування ціни є spot ціна в доларах США на світових ринках феросплавів (WE spot, доларів за метричну тону) за місяць, що передує відвантаженню, на умовах СРТ з/д станція покупця, фракція 10-50мм; без упаковки навалом. Ціна на товар формується за формулою, передбаченою пунктами 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3, 3.1.4 договору.

Загальна вартість за договором визначається вартістю всіх Специфікацій (Додатків) до договору (пункт 3.10 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами до договору поставки №161501/1506160 від 25.12.2015 було підписано специфікації №1 від 25.12.2015, №2 від 25.12.2015, №3/600397 від 29.01.2015, №4/600399 від 29.01.2016, №5/600908 від 29.02.2016, №6/600909 від 29.02.2016, №7 від 30.03.2016 в яких узгоджено найменування товару, його якість, кількість, ціну реалізації, строки поставки, загальну суми по специфікації тощо.

В матеріалах справи містяться додаткові угоди до договору та специфікацій до нього.

Згідно із пунктом 3.4 договору покупець здійснює оплату поставленого товару шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника протягом 30-ти (тридцяти) банківських днів з дати поставки товару. Постачальник повідомляє покупця про дату поставки товару шляхом передачі електронним або факсимільним звязком наступних документів: рахунки постачальника, копії з/д квитанцій, сертифіката якості, у відповідності до пункту 3.9. договору.

Відповідно до пункту 3.9 договору постачальник шляхом факсимільного та/або електронного звязку передає покупцю протягом 3-х робочих днів з дати поставки товару рахунок на товар, що відвантажується, з послідуючим наданням оригіналів протягом 7 (семи) календарних днів з дати поставки товару та за наявністю підписаної обома сторонами Специфікації, наступні документи: рахунок постачальника; копію залізничної квитанції та/або накладної на відпуск товару; сертифікат якості; податкову накладну; сертифікат санітарно-гігієнічного висновку та сертифікат радіологічної безпеки (в передбачених законодавством випадках).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивачем поставлений товар відповідачу, що підтверджується:

- залізничною накладною №47960307. На підставі чого, позивачем складений та підписаний рахунок на оплату №205975 від 04.04.2016 на суму 1468243,20грн.;

- залізничною накладною №47960307. На підставі чого, позивачем складений та підписаний рахунок на оплату №205976 від 04.04.2016 на суму 1467135,94грн.;

- залізничною накладною №47960307. На підставі чого, позивачем складений та підписаний рахунок на оплату №205977 від 04.04.2016 на суму 1474886,83грн.;

- залізничною накладною №47960307. На підставі чого, позивачем складений та підписаний рахунок на оплату №205978 від 04.04.2016 на суму 1474886,83грн.;

- залізничною накладною №47960307. На підставі чого, позивачем складений та підписаний рахунок на оплату №205979 від 04.04.2016 на суму 1459385,03грн.;

- залізничною накладною №47960307. На підставі чого, позивачем складений та підписаний рахунок на оплату №205980 від 04.04.2016 на суму 1454955,94грн;

- залізничною накладною №47960307. На підставі чого, позивачем складений та підписаний рахунок на оплату №205981 від 04.04.2016 на суму 1475994,11грн;

- залізничною накладною №47960307. На підставі чого, позивачем складений та підписаний рахунок на оплату №205982 від 04.04.2016 на суму 1472672,29грн;

- залізничною накладною №47960307. На підставі чого, позивачем складений та підписаний рахунок на оплату №205983 від 04.04.2016 на суму 1468243,20грн;

- залізничною накладною №45229036. На підставі чого, позивачем складений та підписаний рахунок на оплату №206100 від 11.04.2016 на суму 1467135,94грн;

- залізничною накладною №45229036. На підставі чого, позивачем складений та підписаний рахунок на оплату №206103 від 11.04.2016 на суму 1481530,48грн.

Згідно із пунктом 3.7 договору датою платежу вважається дата зарахування коштів на рахунок постачальника.

Представником позивача надано в матеріали справи довідку ПАТ "Приватбанк", якою підтверджено оплату виставлений позивачем рахунків відповідачу.

З наданої довідки вбачається, що прострочення виконання зобовязання щодо оплати за поставлений товар станом:

на 23.05.2016 за рахунком №205975 від 04.04.2016 складає 3 дні;

на 24.05.2016 за рахунком №205976 від 04.04.2016 складає 4 дні;

на 24.05.2016 за рахунком №205977 від 04.04.2016 складає 4 дні;

на 24.05.2016 за рахунком №205978 від 04.04.2016 складає 4 дні;

на 24.05.2016 за рахунком №205979 від 04.04.2016 складає 4 дні;

на 24.05.2016 за рахунком №205980 від 04.04.2016 складає 4 дні;

на 24.05.2016 за рахунком №205981 від 04.04.2016 складає 4 дні;

на 24.05.2016 за рахунком №205982 від 04.04.2016 складає 4 дні;

на 24.05.2016 за рахунком №205983 від 04.04.2016 складає 4 дні;

на 30.05.2016 за рахунком №206100 від 11.04.2016 складає 3 дні;

на 30.05.2016 за рахунком №206103 від 11.04.2016 складає 3 дні.

Таким чином, відповідач оплатив за поставлений товар з порушенням строку, передбаченого пунктом 3.4 договору.

Жодних претензій щодо якості продукції при її прийманні чи недостачі документів відповідачем пред'явлено не було.

Відповідно до пункту 7.6 договору у випадку порушення покупцем строків оплати за поставлений товар, передбачених договором поставки, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідному періоді, за кожний день прострочення оплати.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Згідно із статтею 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором

Відповідно до пункту 4 статті 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Виходячи з того, що відповідач прострочив виконання зобовязання не сплатив за поставлений товар в обумовлений у договорі строк, що доведено матеріалами справи, відповідно до умов п.7.6 договору позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 62064,36грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог):

- за рахунком №205975 від 04.04.2016 за період з 20.05.2016 по 22.05.2016 у розмірі 4573,22грн.,

- за рахунком №205976 від 04.04.2016 за період з 20.05.2016 по 23.05.2016 у розмірі 6093,02грн.;

- за рахунком №205977 від 04.04.2016 за період з 20.05.2016 по 23.05.2016 у розмірі 6125,21грн.;

- за рахунком №205978 від 04.04.2016 за період з 20.05.2016 по 23.05.2016 у розмірі 6125,21грн.;

- за рахунком №205979 від 04.04.2016 за період з 20.05.2016 по 23.05.2016 у розмірі 6060,83грн.;

- за рахунком №205980 від 04.04.2016 за період з 20.05.2016 по 23.05.2016 у розмірі 6042,44грн.;

- за рахунком №205981 від 04.04.2016 за період з 20.05.2016 по 23.05.2016 у розмірі 6129,81грн.;

- за рахунком №205982 від 04.04.2016 за період з 20.05.2016 по 23.05.2016 у розмірі 6116,02грн.;

- за рахунком №205983 від 04.04.2016 за період з 20.05.2016 по 23.05.2016 у розмірі 6067,62грн.;

- за рахунком №206100 від 11.04.2016 за період з 27.05.2016 по 29.05.2016 у розмірі 4329,25грн.;

- за рахунком №206103 від 11.04.2016 за період з 27.05.2016 по 29.05.2016 у розмірі 4371,73грн.

Перевіривши арифметичний розрахунок пені суд визнає його арифметично вірним, проте позивач не вірно зазначив загальну суму пені, а саме замість 62034,36грн. зазначив 62064,36грн.

Проте, визнаючи правомірність нарахування штрафних санкцій, які заявлені до стягнення та клопотання відповідача щодо зменшення розміру штрафу на 80% суд зазначає наступне.

В силу пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

В обґрунтування наданого клопотання про зменшення суми штрафних санкцій відповідач посилається на скрутне фінансове становище, зважаючи на особливості здійснення господарської діяльності на території проведення АТО.

Проаналізувавши встановлені судом фактичні обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності суд дійшов висновку про можливість зменшити розмір штрафних санкцій, які підлягають стягненню з останнього, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26 грудня 2011року вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Відповідно до статті 233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розмір неустойки, що стягується з боржника за порушення зобовязання, якщо розмір неустойки значно перебільшує розмір збитків. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

З огляду на вищевикладене, якщо порушення зобовязання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого субєкта, та враховуючи фінансове становище боржника суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, з огляду на те, що рішення суду ґрунтується на принципах законності та справедливості, користуючись правами, наданими суду статтею 83 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до положень статті 233 Господарського кодексу України та статті 551 Цивільного кодексу України, враховуючи ступінь виконання відповідачем зобовязань за договором, незначності прострочення виконання, відсутність доказів понесення збитків позивачем, суд вважає можливим зменшити суму штрафних санкцій, яка підлягає стягненню з відповідача, а саме розмір пені з 62034,36грн. до 35000грн.

Стосовно позовних вимог про стягнення 3% річних в розмірі 4937,99грн. необхідно зазначити наступне.

Згідно із частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на що, позивач нарахував 3% річних в розмірі 4937,99грн.:

- за рахунком №205975 від 04.04.2016 за період з 20.05.2016 по 22.05.2016 у розмірі 361,04грн.,

- за рахунком №205976 від 04.04.2016 за період з 20.05.2016 по 23.05.2016 у розмірі 481,03грн.;

- за рахунком №205977 від 04.04.2016 за період з 20.05.2016 по 23.05.2016 у розмірі 483,57грн.;

- за рахунком №205978 від 04.04.2016 за період з 20.05.2016 по 23.05.2016 у розмірі 483,57грн.;

- за рахунком №205979 від 04.04.2016 за період з 20.05.2016 по 23.05.2016 у розмірі 478,49грн.;

- за рахунком №205980 від 04.04.2016 за період з 20.05.2016 по 23.05.2016 у розмірі 477,04грн.;

- за рахунком №205981 від 04.04.2016 за період з 20.05.2016 по 23.05.2016 у розмірі 483,93грн.;

- за рахунком №205982 від 04.04.2016 за період з 20.05.2016 по 23.05.2016 у розмірі 482,84грн.;

- за рахунком №205983 від 04.04.2016 за період з 20.05.2016 по 23.05.2016 у розмірі 481,40грн.;

- за рахунком №206100 від 11.04.2016 за період з 27.05.2016 по 29.05.2016 у розмірі 360,77грн.;

- за рахунком №206103 від 11.04.2016 за період з 27.05.2016 по 29.05.2016 у розмірі 364,31грн.

При розрахунку суду, розмір 3% річних є більшим, ніж заявлено до стягнення позивачем.

Відповідно до вимог пункту 2 статі 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійним вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач під час судового розгляду та його представник у судовому засіданні наполягав на заявлених вимогах з підстав, зазначених у позовній заяві та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Заяв та клопотань іншого змісту суду не подавалось та представником не заявлялось.

За таких обставин, господарський суд при винесенні рішення обмежений розміром позовних вимог, визначеним позивачем.

Таким чином, стягненню на користь позивача підлягає сума 3% річних у розмірі 4937,99грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Матеріали справи належних доказів в спростування доводів позивача не містять, відповідачем таких до суду не надано. За таких обставин та враховуючи, що відповідач свої зобовязання з оплати товару в строки, передбачені договором, не виконав, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення до 30.09.2016 не підлягає задоволенню з огляду на не доведення останнім доцільності відстрочення виконання рішення суду на вказаний термін та її сприяння погашенню заборгованості перед позивачем в повному обсязі.

У відповідності до статті 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Керуючись ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів до Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь про стягнення 67002,35грн., з яких 62064,36грн. пені та 4937,99грн. 3% річних, - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310, ) 35000грн. пеню та 4937,99грн. 3% річних, витрати зі сплати судового збору в сумі 1378грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні 15 вересня 2016 року проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 19 вересня 2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя О.О. Кучерява