ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2016 р.Справа № 916/685/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мишкіної М.А.

суддів Будішевської Л.О., Таран С.В.

при секретарі судового засідання Шитря О.М.

за участю представників сторін:

від ТОВ «ПАНСТРОЙ» - ОСОБА_1 за довіреністю;

від ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЧОРНОМОРЄ ПЛЮС» - ОСОБА_2 за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАНСТРОЙ»

на рішення господарського суду Одеської області від 24 червня 2016 року

по справі №916/685/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАНСТРОЙ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЧОРНОМОРЄ ПЛЮС»

про розірвання договору

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 29.09.16р. згідно ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

23.03.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАНСТРОЙ» (надалі позивач, ТОВ «Панстрой») звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЧОРНОМОРЄ ПЛЮС» (надалі відповідач, ТОВ «БК «Чорноморє плюс»), в якому просило суд розірвати договір №01-08/14 на надання послуг вантажопідйомним баштовим краном від 01.08.2013р., укладений між ним та відповідачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі укладеного між сторонами договору № 01-08/14 на надання послуг вантажопідйомним баштовим краном від 01.08.2013р., позивач надав відповідачу послуги вантажопідйомним баштовим краном на загальну суму 146666,75грн. При цьому, відповідачем надані послуги оплачені повністю не були, що стало підставою для звернення ТОВ «Панстрой» до суду з позовом про стягнення з ТОВ «БК «Чорноморє плюс» 121333,41грн. заборгованості. Рішенням господарського суду Одеської області від 17.02.2016р. по справі №916/4117/15 позов задоволено частково: стягнуто з ТОВ «БК «Чорноморє плюс» на користь ТОВ «Панстрой» 57333,41грн. заборгованості, в решті позову відмовлено. Відповідач відмовляється сплачувати заборгованість, не приймає та відмовляється підписувати акти здачі приймання робіт, робить самостійні спроби використовувати кран без погодження з позивачем та відмовляється повернути техніку, що і зумовило звернення ТОВ «Панстрой» до суду з позовом.

З посиланням на норми ст.ст.509,526, 530(ч.1), 538, 629 ЦК України, ч.1ст.193 ГК України ТОВ «Панстрой» просило суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

21.06.2016р. позивач подав суду першої інстанції заяву про уточнення позовних вимог, в якій ТОВ «Панстрой» зазначило, що відповідно до Наказу Головного управління Держпраці в Одеській області від 18.03.2016р. №278 проведена планова перевірка ТОВ «Панстрой» щодо вантажного крану на предмет дотримання вимог законодавства та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки. Під час перевірки були виявлені порушення нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, які створюють загрозу життю та здоровю людей і зумовлюють повне або часткове зупинення виконання робіт, про що складено відповідний акт перевірки Головного управління Держпраці в Одеській області за №297 від 07.04.2016р. 03.06.2016р. позивач направив ТОВ «БК «Чорноморє плюс» лист повідомлення, відповідно до якого просив провести повну зупинку експлуатації вантажопідйомного баштового крану та повернути його ТОВ «Панстрой, проте лист залишений відповідачем без реагування. Таким чином, відповідно до п. 2.1.9 договору ТОВ «Панстрой» позбавлене можливості виконувати свої зобовязання перед відповідачем, відповідач використовує кран самостійно без будь-яких дозвільних документів на виконання робіт, відмовляється повертати техніку та сплачувати платежі, що є підставою для розірвання договору № 01-08/14 від 01.08.2013р. згідно ст.907 ЦК України.

24.06.2016р. ТОВ «БК «Чорноморє плюс» подало суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому просило відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Рішенням господарського суду Одеської області від 24.06.2016р. (головуючий суддя Мостепаненко Ю.І., судді Цісельський О.В., Желєзна С.П.) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано посиланням на норми ст.ст.509,11, ч.1 ст.626, ст.ст.628,629, 525, 526, 901, 907, 651, ч.2 ст.22 ЦК України, с.175, ч.1 ст.193 ГК України, та вмотивовано тим, що в якості доказів наявності заборгованості відповідача перед позивачем за договором №01-08/14 від 01.08.2013р. позивач посилається на акти виконаних робіт №30 від 30.04.2015р. на суму 16000грн.; №44 від 29.05.2015р. на суму 16000грн.; №75 від 31.07.2015р. на суму 16000грн.; №79 від 31.08.2015р. на суму 16000грн. Разом з цим, рішенням господарського суду Одеської області від 17.02.2016р. по справі №916/4117/15 частково задоволено позов ТОВ «Панстрой» та стягнуто з ТОВ «БК «Чорноморє плюс» на користь ПОВ «Панстрой» 57333,41 грн. заборгованості за договором №01-08/14 про надання послуг вантажопідйомним баштовим краном від 01.08.2013р., 860 грн. судового збору, в решті позову відмовлено. При цьому, в рамках справи № 916/4117/15 встановлено факт надання позивачем відповідачу послуг за договором №01-08/14 від 01.08.2013р., в підтвердження чого сторонами складено та підписано акти виконаних робіт на загальну суму 82666,75грн., а саме: №9 від 29.08.2014р., № 22 від 30.09.2014р., № 35 від 31.10.2014р., № 43 від 28.11.2014р., № 24 від 31.03.2015р. та № 25 від 31.03.2015р., також встановлено, що позивачем не доведено факту надання послуг відповідачу за актами виконаних робіт №30 від 30.04.2015р., №44 від 29.05.2015р., № 75 від 31.07.2015р. та № 79 від 31.08.2015р. Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки факт ненадання позивачем відповідачу послуг за договором №01-08/14 від 01.08.2013р. за актами виконаних робіт №30 від 30.04.2015р., №44 від 29.05.2015р., №75 від 31.07.2015р. та №79 від 31.08.2015р. встановлено рішенням господарського суду Одеської області від 17.02.2016р. по справі №916/4117/15, безпідставним є посилання позивача на істотне порушення відповідачем договору, яке полягає у несплаті за надані послуги згідно перелічених актів виконаних робіт. Посилання позивача на неможливість виконання вимог п. 2.1.9 договору також не може вважатись істотним порушенням відповідачем вимог договору, оскільки зазначеним пунктом договору сторонами визначений обов`язок виконавця позивача дотримуватись норм чинного законодавства при наданні послуг. Доказів використання відповідачем крану без дозвільних документів на виконання робіт позивачем також суду не надано. Таким чином позивачем не надано суду доказів істотного порушення відповідачем договору, отже позовні вимоги про розірвання договору №01-08/14 від 01.08.2013р. не підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду від 24.06.2016р., ТОВ «Панстрой» звернулося до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального, недотриманням норм процесуального права та підлягає скасуванню з наступних підстав:

- виходячи з системного аналізу ст.651 ЦК України розірвання договору можливе на вимогу однієї із сторін в разі такого невиконання своїх обовязків другою стороною, що є істотним, тобто, завдає іншій стороні такої шкоди, яка унеможливлює та/або значною мірою перешкоджає досягненню нею цілей договору. Рішенням господарського суду Одеської області від 17.02.2016р. по справі №916/4117/15 підтверджується факт порушення відповідачем істотних умов договору;

- суд першої інстанції вважає безпідставним посилання позивача на істотні порушення відповідачем договору, яке полягає у несплаті за надані послуги, посилаючись лише на недоведеність позивачем факту надання послуг відповідачу за актами виконаних робіт №30 від 30.04.2015р., № 44 від 29.05.2015р., № 75 від 31.07.2015р. та № 79 від 31.08.2015. Проте дане судження суду є хибним та не повинно впливати на обґрунтованість прийнятого рішення, оскільки рішення господарського суду Одеської області від 17.02. 2016р. по справі № 916/4117/15 встановило факт заборгованості;

- суд необґрунтовано вказує, що посилання позивача на неможливість виконання вимоги п.2.1.9. договору не може вважатись істотним порушенням відповідачем вимог договору, оскільки зазначеним пунктом договору сторонами визначений обовязок виконавця позивача дотримуватись норм чинного законодавства при наданні послуг, що також не відповідає дійсності. Між тим, позивач у заяві про уточнення позовних вимог зазначає, що саме він, не з його вини, не може виконувати вимоги п.2.1.9. договору;

- не звертаючи увагу на письмове звернення про зупинку експлуатації та повернення крану позивачу, на теперішній час відповідач продовжує використовувати кран самостійно без будь-яких дозвільних документів на виконання робіт за технічних умов, які створюють загрозу життю та здоровю людей і зумовлюють повне або часткове зупинення виконання робіт . Відповідні дії відповідача є підставою для притягнення позивача до відповідальності з боку Головного управління Держпраці за невиконання приписів згідно з актом перевірки.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 18.07.2016р. прийнято апеляційну скаргу ТОВ «Панстрой» до провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

13.09.2016р. відповідач подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскарженого рішення.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного розгляду, що 01.08.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Панстрой» (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Чорноморє плюс» (Замовник) укладено договір №01-08/14 про надання послуг вантажопідйомним баштовим краном (надалі Договір №01-08/14), відповідно до умов якого Виконавець зобовязується надати Замовнику вантажопідйомний баштовий кран КБ 403 В зав.№174, рег.№11675 у робочому стані для виконання будівельних робіт, а також виконувати супутні роботи, а Замовник зобовязується своєчасно оплачувати Виконавцю вартість робіт в порядку та на умовах, передбачених договором (п.1.1 Договору №01-08/14).

Відповідно до п.1.2, 1.3 Договору №01-08/14 місце виконання Виконавцем робіт розташоване за адресою: м.Одеса, вул.Іллічівська, 42. Кран монтується, нарощується, демонтується, управляється, обслуговується та ремонтується технічним персоналом Виконавця.

Згідно із п.2.1.9 Договору 01-08/14 Виконавець приймає на себе обов`язок при виконанні умов даного договору дотримуватись вимог НПАОП 0.00-1.03-07 Правил улаштування та безпечної експлуатації вантажопідйомних кранів, затверджених Наказом Державного комітету України по промислової безпеці, охорони праці та гірського нагляду від 08.06.2007р. № 132, НПАОП 0.00-5.05-95 Типової інструкції безпечному веденню робіт для крановиків (машиністів) башених кранів, затвердженої Наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці № 175 від 14.11.1995р., НПАОП 0.00-5.07-94 Типової інструкції для осіб, відповідальних за утримання вантажопідйомних кранів в справному стані, затвердженої Наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці №107 від 20.10.1994р.

Замовник зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати базові та додаткові роботи Виконавця, в т.ч. вартість робіт щодо перевезення, монтажу, кріпленню, нарощуванню та демонтажу крану відповідно до умов договору (п. 2.2.13 Договору 01-08/14).

Відповідно до п.3.1. договору розрахунки між сторонами здійснюються по узгодженим цінам за виконані роботи, які визначені даним договором. Договірна ціна є динамічною та може змінюватись по узгодженню сторін. Вартість одного календарного місяця роботи крану складає 16000,00грн. (без урахування заробітної плати крановика).

Згідно із п.3.6 Договору №01-08/14 в підтвердження факту виконання робіт Виконавець готує та надає Замовнику змінні рапорти, підписані Замовником і складені на їх підставі акти виконаних робіт, які є невідємною частиною договору.

Оплата виконаних робіт здійснюється Замовником протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання актів виконаних робіт за договором, які є невідємною частиною договору (п 3.7. Договору №01-08/14).

Згідно із п.4.7 Договору №01-08/14 у випадку необґрунтованого порушення Замовником умов оплати виконаних робіт Виконавець має право призупинити роботу крану до моменту погашення заборгованості, при цьому до Виконавця не застосовуються штрафні санкції, передбачені даним договором.

Відповідно до п. 5.1 Договору №01-08/14, договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання зобовязань за договором. Строк дії договору може бути продовжений за згодою сторін.

Згідно із п. 5.2 Договору №01-08/14 Замовник має право достроково розірвати договір, направивши письмове повідомлення Виконавцю за 30 днів до дати початку виконання робіт по демонтажу крана.

Відповідно до п.5.3 Договору №01-08/14, договір припиняється: по закінченню строку дії; повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань; за згодою сторін; по іншим обставинам, передбаченим даним договором.

Як вбачається з копії паспорту крана (а.с.91-94), надання послуг яким є предметом Договору №01-08/14, наразі кран 1989р.в. має реєстраційний номер 13089, його назву зазначено як «КБ-403А».

Позивач зазначає, що повністю виконав прийняті на себе зобовязання в частині надання відповідачу послуг за договором № 01-08/14 від 01.08.2013р. на загальну суму 146666,75грн., що підтверджується актами виконаних робіт:

- №9 від 29.08.2014р. на суму 15 333,34 грн.;

- №22 від 30.09.2014р. на суму 16 000,00 грн.;

- №35 від 31.10.2014р. на суму 14 000,00 грн.;

- №43 від 28.11.2014р. на суму 15 333,41 грн.;

- №24 від 31.03.2015р. на суму 6 000,00 грн.;

- №25 від 31.03.2015р. на суму 16 000,00 грн.;

- №30 від 30.04.2015р. на суму 16 000,00 грн.;

- №44 від 29.05.2015р. на суму 16 000,00 грн.;

- №75 від 31.07.2015р. на суму 16 000,00грн.;

- №79 від 31.08.2015р. на суму 16 000,00грн.

Позивач також зазначає, що ТОВ «БК «Чорноморє плюс» за надані послуги розрахувалося частково, у сумі 25333,34грн., у звязку з чим у відповідача виникла заборгованість за договором №01-08/14 від 01.08.2013р. у сумі 121333,41грн., що стало підставою для звернення ТОВ «Панстрой» до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з ТОВ «БК» Чорноморє плюс» 121333,41грн. заборгованості за договором №01-08/14 про надання послуг вантажопідйомним баштовим краном від 01.08.2013р.

Рішенням господарського суду Одеської області від 17.02.2016р. по справі №916/4117/15 позов ТОВ «Панстрой» задоволено частково: стягнуто з ТОВ «БК «Чорноморє плюс» на користь ТОВ «Панстрой» 57 333,41грн. заборгованості, 860 грн. судового збору, в решті позову відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Наказу Головного управління Держпраці в Одеській області від 18.03.2016р. №278 проведена планова перевірка ТОВ «Панстрой» (в частині «вантажопідіймальні крани») на предмет дотримання вимог законодавства та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, за наслідками якої був складений ОСОБА_1 перевірки субєкта господарювання (виробничого обєкта) №297 від 07.04.2016р. Під час проведення перевірки діяльності ТОВ «Панстрой» були виявлені порушення нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, які створюють загрозу життю та здоровю людей і зумовлюють повне або часткове зупинення виконання робіт, про що визначено в акті перевірки Головного управління Держпраці в Одеській області за № 297 від 07.04.2016р.:

- відсутній дозвіл спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з промислової безпеки та охорони праці на експлуатацію вантажопідіймальних кранів, а саме: вантажопідіймальний кран КБ-403А, зав. №174, реєстр.№13098, 1989 р.в.;

- минув розрахунковий термін служби кран КБ-403А, зав. №174, реєстр.№13098, 1989 р.в.- технічне діагностування та позачерговий повний технічний огляд кранів, силами спеціалізованої організації, не проведено;

- на вантажопідіймальному крані КБ-403А, зав.№174, реєстр.№13098,1988р.в. розміщена

табличка з старим реєстраційним номером (№11675);

- відсутній план роботи ИТР по нагляду за вантажопідйомними кранами;

- ИТР по нагляду не проводить періодичні обстеження кранів, знімних вантажозахватних

пристосувань і тари відповідно до затвердженого власника графіком;

- результати оглядів знімних вантажозахватних пристосувань і тари не заносяться в журнал;

- відповідальний за зміст вантажопідйомних кранів в справному стані, не забезпечує ведення журналу періодичних оглядів кранів;

- не забезпечена можливість періодичного випробування точно зваженим вантажем обмежувачів вантажопідйомності стрілових кранів. Не встановлені терміни перевірки ОГП кранів.

В ОСОБА_1 планової перевірки вказується, що кран КБ-403А, заводський №174, реєстраційний №13098 знаходиться на будівельному майданчику ЖК «Нова Європа» за адресою:с.Іллічівка, Комінтернівського району Одеської області, на момент перевірки в башті крану знаходиться людина.

Відповідно до листа ГУ Держпраці в Одеській області від 21.10.2015р. (а.с.32) кран КБ-403, реєстраційний №13098, заводський №174 зареєстрований за приватним власником ОСОБА_3 (лист за запитом ФОП ОСОБА_3П.).

03.06.2016р. ТОВ «Панстрой» направило ТОВ «БК «Чорноморє плюс» лист повідомлення, в якому зазначило, що кран знаходиться в експлуатації відповідача та просило провести зупинку експлуатації крану та повернути його ТОВ «Панстрой» для виконання вимог Головного управління Держпраці в Одеській області.

У відповідь на вищезазначений лист ТОВ «БК «Чорноморє плюс» надіслало позивачу лист № 56 від 17.06.2016р. в якому зазначило, що підприємству незрозуміло з яких підстав позивач вважає, що кран знаходиться саме у відповідача.

В обґрунтування своїх вимог про розірвання договору №01-08/14 про надання послуг вантажопідйомним баштовим краном від 01.08.2013р. позивач посилається на істотні порушення відповідачем вимог договору, а саме на те, що відповідач використовує кран самостійно без будь-яких дозвільних документів на виконання робіт, відмовляється повернути техніку та сплачувати платежі, порушує нормативно-правові акти з охорони праці та промислової безпеки, що встановлено в акті перевірки Головного управління Держпраці в Одеській області за № 297 від 07.04.2016р., з огляду на що відповідно до п. 2.1.9 договору позивач не має можливості виконувати свої зобовязання за договором (надавати послуги відповідачу).

Місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову з огляду наступного.

Відповідно до ч.1 ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно із ч.1 ст.628, ст.629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно із ч.1 ст.193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 526, 525 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Предметом спору по даній справі є розірвання договору про надання послуг вантажопідйомним баштовим краном №01-08/14 від 01.08.2013р., укладеного між ТОВ «Панстрой» та ТОВ «БК «Чорноморє плюс», відповідно до умов якого позивач зобовязався надати відповідачу вантажопідйомний баштовий кран КБ 403 В зав. №174, рег.№11675 у робочому стані для виконання будівельних робіт, а також виконувати супутні роботи, а відповідач зобовязався своєчасно оплачувати позивачу вартість робіт в порядку та на умовах, передбачених договором.

Згідно із ч. ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобовязаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобовязаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою терміну «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за обєктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як субєктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотності порушення договору у законі зазначається термін «шкода», який слід тлумачити з урахуванням ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України, а істотний негативний вплив на інтереси потерпілої сторони визначається виходячи з розміру завданої порушенням шкоди, який не дозволяє цій стороні отримати очікуване при укладенні договору.

Отже необхідно встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, а її розмір не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення.

Місцевий господарський суд правомірно вказав в оскаржуваному рішенні, що виходячи з системного аналізу зазначених норм, розірвання договору можливе на вимогу однієї із сторін в разі такого невиконання своїх обовязків другою стороною, що є істотним, тобто, завдає іншій стороні такої шкоди, яка унеможливлює та/або значної мірою перешкоджає досягненню нею цілей договору.

В якості доказів на підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог (в частині несплати відповідачем коштів за надані позивачем послуги) ТОВ «Панстрой» під час розгляду справи в суді першої інстанції надано копії наступних актів виконаних робіт - №9 від 29.08.2014р. на суму 15333,34 грн.; №22 від 30.09.2014р. на суму 16000грн.; №35 від 31.10.2014р. на суму 14000грн.; №43 від 28.11.2014р. на суму 15333,41грн.; №24 від 31.03.2015р. на суму 6000грн.; №25 від 31.03.2015р. на суму 16000грн.; №30 від 30.04.2015р. на суму 16000грн.; №44 від 29.05.2015р. на суму 16000грн.; №75 від 31.07.2015р. на суму 16000грн.; №79 від 31.08.2015р. на суму 16000грн.

Разом з цим, рішенням господарського суду Одеської області від 17.02.2016р. по справі № 916/4117/15 частково задоволено позов ТОВ «Панстрой» до ТОВ «БК «Чорноморє плюс» - стягнуто з останнього на користь ТОВ «Панстрой» 57333,41грн. заборгованості за договором №01-08/14 про надання послуг вантажопідйомним баштовим краном від 01.08.2013р., 860 грн. судового збору, в решті позову відмовлено.

При розгляді справи №916/4117/15 господарським судом Одеської області встановлено факт надання позивачем відповідачу послуг за договором №01-08/14 від 01.08.2013р., в підтвердження чого сторонами складено та підписано акти виконаних робіт на загальну суму 82666,75грн., а саме: №9 від 29.08.2014р., №22 від 30.09.2014р., №35 від 31.10.2014р., №43 від 28.11.2014р., №24 від 31.03.2015р. та №25 від 31.03.2015р., а також встановлено, що ТОВ «Панстрой» не доведено факту надання послуг ТОВ «БК «Чорноморє плюс» за актами виконаних робіт №30 від 30.04.2015р., №44 від 29.05.2015р., №75 від 31.07.2015р. та №79 від 31.08.2015р.

Рішення по справі №916/4117/15 оскаржено не було та набрало законної сили 04.03.2016р.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач обґрунтовує істотне порушення договору відповідачем в сенсі невиконання ним обовязку оплачувати надані послуги своєчасно та в повному обсязі, при цьому, більша частина наданих послуг дійсно не була повністю оплаченою, що встановлено рішенням в господарській справі, а решта - визнана судом недоведеною щодо факту надання послуг (в частині актів №30 від 30.04.2015р., №44 від 29.05.2015р., №75 від 31.07.2015р. та №79 від 31.08.2015р.) на загальну суму 64000грн.

Отже на момент звернення до суду з позовом в даній справі фактично йдеться про невиконання зобовязань за договором від 01.08.2013р. по оплаті наданих позивачем послуг, щодо яких існує судове рішення про стягнення вартості цих послуг, тобто ТОВ «Панстрой» використало своє право на судовий захист від порушення договірних зобовязань, звернувшись з позовом про примусове виконання в натурі обовязку оплатити послуги згідно п.5 ч.2 ст.16 ЦК України.

Вимагаючи застосувати правові наслідки порушення зобовязання у вигляді розірвання договору згідно ч.2 ст.651 ЦК України, та на підставі п.1 ч.1 ст.611 ЦК України, позивач не довів, що допущене порушення дійсно є істотним та суд обґрунтовано відхилив мотиви позивача як підставу для розірвання договору.

Також місцевий господарський суд правомірно не взяв до уваги посилання позивача на порушення відповідачем нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, що встановлено в акті перевірки Головного управління Держпраці в Одеській області за № 297 від 07.04.2016р., оскільки вищезазначений ОСОБА_1 складено щодо перевірки суб`єкта господарювання ТОВ «Панстрой», в частині «вантажопідіймальні крани», та зазначені порушення встановлено саме відносно ТОВ «Панстрой», а не ТОВ «БК «Чорноморє плюс».

Неможливість виконання ТОВ «Панстрой» вимог п.2.1.9 Договору 01-08/14 (на яку посилається позивач як на підставу задоволення його позовних вимог) не свідчить про істотне порушення ТОВом ««БК «Чорноморє плюс»» вимог договору, оскільки цим пунктом договору сторонами визначений обов`язок Виконавця ТОВ «Панстрой» дотримуватись вимог НПАОП 0.00-1.03-07 Правил улаштування та безпечної експлуатації вантажопідйомних кранів, затверджених Наказом Державного комітету України по промислової безпеці, охорони праці та гірського нагляду від 08.06.2007р. № 132, НПАОП 0.00-5.05-95Типової інструкції безпечному веденню робіт для крановиків (машиністів) башених кранів, затвердженої Наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці № 175 від 14.11.1995р., НПАОП 0.00-5.07-94 Типової інструкції для осіб, відповідальних за утримання вантажопідйомних кранів в справному стані, затвердженої Наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці №107 від 20.10.1994р.

Отже місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не надано доказів істотного порушення ТОВом «БК «Чорноморє плюс» Договору №01-08/14 та правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог ТОВ «Панстрой» у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Панстрой» колегія суддів відхиляє з огляду наступного.

У своїй апеляційній скарзі ТОВ «Панстрой» зазначає, що на теперішній час відповідач продовжує використовувати кран самостійно без будь-яких дозвільних документів на виконання робіт за технічних умов, які створюють загрозу життю та здоровю людей і зумовлюють повне або часткове зупинення виконання робіт.

Відповідно до ст.ст.32-34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обовязковим.

ТОВ «Панстрой» ані під час справи в суді першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду справи не надало суду належних та допустимих обставин на підтвердження тієї обставини, що відповідач на теперішній час продовжує використовувати кран самостійно, більш того, в матеріалах справи міститься лист ТОВ «БК «Чорноморє плюс» №56 від 17.08.2016р. на імя ТОВ «Панстрой», в якому відповідач категорично не визнає факт знаходження у нього вантажопідйомного крану та просить позивача, крім іншого, надати йому копію договору, який підтверджує знаходження крану у ТОВ «БК «Чорноморє плюс» та копію акту прийому передачі зазначеного крану.

Натомість матеріали справи свідчать, що в момент перевірки позивача кран перебував на будівельному майданчику ЖК «Нова Європа» за адресою іншою, ніж зазначена в договорі від 01.08.2013р. як місце надання ТОВ «Панстрой» послуг вантажопідйомним краном, при цьому ОСОБА_1 перевірки від 07.04.2016р. не містить будь-яких згадувань чи застережень щодо перебування крану у фактичному володінні та/або користуванні ТОВ «Будівельна компанія «Чорноморє плюс».

Апеляційний господарський суд також не бере до уваги доводи щодо необхідності виконання вимог ГУ Держпраці в Одеській області, оскільки ОСОБА_1 перевірки у відповідних графах не містить даних щодо попередження конкретної посадової особи позивача про необхідність негайного зупинення робіт (а.с.75, розділ VI ОСОБА_1).

Слід також зазначити, що неможливість повернення крану позивачу як аргумент на користь його позовних вимог є неспроможним, адже умовами договору не формалізований порядок як надання крану у володіння відповідача, так і його повернення позивачу будь-яким способом, у тому числі шляхом складання відповідних актів приймання-передачі.

Колегія суддів зазначає, що майже усі доводи апеляційної скарги ТОВ «Панстрой» зводяться до мотивів, зазначених позивачем у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог під час розгляду справи в суді першої інстанції, не свідчать про неправильність висновку про відмову у позові місцевого господарського суду та підставою для скасування рішення слугувати не спроможні.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду Одеської області від 24.06.2016р. відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства, зміні або скасуванню не підлягає, а відтак, залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103,105 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 24.06.2016р. у справі №916/685/16 залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписаний 03.10.2016р.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Будішевська Л.О.

Суддя Таран С.В.