ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.09.16р. Справа № 904/4600/15

За скаргою: Компанії Eternity International AB, Швеція

на постанову та дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

У справі:

за позовом Компанії Deverte Holding GmbH, Республіка Австрія

до відповідача1: Компанії Eternity International AB, Швеція

до відповідача 2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

про стягнення збитків в розмірі 380 769 465,04 грн.

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1 (скаржник): не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився;

від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України: Титов С.І., дов.

СУТЬ СПОРУ:

Компанія Deverte Holding GmbH (Відень, Австрія) звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до відповідача 1 Eternity International AB (Мальмо, Швеція) та відповідача 2 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (Дніпропетровськ, Україна) із позовною заявою про стягнення суми збитків з відповідача 1 та заборгованості за договором поруки з відповідача 2. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням з боку відповідача 1 зобов'язань, передбачених п. 11.4 Договору про купівлю 50% частки в статутному капіталі ТОВ «К.А.Н.» та пунктом 6.10. Листа про наміри від 30.01.2013 року щодо строків будівництва та введення в експлуатацію Бізнес-Центра, а також невиконанням відповідачем 2 своїх зобов'язань за договором поруки, відповідно до якого останній поручився за належне виконання відповідачем 1 вищевказаних зобов'язань.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2015 року порушено провадження по справі.

Ухвалою господарського суду від 03.06.2015 року вжито заходи забезпечення позову. шляхом накладання арешту на майно Eternity International AB, заборонено його відчуження в межах заявлених позовних вимог в розмірі 380 769 465,04 грн.

09.07.2015 року справа № 904/4600/15 була направлена до Апеляційного господарського суду Дніпропетровської області на запит останнього.

10.07.2015 року до господарського суду надійшла скарга Компанії Eternity International AB, Швеція на постанову та дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Ухвалою господарського суду від 13.07.2015 року вирішено відкласти питання про прийняття до розгляду скарги Компанії Eternity International AB, Швеція до повернення матеріалів справи №904/4600/15 до господарського суду Дніпропетровської області.

Матеріали справи №904/4600/15 повернулись до господарського суду Дніпропетровської області у зв'язку з чим скаргу слід призначити до розгляду.

Як вбачається з позовної заяви позивачем по справі є Компанія Deverte Holding GmbH, Республіка Австрія, відповідачем 1 Компанія Eternity International AB, Швеція, які є нерезидентами України. Слід зазначити , що га території України знаходиться представник відповідача 1, представник позивача на території України відсутній.

Австрія та Україна є учасниками Конвенції з питань цивільного процесу від 01.03.1954 та Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18.03.70.

Конвенція від 01.03.1954, зокрема, регулює питання вручення документів у цивільних та торгових справах іноземним особам.

Згідно ст. 29 Конвенції від 18.03.70, у відносинах між Сторонами цієї Конвенції, які є також Сторонами однієї чи обох Конвенцій з питань цивільного процесу, підписаних в Гаазі 17-го липня 1905 року та 1-го березня 1954 року, ця Конвенція замінює положення статей 8-16 попередніх конвенцій.

Крім того, між Союзом Радянських Соціалістичних Республік та Австрійською Республікою, з метою врегулювання питань застосування Конвенції з питань цивільного процесу від 01.03.1954, укладено Угоду з питань цивільного процесу від 11.03.1970.

Згідно ст. 7 Закону України "Про правонаступництво України", Україна є правонаступником прав і обов'язків за міжнародними договорами Союзу РСР, які не суперечать Конституції України та інтересам республіки.

Відповідно до положень Конвенції від 01.03.1954 та Конвенції 18.03.1970, Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень (зі змінами та доповненнями), затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 липня 2008 року за № 573/15264, п. 8 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств та організацій" № 04-5/608 від 31.05.2002 (зі змінами та доповненнями), доручення щодо вручення документів за кордоном надсилаються безпосередньо до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою згідно із положеннями Конвенції, або через Міністерство юстиції України.

Згідно ст. 125 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

У зв'язку із цим, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України, Конвенції 01.03.1954 та Конвенції 18.03.70, на адресу Головного управління юстиції у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 21а) для направлення до Мін'юсту для передачі до запитуваної держави необхідно було надіслати ухвалу, доручення про вручення документів, виклик (повідомлення) та підтвердження про вручення документу.

Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Згідно п. 2.3 п. 6.6 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, у разі, якщо документ підлягає врученню в іноземній державі, то відповідно до статті 1 Конвенції від 01.03.1954, цей документ складається мовою запитуваного органу або супроводжується перекладом на цю мову. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України.

За таких обставин ухвалою господарського суду від 14.03.16р. відповідача-1 (скаржника) було зобов'язано здійснити переклад ухвали, доручення про виконання окремих процесуальних дій, виклик (повідомлення) та підтвердження про вручення документів, на офіційну мову запитуваної держави та надати господарському суду нотаріально засвідчені переклади вказаних документів у двох примірниках для подальшого їх відправленням судом.

Скаржник в судове засідання не з'явився, нотаріально засвідчені переклади вказаних документів для подальшого їх відправлення судом не надав, обґрунтованих письмових пояснень щодо неможливості їх надання також не надано.

За змістом частини четвертої пункту 3.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами або, з огляду на обставини конкретної справи, залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 статті 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

У зв'язку з ненаданням скаржником витребуваних судом документів та неможливістю повідомлення позивача належним чином, господарський суд вважає за необхідне залишити скаргу без розгляду.

Керуючись ст. ст. п. 5 ст. 81, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Компанії Eternity International AB, Швеція на постанову та дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття 26.09.2016 року та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня, наступного за днем її прийняття.

Суддя С.В. Мартинюк