ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" вересня 2016 р. Справа № 903/544/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця"

до відповідача: Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал"

третья особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Ковельська міська рада

про зобов'язання внести зміни в договір

Суддя Філатова С.Т.

Представники :

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 18.05.2016р., ОСОБА_2 дов. б/н від 08.09.2016р.

від відповідача: ОСОБА_3О, дов. від 13.05.2016р; ОСОБА_4В, дов. від 17.08.2016р.

від третьої особи: н/в

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями господарського суду Волинської області від 01.08.2016р. справу №903/544/16 було розподілено судді Пахолюк В.А.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями господарського суду Волинської області від 16.08.2016р. справу №903/544/16 було розподілено судді Слободян О.Г.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями господарського суду Волинської області від 12.09.2016р. справу №903/544/16 було розподілено судді Філатовій С.Т.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учасникам судового процесу згідно ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки.

У відповідності до ст. 81-1 ГПК України здійснюється фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суть спору: ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" звернулась з позовом до Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" про зобов'язання внесення зміни в договір №63К-002/10-07 від 01.02.2007р. про приймання стічних вод у систему залізничної каналізації шляхом підписання додаткової угоди до договору №63К-002/10-07 від 01.02.2007р. в редакції позивача.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним:

У відповідності до договору №63К-002/10-07 від 01.02.2007р., укладеного між державним територіально-галузевим об'єднанням "Львівська залізниця" (постачальник) та Ковельським управлінням водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" (споживач), постачальник бере на себе зобов'язання приймати від споживача стічні води в межах установленого ліміту згідно фактичного обліку по дислокації.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг (в подальшому НКРЕКП) від 10.08.2012 за №279 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення» передбачено, що «ліцензійні умови є обов'язковими для суб'єктів господарювання незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які провадять (мають намір провадити) діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення» (п. 1.2 Постанови).

Транспортування стічних вод, у відповідності до пп. 14 п.1.3 вищезазначеної Постанови, це процес переміщення стічних вод до і після їх очищення системою трубопроводів, каналів або лотків і споруд на них для збирання та відведення з одного місця до оброблення кеку та/або відводу у водний об'єкт. Провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення можливе при виконанні таких умов: - наявності встановлених приладів обліку в кожній точці розподілу послуг (пп. 2.2.7 п. 2.2 Постанови).

Державне територіально-галузеве об'єднання «Львівська залізниця», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на підставі пп.8 п.3.4.5 Постанови від 10.08.2012 за №279 зобов'язано здійснювати відведення стічних вод із застосуванням приладів обліку на етапах транспортування стічних вод на очисні споруди та їх скиду після очищення.

З метою виконання Постанови НКРЕ КП від 10.08.2012 за №279, а також уникнення несанкціонованого зливу стоків в каналізаційні мережі залізниці, публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» відповідно до інвестиційної програми на 2015 рік здійснило закупівлю та встановлення вузла комерційного обліку на спірному каналізаційному трубопроводі діаметром 100 мм. на КНС в м. Ковель по вул. Ярослава Мудрого, 22 з використанням комплексу витратомірного ИРКА 25454162.001 РЭ. Виконання робіт по встановленню та монтажу витратоміра ИРКА здійснювало товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Водомер» на підставі ліцензії серії АЕ №273526. Відповідно до сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу №UA 2р-3944-2012, Серії Г №006772, даний сертифікат підтверджує, що комплекс витратоміра ИРКА 25454162.001 РЭ, які серійно виробляються ТОВ НВП «Водомер», відповідають затвердженому типу, зареєстрованому в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки під номером У1303-03, а також вимогам ТУУ 25454162.001-99. Сертифікат виданий виробнику рішенням Науково-технічної комісії по метрології Міністерства економічного розвитку та торгівлі України.

Листом від 08.06.2016 за №259 Залізниця звернулася до відповідача з пропозицією внести зміни до договору №63К-002/10-07 від 01.02.2007р. Однак отримала відповідь від 04.07.2016 за №1098 (за вх. № 869/3 від 06.07.2016 р.), відповідно до якого Ковельське УВКГ «Ковельводоканал» відмовило в підписанні додаткової угоди до договору № 63К-002/10-07 від 01.02.2007 про приймання стічних вод у систему залізничної каналізації, мотивуючи недопущенням завдання збитків комунальному підприємству Ковельське УВКГ «Ковельводоканал» та громаді м. Ковеля (Т.1 а.с. 3-9).

Відповідач у запереченнях від 17.08.2016р. №1344 позов заперечив, мотивуючи наступним:

Відповідно до п. 2.2.7 Постанови Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері комунальних послуг від 10.08.2012 року № 279 "Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення» однією з умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення є наявність встановлених приладів обліку в кожній точці розподілу послуг.

Відповідно до п. 3.4.5 даної Постанови суб'єкти господарської діяльності, які здійснюють централізоване водовідведення в частині відведення стічних вод, повинні здійснювати відведення стічних вод із застосуванням приладів обліку на етапах транспортування стічних вод на очисні споруди та їх скиду після очищення.

Пунктом 2.3. "Порядку розроблення, погодження та затвердження інвестиційних програм суб'єктів господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення", затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства України № 630 від 14.12.2012р. року та постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 381 від 14.12.2012 року, передбачено, що технологічний облік води на всіх етапах організації водопостачання та водовідведення включається до інвестиційної програми як першочерговий захід.

Викладене спростовує твердження позивача, викладене у позовній заяві, про те, що на виконання постанови НКРЕ КП від 10.08.2012 №279 відповідно до інвестиційної програми на 2015 рік ПАТ Укрзалізниця» здійснило закупівлю та встановлення вузла комерційного обліку. Даний вузол здійснює технологічний облік.

Вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили необхідність внесення змін до договору №63К-002/10-07 від 01.02.2007 року про приймання стічних вод у систему залізничної каналізації та правові підстави ведення розрахунків за стічні води між Ковельським УВКГ та підрозділом "Рівненська дистанція водопостачання" регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на підставі показів витратоміра ИРКА 25454162.001, встановленого на мережі позивача на КНС в м. Ковелі по вул. Я. Мудрого,22.

Стаття 188 ГК України, на яку посилається позивач, стосується виключно порядку внесення змін до господарських договорів і ця норма закону не встановлює підстави внесення змін до договорів за рішенням суду у випадку недосягнення сторонами згоди, що трапилось в даному випадку (Т.1 а.с. 106-110).

18.08.2016р. (вх. №01-54/7426/16) позивач звернувся із заявою про уточнення позовних вимог, в якій просить внести зміни до договору №63К-002/10-07 від 01.02.2007р. про приймання стічних вод у систему залізничної каналізації, укладеного між ПАТ "Українська залізниця" та Ковельським управлінням водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал", виклавши договір в редакції додаткової угоди (Т.1 а.с 93-96).

Відповідач у поясненнях від 02.09.2016р. №1411 заяву про уточнення позовних вимог заперечив, стверджуючи, що проекти додаткової угоди, які позивач отримав як додаток до позовної заяви та разом із листом-пропозицією № 259 від 08.06.2016 року про внесення змін до договору, ідентичні, але редакція проекту додаткової угоди згідно заяви №861 від 17.08.2016р. про уточнення позовних вимог містить іншу редакцію пунктів 11-13.

Ковельське УВКГ не одержувало від позивача пропозиції про внесення змін до договору в редакції, яка була викладена ним у заяві про уточнення позовних вимог.

Крім того, у заяві про уточнення позовних вимог позивач як на підставу вимог посилається на ч.2 ст. 652 ЦК України.

З наведеного вбачається, що позивач одночасно у своїй заяві про уточнення позовних вимог змінив вимогу, з якою звернувся до відповідача, та змінив обставини, на яких ґрунтується його вимога, тобто одночасно змінив предмет і підставу позову (Т.1 а.с. 133-136).

Позивач у поясненнях від 05.09.2016р. №380 вказав:

Листом №12 від 30.12.2015р. ВП «Рівненська дистанція водопостачання» пропонувала взяти на облік та опломбувати витратомір марки «ИРКА» як комерційний вузол обліку.

Позивач заперечує твердження відповідача про те, що даний вузол здійснює технологічний облік, а не комерційний облік, оскільки взаємовідносини між ПАТ «Укрзалізниця» та Ковельським УВКГ «Ковельводоканал» на сьогоднішній день регулюються договором № 63К-002/10-07 від 01.02.2007р. про приймання стічних вод у систему залізничної каналізації, відповідно до якого відповідач відшкодовує залізниці витрати за транспортування стоків на очисні споруди.

Залізниця несе відповідальність лише за ті мережі та пристрої, які знаходяться на балансі, а також веде облік використаної води споживачів згідно договорів на водопостачання. Оскільки споживачі послуг з водовідведення по м. Ковель не являються абонентами ВП «Рівненська дистанція водопостачання», відповідно останній не несе відповідальності за кількість стоків, які скидається споживачами в каналізацію (Т.1 а.с 140-143).

Ухвалою суду від 06.09.2016р. задоволено клопотання позивача від 06.09.2016р. та викликано в судове засідання для надання пояснень по справі інженера техвідділу виробничого структурного підрозділу "Рівненська дистанція водопостачання" ОСОБА_2 для надання пояснень щодо викладених у позовній заяві обставин (Т.1 а.с. 144-148).

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями господарського суду Волинської області від 12.09.2016р. справу №903/544/16 було розподілено судді Філатовій С.Т.

У судовому засіданні 13.09.2016р. оголошено перерву до 20.09.2016р. до 11.30год. відповідно до ст.77 ГПК України.

У письмових поясненнях від 19.09.2016р. №424 представник позивача ОСОБА_2 повідомила таке:

До встановлення витратоміра збитки залізниці рахувалися по перевитраті електроенергії, зазначеної на роботу каналізаційно-насосної станції. З графіками аналізу та розрахунками неодноразово звертались в Ковельську міську раду та Ковельводоканал. Збирались спільні наради, але питання залишаються невирішеними.

В 2010р., після проведеного обстеження та аналізу роботи КНС, було розроблено розрахунок дощових стоків згідно даних Гідрометцентру про кількість опадів та визначених площ, з яких дощові стоки потрапляють в мережу. Оскільки в визначених площах були земельні ділянки фізичних споживачів та площі дорожнього покриття, звернулась за відшкодуванням витрат за перекачку дощових стоків до міської ради (Т.1 а.с 159-160).

У письмових поясненнях від 19.09.2016р. №425 позивач вказав, що правилами користування системами водопроводу та каналізації на залізничному транспорті України від 02.12.1999р. за № 831/4124, чинних на момент укладення договору на транспортування стоків, (далі - залізничні правила) встановлено, що Правила встановлюють порядок - користування залізничними системами питного та технічного водопостачання, приймання стічних вод у залізничну каналізацію та визначають порядок взаємодії між дистанцією водопостачання і санітарно технічних пристроїв (постачальник), дистанцією цивільних споруд, службою водопостачання і водовідведення, службою цивільних споруд управління залізниці, підприємствами і структурними підрозділами залізничного транспорту, нетранспортними організаціями та населенням (споживачі), водопровідно-каналізаційні пристрої яких підключені до систем залізничного водопроводу та каналізації, (п.1.1). Дотримання цих Правил є обов'язковим для усіх осіб, підприємств та установ, що користуються залізничними системами водопроводу та каналізації, незалежно від їхнього відомчого підпорядкування та форм власності. Системи каналізації призначені для забезпечення безперебійного відведення у належній кількості господарсько - побутових та виробничих стічних вод від підприємств та організацій залізничного транспорту, а також від нетранспортних підприємств та населення, які перебувають у договірних стосунках з Постачальником.(п.п.1 п.1.4. Залізничних Правил).

Договір № 63К-002/10-07 від 01.02.2007 року про приймання стічних вод у систему залізничної каналізації був заключний на підставі п.8.7 Залізничних правил. Підключення нових споживачів до залізничної каналізації дозволяється тільки за наявності проектів, розроблених проектними організаціями та погоджених з замовником, підрядником будівництва та Постачальником. Кількість господарсько-побутових стічних вод, що надходять у каналізацію, визначається за кількістю води, що надходить з залізничного водопроводу або з місцевих джерел, згідно з показниками водолічильників, а при їх відсутності - згідно з нормативами водоспоживання та водовідведення (п.11.1).

Відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України від 19.02.2002 р. за № 37, Правила поширюються на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів. Субабонент - водокористувач, який одержує воду з міської водопровідної мережі або скидає стічні води в міську каналізаційну мережу через мережі абонента за укладеною з ним угодою та за погодженням з Водоканалом, (п. н. 1.2., 1.4. Правил) Водоканал зобов'язаний забезпечити приймання, відведення і очистку стічних вод у межах розрахункових проектних показів очисних споруд даного населеного пункту згідно з вимогами Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами у разі відповідності якості і режиму скиду стічних вод Підприємства умовам укладеного договору та місцевим Правилам приймання .

Відповідно до п.5.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачами засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію.

У разі відсутності у споживача засобів обліку на каналізаційних випусках, кількість стічних вод визначається за кількістю води, що надходить з мереж центрального водопостачання та з інших джерел (п.3.14 Правил). Відповідно до п. 5.29 Правил у разі відсутності засобів обліку стічних вод їх облік здійснюється такими методами: за допомогою засобів обліку на водозаборах; за паспортною продуктивністю насосів на водозаборах; за паспортним дебітом усіх свердловин та проектною потужністю поверхневого водозабору; на підставі витрат води на технологічні потреби; на підставі замірів кількості стічних вод, що надходять до мереж водовідведення. При цьому, п. 5.29 Правил визначено, що метод визначення кількості стічних вод встановлюється виробниками. Дане положення підтверджується Постановою Верховного суду України від 29 листопада 2010 року у справі №9/2пд за позовом ТОВ «Луганськвода» до КП «Ровенькитеплокомуненергія».

Долучив: техноробочий проект каналізації привокзального району ст. Ковель Львівської залізничної дороги, План побутової каналізації насосної станції напорної мережі; техноробочий проекту каналізації привокзального району ст. Ковель Львівської залізничної дороги, План побутової каналізації по вул. Крупскої, Декабристів, Сурікова; технічні умови від 10.07.1979 р. за №13; схему підключення напірного колектора по ст. Ковель (від 01.07.1979 р.); технічні умови на водопостачання і каналізацію від 04.01.1989 р. за №12 (Т.1 а.с.161-205).

У письмових поясненнях від 20.09.2016р. представник позивача повідомив, що на момент укладення договору №63К-002/10-07 від 01.02.2007р. залізниця керувалась Правилами користування системами водопроводу та каналізації на залізничному транспорті України від 02.12.1999р. за №831/4124. Договір заключено на підставі вільного волевиявлення за домовленістю сторін.

На сьогодні залізниця діє на підставі Правил користування системами централізованого водопостачання №190 від 27.06.2008р.

Долучив Правила користування системами водопроводу та каналізації на залізничному транспорті України від 02.12.1999р. за №831/4124 (Т.1 а.с 206-224).

Представник відповідача у письмових поясненнях від 20.09.2016р. повідомив, що позивач не є виробником, оскільки не проводив повний технологічний процес централізованого водовідведення у м. Ковелі.

Долучив Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Ковель (Т.1 а.с. 225-256).

У судовому засіданні 20.09.2016р. оголошено перерву відповідно до ст. 77 ГПК України до 22.09.2016р. до 11.00год.

Позивач у письмових поясненнях від 21.09.2016р. №432 щодо статусу залізниці у правовідносинах по договору, вказав, що Правилами користування системами водопроводу та каналізації на залізничному транспорті України, затвердженими Міністерством транспорту України від 02.12.1999р. за №831/4124, чинними на момент укладення договору на транспортування стоків, встановлено порядок користування залізничними системами питного та технічного водопостачання, приймання стічних вод у залізничну каналізацію та визначено порядок взаємодії між дистанцією водопостачання і санітарно технічних пристроїв (Постачальник), дистанцією цивільних споруд, службою водопостачання і водовідведення. службою цивільних споруд управління залізниці, підприємствами і структурними підрозділами залізничного транспорту, нетранспортними організаціями та населенням (Споживачі), водопровідно-каналізаційні пристрої яких підключені до систем залізничного водопроводу та каналізації, (п.1.1 ).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 р. № 1-рп/99 дія нормативно-правового акта починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події чи факту застосовується той закон або нормативний акт, під час дії якого вони настали або мали місце (Т.2 а.с. 3-5).

Відповідач у поясненнях №1527 від 21.09.2016р. зазначив, що Ковельське УВКГ «Ковельводоканал» є виробником послуг з централізованого водопостачання та водовідведення та здійснює свою діяльність на підставі ліцензії (переоформлено рішенням НКРЕКП від 20.10.2015 року № 2601). З огляду на зазначене, на Ковельське УВКГ «Ковельводоканал», як на виробника послуг з централізованого водопостачання та водовідведення поширюються положення: Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України , затв. наказом Міністерства з питань ЖКГ України від 27.06.2008 року №190; Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, затв. наказом Держкомітету України по ЖКГ від 07.09.1995 року №30; Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затв. наказом Держбудівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 року №37; Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Ковель, затв. рішенням Ковельської міської ради №386 від 08.09.2011р. (Т.2 а.с. 6-8).

Долучив ліцензію Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на вид господарської діяльності - централізоване водопостачання та водовідведення (Т.2 а.с 8).

У судовому засіданні 22.09.2016р. представників сторін відповідно до вимог ст. 32 ГПК України зобов'язано надати письмові пояснення щодо правового статусу сторін у правовідносинах по договору приймання стічних вод на час судового провадження.

У судовому засіданні 22.09.2016р. представник позивача у письмових поясненнях щодо правового статусу залізниці у правовідносинах по договору, вказав, що відповідно до Закону України "По житлово-комунальні послуги", правовий статус позивача по договору - Виконавець. Нормативних актів, що передбачають прийняття на облік витратоміра споживача, не передбачено.

Відповідно до Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України від 27.06.2008р. №190 позивач по договору є ОСОБА_5 послуг. Нормативних актів, що передбачають прийняття на облік витратоміра споживача - не передбачено.

Відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України від 19.02.2002р. №37 позивач згідно даних правил є Водоканалом. Нормативних актів, що передбачали прийняти на облік відповідача - не передбачено.

Відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Ковель статус позивача не визначено, оскільки п.1.2 правила поширюються на УВКГ "Ковельводоканал" та на всі підприємства, установи організації незалежно від форм власності відомчої належності, які скидають свої стічні води.

Встановлення витратомірів передбачено п.3.4.5 Постанови НКРЕ від 10.08.2012р. №279, відповідно до якого залізницю зобов'язано здійснювати відведення стічних вод із застосуванням приладів обліку на етапах транспортування стічних вод на очисні споруди та їх скиду після очищення (Т.2 а.с. 9).

Представник відповідача у письмових поясненнях, відібраних у судовому засіданні 22.09.2016р., вказав, що на даний час згідно договору, в який позивач хоче внести зміни, Ковельське УВКГ є ОСОБА_5 послуг з централізованого водовідведення, оскільки здійснює весь технологічний процес водовідведення. Позивач на даний момент згідно договору є Споживачем, оскільки отримує послуги з водовідведення і очистки на очисних спорудах Ковельського УВКГ по вул. Грабовського в розумінні ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" (ст.1) та є балансоутримувачем частини мереж.

В розумінні Правил №37 приймання стічних вод позивач є Підприємством, оскільки скидає стічні води в системи каналізації населених пунктів, а відповідач - водоканалом, оскільки є комунальним підприємством та має на балансі системи місцевої каналізації - в розумінні даних Правил (п.1.2 Правил).

Відповідно до Правил №190 позивач є Споживачем та балансоутримувачем, а відповідач ОСОБА_5 (п.1.1 Правил) (Т.2 а.с. 10).

Представник відповідача зауважив, що відповідно до Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" централізоване водовідведення - господарська діяльність із відведенням та очищенням комунальних та інших стічних вод за допомогою комплексу об'єктів, споруд, колекторів, трубопроводів, пов'язаних єдиним технологічним процесом.

Оскільки відведення стічних вод з мікрорайону Ковель-2 не може бути централізованим без використання споруд та колекторів, які знаходяться на балансі ВП "Рівненська дистанція водопостачання, то ці мережі та споруди входять до системи централізованого водовідведення м. Ковель (Т.2 а.с. 11).

Водночас, представник позивача в судовому засіданні не зміг дати пояснень, який статус виробника, водоканалу, споживача тощо залізниця має у правовідносинах по договору №63К-002/10-07 від 01.02.2007р. на час внесення змін до договору, оскільки Правила користування системами водопроводу та каналізації на залізничному транспорті України, затверджені Міністерством транспорту України від 02.12.1999 р. за №831/4124, на підставі яких був укладений договір, на час внесення змін до нього, втратили чинність.

В судовому засіданні 22.09.2016р. суд, заслухавши доводи та заперечення сторін по заяві позивача про уточнення позовних вимог, співставивши зміст та підстави, дійшов висновку, що вказана заява не змінює ні предмет, ні підстави позову (предмет - внесення змін до договору шляхом підписання додаткової угоди, підстава - істотна зміна обставин - ч.2 ст.652 ЦК України) і фактично є викладенням в прохальній частині позовної заяви змісту додаткової угоди від 08.06.2016р., надісланої відповідачу супровідним листом від 08.06.2016р. №259 з посиланням на істотну зміну обставин (Т.1 а.с. 58, 60-61).

Зважаючи на суперечність статусу сторін у правовідносинах по договору про приймання стічних вод, до якого позивач просить внести зміни, необхідність витребування додаткових доказів, господарський суд, керуючись п. 3 ст. 77 ГПК України, вважає за необхідне відкласти розгляд справи.

Господарський суд, керуючись п. 3 ст.77, ст.86 ГПК України, -

у х в а л и в:

1. Розгляд справи відкласти на 08.11.2016р. на 10год. 30хв.

2. Представити суду:

2.1. Позивачу: визначити статус залізниці у договорі №63К-002/10-07 від 01.02.2007р. на час внесення змін відповідно до ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України від 19.02.2002р. №37, Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України від 27.06.2008р. №190 та правові підстави зобов'язань по додатковій угоді.

2.2. Відповідачу: визначити статус водоканалу у договорі №63К-002/10-07 від 01.02.2007р. на час внесення змін відповідно до ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України від 19.02.2002р. №37, Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України від 27.06.2008р. №190.

2.3. Третій особі: письмові доводи по суті позовних вимог.

Позивач та відповідач про наступне судове засідання повідомлені під розписку у судовому засіданні.

Третій особі надіслати ухвалу суду з рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суд попереджає сторони, що у разі невиконання вимог суду, господарським судом буде вирішене питання про адмінвідповідальність за злісне ухилення від виконання вимог суду та в силу ст. 4-5 ГПК України, ст.ст. 185-3, 221-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення накладено штраф у розмірі до 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1 700грн.).

Суд повідомляє, що згідно зі ст. 221-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова суду, прийнята за результатами розгляду такої справи, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суд попереджає, що у разі неподання витребуваних доказів спір буде розглянуто за наявними в справі матеріалами згідно ст.75 ГПК України.

Суддя С. Т. Філатова