ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2016 р. Справа № 914/3831/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Дубник О.П.

суддів Матущака О.І.

ОСОБА_1

при секретарі Кострик К.І.

розглянув апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства (далі - ЛКП) Старий Львів вих.№ 209 від 29.02.2016 р. (вх. № 01-05/1405/16 від 22.03.2016 року)

на рішення Господарського суду Львівської області від 13.01.2016 р.

у справі № 914/3831/15 (суддя Пазичев В.М.)

за позовом: ЛКП Старий Львів, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_2, м. Львів

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, м. Львів

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

про стягнення боргу в розмірі 40 680,74 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 представник (довіреність № 728 від 06.09.2016 року);

від відповідача: не зявився (належно повідомлений);

від третьої особи-1: не зявився (належно повідомлений);

від третьої особи-2 :не зявився (належно повідомлений).

Судом розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України).

Відводів складу суду в порядку ст.20 ГПК України не заявлялось.

Заяв про технічну фіксацію судового процесу від учасників судового процесу не надходило, у звязку з чим хід судового засідання фіксується у протоколі.

Причини зміни колегії суддів зазначені в протоколах автоматичної зміни складу суду, які знаходяться в справі. Зокрема, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 11.07.2016р. до складу колегії входять: головуючий суддя Дубник О.П., судді: Матущак О.І., Скрипчук О.С.

В разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений п. 3 ч. 4 ст. 48 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2016р. N 2453-VI принцип незмінності судді, слід починати з початку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строків вирішення спору.

Новим складом суду розпочато розгляд справи спочатку і завершено прийняттям постанови.

Причини відкладення розгляду справи викладено у відповідних ухвалах суду. Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 06.09.2016р. продовжено строк розгляду спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 13.09.2016р.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, про що свідчать повідомлення про вручення процесуальних документів суду від 24.03.2016р., копії списків згрупованих поштових відправлень від 13.05.2016р., 03.06.2016р., 01.07.2016р, 15.07.2016р., 08.09.2016р., поштові конверти з довідкою про причини повернення: «за не запитом», «за закінченням терміну зберігання», які підтверджують надіслання ухвал суду на адресу відповідача, повідомленою суду стороною, та вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Треті особи належним чином повідомлені про розгляд справи, про що свідчить копія списку згрупованих поштових відправлень від 08.09.2016р.

Згідно абз. 3 п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 (із змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 13.01.2016 р. у даній справі (суддя Пазичев В.М.) в задоволенні позовних вимог ЛКП Старий Львів до відповідача ФОП ОСОБА_2 за участю - третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки; третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради про стягнення боргу в розмірі 40 680,74 грн., що складають експлуатаційні витрати на утримання будинку та прибудинкової території, відмовлено.

Судом зроблено висновок про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів доведення до відповідача величини експлуатаційних витрат, а також погодження з ним цих витрат, згідно вимог чинного законодавства України, а рішення про відмову в задоволенні позовних вимог мотивоване ст.ст. 11, 12, 13, 14, 202, 509, 511, 530, 610, 612, 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст.ст. 174, 179 Господарського кодексу України (далі ГК України).

ЛКП Старий Львів в апеляційній скарзі просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про стягнення боргу в розмірі 40680,74 грн. Зазначає, що протягом усього часу відповідачу надавались житлово-комунальні послуги, відповідач частково здійснював оплату за них, що підтверджується касовими ордерами та платіжними дорученнями.

Треті особи не скористались своїм правом надати суду відзив з приводу спору.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши зібрані докази по справі, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та часткового скасування оскаржуваного рішення. При цьому апеляційний суд встановив наступні обставини та керувався такими мотивами.

06.08.2008 року між Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (продавець) та ОСОБА_2, як фізичною-особою підприємцем було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу № 2111, згідно п. 1.1 якого продавець зобов'язується, відповідно до ухвали Львівської міської ради 8-ї сесії 5-го скликання від 20.03.2008 року за № 1620, передати у власність покупцю нежитлові приміщення другого та третього поверхів загальною площею 292,4 кв.м., а саме: приміщення другого поверху площею 186,1 кв.м., приміщення третього поверху площею 106,3 кв.м. у будинку за адресою: м. Львів, вул. Льва, 1, а покупець зобов'язався прийняти зазначені приміщення і сплатити ціну, відповідно до умов, що визначені в договорі (т. 1, а.с.20-21).

Згідно із п. 3.2. договору № 2111 від 06.08.2008р., передача об'єкта продажу продавцем і його прийняття покупцем підтверджується актом приймання - передачі, який підписується сторонами.

05.09.2008 р. сторонами договору № 2111 від 06.08.2008р. та балансоутримувачем ЛКП Старий Львів було складено та підписано акт приймання-передачі № 2111 (т. 1, а.с.24).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20135285 від 05.09.2008р. виданого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки за ФОП ОСОБА_2 було зареєстровано 05.09.2008р. право власності на нежитлові приміщення другого та третього поверхів загальною площею 292,4 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Льва, 1 (т. 1, а.с. 25).

06.10.2010 року між Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (продавець) та ОСОБА_2, як фізичною-особою підприємцем було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу № 2565, згідно п. 1.1 якого продавець зобов'язується, відповідно до ухвали Львівської міської ради 13-ї сесії 5-го скликання від 09.04.2009 року за № 2571 передати у власність покупцю нежитлові приміщення першого поверху площею 95,5 кв.м. позначені в технічному паспорті Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (ОКП ЛОР «БТІ та ЕО») від 20.02.2007 року, інвентарний номер 770, під літерами: « 6-1», « 6-2», « 6-3», « 6-4», « 6-5» знаходяться у будинку (літ. А-3) за адресою: м. Львів, вул. Льва, буд. 1(один), надалі - «Об'єкт продажу», які належать територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради на праві комунальної власності на підставі рішення Шевченківського райвиконкому м. Львова №192 від 14.04.1987 року, зареєстрованого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» за територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради 15.11.2007 року за реєстраційним №9578619, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 15.11.2007 року за №16674747, виданим як дублікат на реєстраційне посвідчення від 29.08.1987 року, а покупець зобов'язується прийняти зазначені приміщення і сплатити ціну, відповідно до умов, що визначені в цьому договорі, та зареєструвати право власності на вказані приміщення в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» (т. 1, а.с. 22-23).

Згідно п.3.2. договору від 06.10.2010 року № 2565 передача об'єкта продажу продавцем та прийняття - покупцем підтверджується актом приймання-передачі, який підписується сторонами. Проте, такий акт приймання-передачі відсутній у матеріалах справи.

Згідно рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 365 від 08.06.2007р. Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові, ЛКП визначено виконавцем житлово-комунальних послуг у житлових будинках м. Львова.

Відповідно до розпорядження Галицької районної адміністрації за № 1232 від 09.10.2001 р. Про впорядкування меж територій, на які поширюється компетенція житлово-експлуатаційних контор, будинок № 1 на вул. Льва у м. Львові, перебуває на балансі та утриманні ЛКП Старий Львів, яке створено відповідно до Рішення виконавчого комітету Львівської міської ради за № 132 від 06.04.2001 р., а основним завданням діяльності визначено утримання, обслуговування та ремонт житлових будівель.

Як зазначає позивач, впродовж всього часу, протягом якого ФОП ОСОБА_2 займав нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, вул. Льва, 1, частково здійснювалась проплата за отримані комунальні послуги, у зв'язку з чим, за період з 06.08.2008 р. по 01.09.2015 р. виникла заборгованість відповідача перед ЛКП Старий Львів у розмірі 40680,74 грн (розрахунок заборгованості, поданий до позовної заяви, а.с.41-44).

Предметом спору у даній справі є стягнення 40680,74 грн. заборгованості, що складають експлуатаційні витрати на утримання будинку та прибудинкової території.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" від 20.05.1999р. № 686-XIV суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності: сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території; за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Згідно абз. 4,5 п. 2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011р. "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" (зі змінами та доповненнями) з власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - договір про надання послуг). Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід'ємною частиною договору про надання послуг.

Як зазначає позивач, ЛКП Старий Львів було підготовлено договір № 20 про відшкодування експлуатаційних витрат на утримання будинків і прибудинкових територій, де знаходяться нежитлові приміщення від 11.08.2008 р. та Договір № 20 від 12.10.2010 р. і запропоновано ФОП ОСОБА_2 їх укласти. Однак відповідач, лише ознайомився з договорами, але відмовився підписати їх. Не зважаючи на відсутність укладених договорів, ЛКП Старий Львів послуги по утриманню будинків і прибудинкових територій, де знаходяться нежитлові приміщення, фактично надавались, в підтвердження чого позивачем долучено до матеріалів справи докази, а відповідач, в свою чергу, частково здійснював їх оплату.

Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004р. № 1875-IV (надалі- Закон N 1875-IV) визначені права та обов'язки як споживача так і виконавця послуг, зокрема обов'язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору та оплата житлово- комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України, укладення господарських договорів є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язковим для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов 'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем між ФОП ОСОБА_2 та ЛКП Старий Львів не було укладено договори про відшкодування експлуатаційних витрат на утримання будинків і прибудинкових територій, де знаходяться нежитлові приміщення.

ЛКП Старий Львів звернувся з позовом до ФОП ОСОБА_2 як власника нежитлових приміщень другого та третього поверхів загальною площею 292,4кв.м. та першого поверху площею 95,5 кв.м.

Зокрема, 06.10.2010 року між Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради та ОСОБА_2, як фізичною-особою підприємцем було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу № 2565, предметом якого є нежитлові приміщення першого поверху площею 95,5 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Льва, буд. 1. У матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі вищевказаних приміщень, а також витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за відповідачем.

Згідно ст. 657 ЦК України (у редакції станом на момент укладення договору) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно ч. 3 ст. 640 ЦК України (у редакції станом на момент укладення договору) договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У матеріалах справи відсутні відомості щодо державної реєстрації договору купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу № 2565 від 06.10.2010 року, а також реєстрації права власності.

Як вбачається з інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень рішенням Господарського суду Львівської області 27.08.2014 року у справі №914/2555/14 позовні вимоги Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради до відповідача ФОП ОСОБА_2 задоволено повністю, розірвано договір купівлі-продажу нежитлового приміщення способом викупу №2565 від 06.10.2010р. укладеного між Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради та ФОП ОСОБА_2. Дане рішення залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.05.2016 р. та постановою Вищого господарського суду України від 20.07.2016р.

Враховуючи вищенаведене, ФОП ОСОБА_2 не є власником чи орендарем нежитлових приміщень першого поверху площею 95,5 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Льва, буд. 1. А тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, зокрема в частині стягнення 10272,01грн. заборгованості за нежитлові приміщення першого поверху площею 95,5 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Льва, буд. 1, змінивши при цьому мотивувальну частину судового рішення в цій частині.

Щодо стягнення заборгованості за утримання нежитлових приміщень другого та третього поверхів загальною площею 292,4 кв.м. то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно договору купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу № 2111 від 06.08.2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20135285 від 05.09.2008р. ФОП ОСОБА_2 з 05.09.2008р. є власником нежитлових приміщень другого та третього поверхів загальною площею 292,4 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Льва, 1.

Згідно Закону N 1875-IV житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Предметом регулювання Закону України "Про житлово-комунальні послуги" є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг (ст. 3 Закону N 1875-IV).

Водночас ч. 1 ст. 19 Закону N 1875-IV передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону N 1875-IV споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із вищезазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічну правову позицію займає Верховний Суд України, про що свідчать його постанови від 30.10.13 р. № 6-59цс, від 20.04.16 р. № 6-2951цс15, від 25.11.14 р. № 3-184гс14.

Типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються ЛКП, мешканцям розроблені у відповідності до постанов Кабінету Міністрів України та затверджені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 1431 від 26.12.2008 р. та № 1651 від 26.11.2010 р. Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м. Львові індивідуально по кожному будинку" та визначено для кожного будинку м. Львова окремо та рішенням виконкому Львівської міської ради № 1370 від 12.12.2008 р. Про затвердження Єдиного договору про надання житлово-комунальних послуг.

До типових житлово-комунальних послуг, які затверджені рішеннями Виконавчого комітету Львівської міської ради № 1370 від 12.12.2008 р., № 1431 від 26.12.2008 р. та №1651 від 26.11.2010 р., та повинні надаватись комунальними підприємствами належать такі послуги, як, зокрема, прибирання прибудинкової території та сходової клітки будинку №1 на вул. Льва, у відповідності до наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. № 76 Про затвердження правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій. До складової послуги по підготовці згаданого будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період входить вартість соляно-піщаної суміші, ремонт та ущільнення вхідних дверей, скління вікон на сходових маршах та ін.

Позивач зазначає, що ФОП ОСОБА_2 займав нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, вул. Льва, 1, та частково здійснював проплату за отримані комунальні послуги. У матеріалах справи наявні платіжні доручення № @2PL526295 від 01.11.2013 р. на суму 338 грн., як зазначено в призначенні платежу: експлуатаційні витрати ОСОБА_2 згідно рахунку № 100, платіжне доручення № @2PL254675 від 30.12.2013 р. на суму 500 грн., як зазначено в призначенні платежу: експлуатаційні витрати ОСОБА_2 згідно рахунку № 577, платіжне доручення № @2PL039710 від 01.09.2014 р. на суму 900 грн., як зазначено в призначенні платежу: експлуатаційні витрати ОСОБА_2 згідно рахунку № 377, 378, прибуткові касові ордери № 1632 від 30.04.2013 р. на суму 900 грн., № 0219 від 24.01.2013 року на суму 1900,00 грн., № 4747 від 03.12.2012 р. на суму 4000,00 грн., № 3517 від 30.09.2013 р. на суму 900,00 грн., № 2366 від 29.06.2013 р. на суму 2000,00 грн., в яких зазначено в графі Підстава експл. витр. (т. 1, а.с. 153-160).

Відповідно до ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Згідно доданого до позовної заяви розрахунку позивач просить стягнути з відповідача 30408,73 грн. заборгованості експлуатаційних витрат за приміщення нежитлових приміщень другого та третього поверхів загальною площею 292,4 кв.м. У позовній заяві вказано період заборгованості з 06.08.2008р. по 01.05.2015р. Однак в доданому розрахунку вказано тільки борг 13315,99 грн. без зазначення періоду його виникнення на місячних нарахувань, а в подальшому наведено щомісячний розрахунок за період з січня 2011 року по серпень 2015р. включно на суму 17092,74 грн.

Враховуючи, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, часткову оплату відповідачем експлуатаційних витрат та обґрунтованість наведеного розрахунку колегія суддів приходить до висновку про часткове скасування рішення суду першої інстанції та стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ЛКП Старий Львів 17092,74 грн. заборгованості, а в решті рішення cлід залишити без змін.

Оскільки клопотання про збільшення розміру позовних вимог та стягнення 42936,90грн. боргу відхилено судом першої інстанції, доказів дотримання вимог процесуального закону щодо подання такої заяви матеріали справи не містять, тому розрахунки з зазначенням збільшеної суми позовних вимог не беруться до уваги судом.

Згідно абз. 2 ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача за розгляд справи судами слід стягнути: 511,76 грн. судом першої інстанції та 562,94 грн. апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 103, 104, 105 ГПК України, ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу задоволити частково. Рішення Господарського суду Львівської області від 13.01.2016 р. у даній справі скасувати частково і прийняти нове рішення. Позов задоволити частково. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (79010, м. Львів, вул. Сковороди, 8/15 ; код ЄДРПОУ 6) на користь Львівського комунального підприємства Старий Львів (79008, м. Львів, вул. Сербська, 15, ) 17092,74 грн. заборгованості та 511,76 грн. судового збору за розгляд справи місцевим господарським судом. В решті рішення залишити без змін.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (79010, м. Львів, вул. Сковороди, 8/15 ; код ЄДРПОУ 6) на користь Львівського комунального підприємства Старий Львів (79008, м. Львів, вул. Сербська, 15, ) 562,94 грн. судового збору за розгляд справи в апеляційному порядку.

3. Місцевому господарському суду видати відповідні накази.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-І Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано20.09.2016р.

Головуючий суддя Дубник О.П.

Суддя Матущак О.І.

Суддя Скрипчук О.С.