РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2016Справа №910/16447/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Савин продукт»

До товариства з обмеженою відповідальністю «Ростікс Україна»

Про стягнення 4160,75 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Буріма С.І. (за дов.)

від відповідача не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Савин продукт» до товариства з обмеженою відповідальністю «Ростікс Україна» про стягнення 4160,75 грн. за договором поставки № 24/06/14 від 24.06.2014, з яких: 2349,56 грн. боргу, 164,96 грн. 3% річних, 1646,23 грн. інфляційних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності оплати поставленого позивачем товару.

Суд своєю ухвалою від 09.09.2016 порушив провадження у справі № 910/16447/16, розгляд останньої призначив на 26.09.2016.

Відповідач відзиву на позов не подав, явку представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив. Про день та час судового засідання був повідомлений належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

24.06.2014 товариство з обмеженою відповідальністю «Савин продукт» (постачальник) та товариство з обмеженою відповідальністю «Ростікс Україна» (покупець) уклали договір поставки № 24/06/14 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується поставляти і передавати у власність покупця товар, а покупець - приймати та оплачувати його вартість на умовах даного Договору.

Розрахунок за товар здійснюється не пізніше 14 календарних днів з моменту поставки товару (п. 6.1 Договору).

Позивач поставив, а відповідач отримав товар на загальну суму 3349,56 грн. за видатковими накладними № РН-0000458 від 27.06.2014, № РН-0000459 від 27.06.2014, № РН-0000506 від 11.07.2014, № РН-0000507 від 11.07.2014.

Відповідач сплатив з товар частково, внаслідок чого у відповідача утворився борг на суму 2349,56 грн..

Станом на день розгляду справи в суді відповідач 2349,56 грн. боргу не сплатив.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 2349,56 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, з відповідача підлягає стягненню 1646,23 грн. інфляційних та 164,96 грн. трьох процентів річних з 11.07.2014 по 31.08.2016.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ростікс Україна» (вул. Урлівська, 11/44, м. Київ, 02081, код 38474055) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Савин продукт» (вул. Механізаторів, 19, село Савин, Козелецький район, Чернігівська область, 17072, код 37792346) 2349,56 грн. боргу, 164,96 грн. 3% річних, 1646,23 грн. інфляційних, 1378,00 грн. судового збору.

Рішення підписано 30.09.2016.

Суддя С. А. Ковтун