РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2016Справа №910/14947/16

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Королюк І.В.

розглянувши справу № 910/14947/16

за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»;

до приватного акціонерного товариства «ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ»;

про зобов'язання визнати та включити кредиторську вимогу до проміжного

ліквідаційного балансу підприємства.

за участю представників сторін:

від позивача: Коновал Р.О., довіреність б/н від 31.08.2016р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі - позивач) з позовом до приватного акціонерного товариства «ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ» (надалі - відповідач) про зобов'язання визнати та включити кредиторську вимогу до проміжного ліквідаційного балансу підприємства.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у встановлені законом строки не розглянув та не задовольнив вимоги позивача про включення до проміжного ліквідаційного балансу заборгованості відповідача перед позивачем по Договору поруки № П-3-ДС/24/2011-КЛТ-1 від 28.08.2014р., за яким відповідач виступив як поручитель за виконання зобов'язань ПАТ «Азовзагальмаш» за Кредитним договором № 3.3-ДС/24/2011-КЛТ від 25.06.2011р. та мотивованої відмови у визнанні кредитором та у включенні цих вимог до проміжного ліквідаційного балансу, відповідач також не надав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2016р. порушено провадження у справі № 910/14947/16 та призначено її розгляд на 22.09.2016р.

16.09.2016р. через відділ діловодства суду від відповідача отримано відзив на позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві.

22.09.2016р. через загальний відділ діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про зупинення провадження.

Присутнім у судовому засіданні 22.09.2016р. представником позивача підтримано позовні вимоги в повному обсязі з підстав, наведених у позові.

Також, представник позивача підтримав подане клопотання про зупинення провадження у справі, обґрунтовуючи тим, що 29.07.2016р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено повідомлення про порушення провадження у справі № 910/12136/16 про банкрутство ПАТ «ТД АЗОВЗАГАЛЬМАШ», в той час як статтею 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство; про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника; цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз'яснити позивачу зміст частини четвертої статті 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання, а відтак, оскільки офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство ПАТ «ТД АЗОВЗАГАЛЬМАШ» відбулося 29.07.2015р., а 18.08.2016р. позивач заявив свої грошові кредиторські вимоги в справі № 910/12136/16 до боржника, провадження у справі № 910/14947/16 підлягає зупиненню до винесення ухвали господарського суду у справі № 910/12136/15 за результатами розгляду цих кредиторських вимог.

Суд, розглянувши вказане клопотання позивача, відмовив у його задоволенні, з огляду на наступне.

Предметом позову у цій справі є вимоги позивача про зобов'язання відповідача включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторську вимогу позивача у загальному розмірі 1 893 841 672,06 грн., що становить заборгованість відповідача по Договору поруки № П-3-ДС/24/2011-КЛТ-1 від 28.08.2014р., за яким відповідач виступив як поручитель за виконання зобов'язань ПАТ «Азовзагальмаш» за Кредитним договором № 3.3-ДС/24/2011-КЛТ від 25.06.2011р.

Частина 1 ст. 79 ГПК України встановлює, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

З матеріалів справи слідує, що вимоги, які є предметом розгляду у цій справі виникли з 30.07.2016р. (тобто після порушення провадження у справі № 910/12136/16 ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2016р.), а відтак, у спірних правовідносинах позивач є поточним кредитором відповідача, а вказані вимоги відповідно є поточними.

За таких обставин вимоги, які є предметом розгляду у справі № 910/14947/16, мають бути розглянуті Господарським судом міста Києва у позовному провадженні (аналогічна позиція викладена в постанові Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2016р. у справі № 910/7107/16).

Представник відповідача в засідання суду не з'явився, про причини неявки господарський суд не повідомив. При цьому, у відзиві на позовну заяву, поданому до суду 16.09.2016р., відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначаючи про порушення 28.07.2016р. Господарським судом міста Києва провадження у справі №910/12136/16 про банкрутство ПАТ «ТД «АЗОВЗАГАЛЬМАШ», та звернення позивача з кредиторськими вимогами в межах вказаної справи про банкрутство, а тому предмет розгляду спору у справі № 910/14947/16 є неактуальним та неможливим, у відповідності до вимог ч. 15 ст. 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем і відповідачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2011р. ПАТ «Кредитпромбанк» (за договором - кредитор) та ПАТ «Азовзагальмаш» (за договором - позичальник) був укладений кредитний договір № 3.3ДС/24/2011-КЛТ.

В забезпечення виконання кредитного договору № 3.3ДС/24/2011-КЛТ від 25.06.2011р. між ПАТ «Кредитпромбанк» (за договором - банк), ПАТ «Азовзагальмаш» (за договором - позичальник) та ПрАТ «Азовелектросталь» (за договором - поручитель) підписаний договір поруки № П-3.3ДС/24/2011-КЛТ-1 від 28.08.2014р., відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобов'язується відповідати за виконання позичальником, умов щодо сплати кредитору суми кредиту, процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбаченим кредитним договором № 3.3дс/24/2011-КЛТ від 25.06.2011р., укладеним між кредитором та позичальником, за умовами якого позичальник зобов'язаний повернути кредитору отриманий кредит в розмірі 56.545.000,00 доларів США, зі сплатою процентів у розмірі, строки (терміни) та на умовах, визначених у договорі кредиту та додаткових договорах до договору кредиту, що можуть бути укладені в майбутньому, з кінцевим терміном повернення кредиту до 30.12.2015р. включно, сплачувати можливі штрафні санкції у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту та цим договором, а також інші витрати на здійснення забезпеченої порукою вимоги.

28.02.2013р. між ПАТ «Кредитпромбанк» (первісний кредитор) та ПАТ «Дельта Банк» (новий кредитор) підписано та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. договір про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов'язанні), зареєстрованого в реєстрі за № 431, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові (ПАТ «Дельта Банк») право вимоги до боржника (ПАТ «АЗОВЗАГАЛЬМАШ») та майнових поручителів (ПАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування», ПАТ «Маріупольський термічний завод»), а новий кредитор приймає зазначене вище право вимоги та зобов'язується перерахувати первісному кредиторові кошти у сумі ціни права вимоги на умовах, визначених цим договором (п.1.1 договору).

Згідно п.5.1 договору № 431 сторони домовились, що ціна права вимоги становить 51339838,51доларів США, що за курсом НБУ на дату укладання цього договору становила 410359329,21грн. без ПДВ.

Рішення Господарського суду Донецької області від 08.12.2015р. у справі №905/1727/15, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 30.03.2016р. та постановою Вищого господарського суду України від 04.07.2016р., позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено частково: стягнуто солідарно з публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» та приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 22.618.000,00 дол. США, еквівалентом 492.364.456,60 грн. - заборгованість за кредитом, 33.342.782,31 дол. США, еквівалентом 725.829.025,27 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 625.672,64 дол. США, еквівалентом 13.620.079,90 грн. - заборгованість за строковими процентами, 4.324.339,98 дол. США, еквівалентом 94.135.259,72 грн. - заборгованість за простроченими процентами. В решті позову відмовлено.

17.02.2016р. на виконання вказаного судового рішення було видано наказ про примусове виконання рішення, та 07.04.2016р. постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ відкрито виконавче провадження ВП № 50720211.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців йому стало відомо, що ПАТ «ТД «АЗОВЗАГАЛЬМАШ» з 28.04.2016р. перебуває в стані припинення.

24.06.2016р. позивачем було направлено голові ліквідаційної комісії ПАТ «ТД «АЗОВЗАГАЛЬМАШ» заяву з грошовими вимогами № 1811 від 24.06.2016р. Проте зазначена заява залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що свідчить про протиправне ухилення ліквідаційної комісії ПАТ «ТД «АЗОВЗАГАЛЬМАШ» від виконання обов'язку щодо визнання реально існуючої заборгованості перед ПАТ «Дельта Банк» та включення вимог позивача до проміжного ліквідаційного балансу для їх подальшого задоволення за рахунок коштів та майна особи, яка ліквідується.

Враховуючи вищезазначене, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд зобов'язати відповідача в особі ліквідаційної комісії включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторську вимогу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» у загальному розмірі 1 893 841 672,05 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 статті 105 Цивільного кодексу України строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 110 Цивільного кодексу України, юридична особа ліквідується, зокрема, зі рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

З відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що ПАТ «ТД «АЗОВЗАГАЛЬМАШ» з 28.04.2016р. перебуває в стані припинення за рішенням засновників.

24.06.2016р. позивачем було направлено голові ліквідаційної комісії ПАТ «ТД «АЗОВЗАГАЛЬМАШ» заяву з грошовими вимогами № 1811 від 24.06.2016р. Проте, зазначена заява залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що свідчить про протиправне ухилення ліквідаційної комісії ПАТ «ТД «АЗОВЗАГАЛЬМАШ» від виконання обов'язку щодо визнання реально існуючої заборгованості перед ПАТ «Дельта Банк» та включення вимог позивача до проміжного ліквідаційного балансу для їх подальшого задоволення за рахунок коштів та майна особи, яка ліквідується.

Статтею 105 Цивільного кодексу України встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Статтею 112 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом;

2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності;

3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов'язкових платежів);

4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги.

У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову, звернутися до суду з позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Із наявних в матеріалах справи документів суд дійшов висновку, що позивач для відповідача є кредитором.

Відповідачу про вимоги позивача відомо з огляду на те, що заявою від 24.06.2016р. позивач просив розглянути вимоги позивача в розмірі 2 120 358 536,71 грн., визнати їх та включити до проміжного ліквідаційного балансу. Зазначену заяву позивачем відповідачу було направлено 24.06.2016р. рекомендованим листом. Проте, відповідач не надав позивачу відповіді на його кредиторську вимогу. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Таким чином суд дійшов висновку, що має місце ухилення відповідача від розгляду кредиторських вимог позивача.

При цьому, враховуючи приписи ст. 105 Цивільного кодексу України відповідач повинен був надати таку відповідь в строк не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Проте, відповідач не надав позивачу відповіді на його кредиторську вимогу, а доказів іншого матеріали справи не містять. Таким чином суд дійшов висновку, що має місце ухилення відповідача від розгляду кредиторських вимог позивача.

Відповідно до ч. 8 ст. 111 Цивільного кодексу України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Суд зазначає, що на момент прийняття рішення матеріали справи не місять доказів затвердження ліквідаційного балансу та доказів розгляду вимог позивача відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що ліквідаційна комісія ПАТ «ТД «АЗОВЗАГАЛЬМАШ» заяви позивача про визнання вимог кредитора не розглядала, відмови позивачу у розгляді його вимог не надавала, як і не відмовляла у задоволенні його вимог, внаслідок чого суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

При цьому, суд відхиляє заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, з огляду на наступне.

За приписами ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство.

Статтею 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство; про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника; цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз'яснити позивачу зміст частини четвертої статті 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання

Згідно з приписами ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»:

- кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника;

- конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника;

- поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство;

- забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

З матеріалів справи слідує, що вимоги, які є предметом розгляду у цій справі виникли з 30.07.2016р. (тобто після порушення провадження у справі № 910/12136/16 ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2016р.), а відтак, у спірних правовідносинах позивач є поточним кредитором відповідача, а вказані вимоги відповідно є поточними.

Відповідно п.4 ч.8 ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлює, що поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Отже, приписи чинного законодавства не передбачають розгляд поточних майнових вимог до юридичної особи саме в межах провадження справи про банкрутство такої юридичної особи, розгляд таких вимог має відбуватися у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Крім того, господарським судом враховано, що станом на день розгляду даної справи відсутні як постанова про визнання відповідача банкрутом, так і ухвала про визнання позивача кредитором по відношенню до боржника.

За таких обставин вимоги, які є предметом розгляду у справі № 910/14947/16, мають бути розглянуті Господарським судом міста Києва по суті в рамках позовного провадження.

З огляду на зазначені вище обставини, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Зобов'язати ліквідаційну комісію приватного акціонерного товариства «ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ» (02094, м. Київ, вул.. Пожарського, 4, нежиле приміщення 63; ) в особі голови ліквідаційної комісії з припинення або ліквідатора включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторську вимогу публічного акціонерного товариства Дельта Банк» ( 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; поштова адреса: 04014, м. Київ, вул. Дружби Народів, 38; ) в сумі 1 893 841 672 (один мільярд вісімсот дев'яносто три мільйони вісімсот сорок одна тисяча шістсот сімдесят дві) грн. 05 коп., як визнану. Видати наказ.

3. Стягнути з приватного акціонерного товариства «ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ» (02094, м. Київ, вул.. Пожарського, 4, нежиле приміщення 63; ) на користь публічного акціонерного товариства Дельта Банк» ( 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; поштова адреса: 04014, м. Київ, вул. Дружби Народів, 38; ) 1378 грн. - судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 29.09.2016р.

Суддя А.І. Привалов