ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"22" вересня 2016 р.Справа № 921/538/16-г/3
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Боровець Я.Я.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь", м. Одеса

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України", м. Тернопіль

про cтягнення заборгованості

За участю представників сторін від:

позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність №1201-16/3 від 12.01.2016р.)

відповідача: ОСОБА_3 - представник (довіреність № 06-4/7 від 04.01.2016р.)

Учасникам судового процесу в судовому засіданні оголошено склад суду та розяснено їх права і обовязки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку статті 81-1 ГПК України не здійснювалася через відсутність відповідного клопотання сторін.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" про стягнення заборгованості в розмірі 87 312,89 грн, з яких 52 222,31 грн основний борг, 2 980,32 грн 3% річних, 32 110,26 грн - інфляційні витрати ( з врахуванням письмових пояснень (вх.№16651 від 22.09.2016р.).

Ухвалою суду від 01.09.2016р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 22.09.2016р.

22.09.2016р. суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача в судове засідання з"явилася, підтримала заяву про зменшення позовних вимог (вх. №16650 від 22.09.2016р.), в якій просить суд зменшити позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат у загальній сумі 35 090,58 грн, решту позовних вимог в частині щодо стягнення основного боргу в розмірі 52 222,31 грн. задоволити.

Також через канцелярію суду подала письмові пояснення (вх.№16651 від 22.09.2016р.), які витребовувались ухвалою суду від 01.09.2016р.

Представник відповідача в судове засідання з"явилася, надала відзив на позовну заяву ( вх. №16648 від 22.09.2016р.), в якому просить припинити провадження у справі №921/538/16-г/3 на підставі пункту 1-1 статті 80 ГПК України, зазначивши про сплату основного боргу у розмірі 52 222,31 грн, долучивши платіжне доручення №283 від 16.09.2016р. (вх.№16649 від 22.09.2016р.).

Розглянувши заяву позивача про зменшення позовних вимог, судом встановлено, що вона подана до закінчення двохмісячного строку розгляду справи (ст. 69 ГПК України).

Відповідно до статті 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Пунктом 3.10. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що передбачені частиною 4 статті 22 ГПК України, права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Відповідно до частини 3 статті 55 ГПК України ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Суд оцінює заяву про зменшення позовних вимог та вважає, що позивач в частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат відмовляється, а в частині позовних вимог щодо стягнення основного боргу в розмірі 52 222,31 грн просить задоволити, а тому дана заява подана підставно, а відповідно така приймається до розгляду.

Таким чином, предметом розгляду даної справи є стягнення боргу у розмірі 52 222,31 грн.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне:

Згідно пункту 1-1 статті 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи (п.4.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Пунктом 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", вказано, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи

З огляду на те, що під час розгляду справи відповідач добровільно погасив заборгованість у розмірі 52 222,31 грн згідно договору поставки №ДГ-0000187 від 12.09.2012 року, що підтверджується платіжним дорученням №283 від 16.09.2016р. (міститься в матеріалах справи), а тому провадження у справі №921/538/16-г/3 підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 статті 80 ГПК України.

Щодо судового збору, суд зазначає наступне:

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір".

Так, пунктом 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зокрема, згідно пп. 2.2.1 п. 2.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", з 1 січня 2016 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 378 грн 00 коп.

Предметом судового розгляду у справі №921/538/16-г/3 з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог є вимога майнового характеру: стягнення заборгованості у розмірі 52 222,31 грн, за яку належить до сплати 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та становить 1 378,00 грн., тобто мінімальний розмір заробітної плати.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1378,00 грн (мінімальний розмір заробітної плати), що підтверджується платіжним дорученням №2416 від 15.08.2016р.

Отже, суд зазначає, що застосування пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" (сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог ) позивачем не являється можливим.

Проте, суд роз"яснює позивачу, що відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України ""Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013р. (в редакції чинній з 16.12.2015р.) визначено порядок повернення сплачених сум судового збору, зокрема статтею 7 Закону врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, які визначено цією статтею і перелік яких є вичерпним. У її застосуванні господарським судам необхідно мати на увазі, зокрема, таке. 5.1. Статтею 7 Закону передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі зазначено закриття (припинення) провадження (стаття 80 ГПК), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Враховуючи спосіб формулювання даного положення, поняття закриття та припинення слід вважати тотожними. При цьому слід враховувати, що у разі припинення провадження у справі у апеляційній або касаційній інстанції з підстав, передбачених пунктами 1 та 1-1 статті 80 ГПК, повертається сума судового збору, сплачена в усіх інстанціях.

Таким чином, для повернення сплаченого судового збору у розмірі 1 378,00 грн позивачу необхідно звернутися до суду із відповідним клопотанням.

Враховуючи вищенаведене та керуючись п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Припинити провадження у справі №921/538/16-г/3.

Копію ухвали надіслати сторонам у справі, рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

Ухвала суду набирає законної сили у встановленому законом порядку.

Суддя Боровець Я.Я.