Господарський суд Чернігівської області
=================================================================================================================================================================
"19" вересня 2016 року Справа № 927/765/16
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Цимбал-Нарожної М.П., розглянувши матеріали справи
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта"
до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
за участю представників сторін:
від позивача: не з'явились;
від відповідача: не з'явився;
Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 18.08.2016 порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 29.08.2016., після чого розгляд справи відкладався до 19.09.2016.
Суд перейшов до розгляду спору по суті в судовому засіданні 19.09.2016.
Рішення приймається за наявними у справі матеріалами на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне:

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

19.03.2015 між ТОВ «Нова Пошта» (далі-Експедитор) та ФОП ОСОБА_1 (далі-Замовник) укладено договір про надання послуг з організації перевезення №72791 (далі -Договір).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За юридичною природою вказаний Договір є договором транспортного експедирування, який підпадає під правове регулювання Глави 65 Цивільного кодексу України, Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність".

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" транспортно - експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів; транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування; експедитор (транспортний експедитор) - суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування; клієнт - споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору.

Відповідно до частини 1 статті 929 Цивільного кодексу України та статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Згідно умов пункту 2.1. Договору, Експедитор зобов'язується за плату та за рахунок Замовника організувати перевезення відправлення та надання комплексу послуг, пов'язаних з перевезенням відправлення (надалі - послуги), а Замовник зобов'язується їх прийняти й оплатити на умовах визначених договором.

Відповідно до п.2.2. Договору, Експедитор надає замовнику послуги на умовах цього договору та згідно з умовами, затвердженими Експедитором.

Відповідно до п.2.3. Договору, за надані Експедитором послуги Замовник сплачує Експедитору винагороду згідно з чинними тарифами Експедитора, розміщеними на офіційному сайті Експедитора - novaposhta.ua.

Відповідно до 2.5. Договору, прийняття Експедитором відправлення для надання послуг, визначених цим договором, оформляється експрес -накладною, у якій визначаються такі відомості: тип послуги, інформація про відправника, інформація про одержувача, кількість вантажних місць, вага відправлення, оголошена вартість відправлення, опис вмісту відправлення, платник послуг, форма розрахунку, інформація про додаткові послуги.

Відповідно до п.п.5.2.,5.3. Договору, Експедитор складає акти наданих послуг на підставі фактично наданих послуг і надсилає Замовнику підписані та скріплені печаткою акти наданих послуг у двох примірника для підписання Замовником; замовник упродовж 2 робочих днів з дати отримання актів наданих послуг від Експедитора підписує надані Експедитором 2 примірники актів та повертає Експедитору 1 примірник підписаного акту або в той самий строк надає Експедитору письмову мотивовану відмову від підписання актів. Не підписання Замовником актів упродовж 2 робочих днів з дати отримання актів без надання відповідних письмових пояснень є фактом визнання Замовником повного виконання Експедитором своїх зобов'язань за Договором.

Так, Позивач на виконання умов Договору надав відповідачу послуги з організації перевезення відправлень, що підтверджується актами здачі-прийняття робі (наданих послуг): НП/2-0004866 від 10.01.2016 на суму 1118,81грн., НП/2-0012988 від 20.01.2016 на суму 2090,13грн., НП/2-0018760 від 31.01.2016 на суму 506,78грн., НП/2-0423597 від 20.12.2015 на суму 3154,23грн., НП/2-0437106 від 31.12.2015 на суму 2988,57грн., які підписані повноважним представником позивача та відповідачем.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 931 Цивільного кодексу України, розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Відповідно до вимог п.5.1. Договору, оплата вартості наданих Експедитором послуг відбувається за чинними тарифами Експедитора шляхом перерахування Замовником на поточний рахунок Експедитора коштів у розмірі 100% вартості наданих послуг упродовж 2 банківських днів після виконання замовлення на підставі актів наданих послуг Експедитора.

Відповідно до п.3.3.8 Договору, Замовник зобов'язаний здійснити оплату послуг Експедитора за надані послуги згідно з чинними тарифами Експедитора своєчасно та в повному обсязі.

Вартість наданих позивачем транспортно-експедиторських послуг складає 9858,52грн.

Обов'язок щодо оплати наданих послуг за Договором відповідачем не виконаний, що є порушенням ст. ст. 525 ЦК України і ст.193 ГК України.

Станом на час подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становила 9858,52грн..

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що факт наявності основного боргу у відповідача перед позивачем в сумі 9858,52грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем належним чином не спростований, а відтак, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 9858,52грн. основного боргу визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п.3 статті 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Також, частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.3.1. Договору, за несвоєчасну та/або неповну оплату наданих Експедитором послуг Замовник сплачує Експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу та 30% річних від суми заборгованості. Строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань є більшим, ніж це передбачено ч.6 ст.232 ГКУ і становить 1 рік від дня, коли зобов'язання має бути виконано.

Позивачем заявлено до стягнення пеню за період з 04.01.2016 по 10.08.2016 в сумі 2220,32грн.

За перерахунком суду пеня має нараховуватись за період з 23.12.2015 по 10.08.2016 та складає 2301,56грн.

Оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення пені 04.01.2016 по 10.08.2016 в сумі 2220,32грн., отже така вимога підлягає задоволенню і стягненню на користь позивача.

Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення 30% річних за період з 04.03.2016 по 10.08.2016 в сумі 1388,08грн. та інфляційних за період з січня 2016 року по червень 2016 року в сумі 453,08грн..

За перерахунком суду 30% річних період з 04.03.2016 по 10.08.2016 складають 1750,68грн.

Оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення 30% річних за період з 04.03.2016 по 10.08.2016 в сумі 1388,08грн., отже така вимога підлягає задоволенню і стягненню на користь позивача.

За перерахунком суду інфляційні за період з січня 2016 року по червень 2016 року складають 422,28грн., нарахування яких відповідає вимогам норм матеріального права та умовам Договору та підлягає задоволенню і стягненню на користь позивача.

В іншій частині нарахованих позивачем інфляційних слід відмовити.

Частиною 6 ст. 84 ГПК України передбачено, що в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно ст.49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно статті 49 ГПК України та Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI, господарський суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1374,95грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, ст.75, ст.82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (36039, вул. Європейська,57, м.Полтава, ) 9858,52грн. основного боргу, 2220,32грн. пені, 1388,08грн. 30% річних, 422,28грн. інфляційних, а всього 13889,20грн., а також 1374,95грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя М.П. Цимбал-Нарожна

Повний текст рішення підписано 22 вересня 2016 року.

Суддя М.П. Цимбал-Нарожна