РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016Справа №910/12093/16

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/12093/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМЛОГІСТИКА»

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна»

2) товариства з обмеженою відповідальністю «Кома-Рент»

про визнання поруки припиненою

Представники:

від позивача: Мажар О.Є. - довіреність № Д-005-05-2016 від 17.05.2016 р.;

від відповідача 1: Дудар Є.В. - довіреність б/н від 22.03.2016 р.;

від відповідача 2: Попов А.С. - довіреність б/н від 25.04.2016 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕМЛОГІСТИКА» (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до 1. товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна», 2. товариства з обмеженою відповідальністю «Кома-Рент» з вимогою визнання поруки припиненою.

В обґрунтування позовних вимог, позивач просить суд визнати припиненою поруку товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМЛОГІСТИКА» за товариство з обмеженою відповідальністю «Кома-Рент», яка виникла на підставі Договору поруки № UA06L-12-10S, укладеного 27.11.2012р. між ТОВ «Катерпіллар Файненшл Україна» та ТОВ «ЗЕМЛОГІСТИКА», оскільки в порушення його умов між відповідачами, без згоди позивача, укладено ряд додаткових угод до Договору фінансового лізингу № UA06L-12-10 від 27.11.2012р., за умовами яких відповідачі змінили розмір лізингових платежів, внаслідок чого збільшено розмір відповідальності поручителя за договором поруки, у зв'язку з чим, порука товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМЛОГІСТИКА», яка виникла на підставі Договору поруки № UA06L-12-10 від 27.11.2012, вважається припиненою з 23.12.2013р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2016р. порушено провадження у справі № 910/12093/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 04.08.2016р.

В судовому засіданні 04.08.2016р. представник позивача підтримав позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

12.07.2016р. через відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшли пояснення по справі, підтримані представником в судовому засіданні 04.08.2016, в яких останній заперечує проти позову та просить суд відмовити в його задоволенні. При цьому, відповідач 1 звертає увагу суду, зокрема, на п. 2.1 Договору поруки № UA06L-12-10 від 27.11.2012, відповідно до умов якого позивач взяв на себе обов'язок, як поручитель, за першою вимогою сплатити суму основного боргу і всі інші грошові суми та зобов'язання, які належать до сплати і підлягають виконанню в даний момент або будуть належати до сплати і підлягати виконанню в будь-який час у майбутньому, відповідно до умов договору лізингу, з урахуванням змін і доповнень до нього.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, до суду не надіслав.

Ухвалою суду від 04.08.2016р. розгляд справи відкладено на 01.09.2016р., у зв'язку з неявкою в судове засідання повноважних представників відповідача 2 та неподанням сторонами витребуваних доказів.

01.09.2016р. через відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові пояснення, в яких позивач не погоджуючись із поясненнями відповідача 1, зазначає, що пунктом 2.1 договору поруки визначена фіксована сума лізингових платежів, яка становить 65085,12 доларів США, і що посилання відповідача 1 саме на цей пункт договору є безпідставними, оскільки вказаний пункт договору не конкретизує на які саме зміни погодився поручитель.

01.09.2016р. через відділ діловодства відповідачем 1 надані письмові пояснення, в яких останній підтримав раніше надані суду пояснення та наголошував, що позивач поручився за виконання відповідачем 2 зобов'язань за договором поруки в повному обсязі, з урахуванням можливих змін і доповнень до нього.

Присутнім в судовому засіданні 01.09.2016 представником відповідача 2 заявлене усне клопотання про відкладення розгляду справи, з метою ознайомлення з матеріалами справи на надання відповідних пояснень.

Крім того, в судовому засіданні представником відповідача 1, на підставі ст. 69 ГПК України, надане суду клопотання про продовження строку розгляду спору у справі.

Ухвалою суду від 01.09.2016р. продовжено строк розгляду спору у справі №910/12093/16, а розгляд справи відкладено на 29.09.2016р.

В судовому засіданні 29.09.2016р. представником позивача надані суду письмові пояснення, в яких позивач підтримує позовні вимоги та вважає, що відповідач 1 безпідставно стверджує, що збільшення лізингових платежів було наперед погоджено поручителем при підписанні договору поруки, а збільшення обсягу зобов'язань позивача тягне за собою припинення поруки, на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Представник відповідача 1 заперечував проти позову з підстав, викладених у раніше наданих суду поясненнях.

В судовому засіданні був присутній представник відповідача 2, однак будь-яких письмових пояснень або відзиву на позов, суду не надав.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем 1 документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2012р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» (лізингодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Кома-Рент» (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № UA068L-12-10 (далі - договір лізингу), відповідно до умов п. 2.1 якого лізингодавець зобов'язується придбати у продавця у власність предмет лізингу, зазначений у додатку № 1 до цього договору, і надати його лізингоодержувачу в тимчасове володіння й користування для підприємницьких цілей, за плату, на строк і на інших умовах, зазначених у цьому договорі, й Загальних умовах, з переходом права власності на предмет лізингу до лізингоодержувача за умови дотримання відповідних вимог, встановлених Загальними умовами.

Відповідно до п. 3.1 договору лізингу, характеристики й дані, які дозволяють визначити предмет лізингу, що передається лізингодавцем у лізинг лізингоодержувачу за цим договором, зазначені в Специфікації, яка є додатком № 1 до цього договору.

Умовами пунктів 4.1, 4.5 договору лізингу визначено, що загальна сума лізингових платежів за договором складається з відшкодування вартості предмета лізингу (основного боргу лізингоодержувача) та процентів, збільшених відповідно до пункту 4.4. цього договору. Лізингоодержувач сплачує лізингові платежі в розмірі, передбаченому додатком № 3 до цього договору, збільшеному відповідно до пункту 4.4 цього договору, не пізніше кінцевої дати сплати лізингових платежів.

Пунктом 6.1 договору лізингу визначено, що строк лізингу становить 36 місяців.

Відповідно до п. 5.1.1 договору лізингу визначено, що зобов'язання лізингоодержувача забезпечене договором поруки, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕМЛОГІСТИКА».

Між відповідачами у справі підписаний Додаток № 3 до договору лізингу «Загальний графік лізингових платежів", згідно з яким між сторонами погоджено, що загальна сума лізингових платежів, становить 65085,12 дол. США (531400,48 грн.).

27.11.2012р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна», як кредитором, та товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕМЛОГІСТИКА», як поручителем, укладено Договір поруки № UA06L-12-10S (далі - договір поруки), відповідно до умов якого кредитор і товариство з обмеженою відповідальністю «Кома-Рент» (боржник) уклали Договір фінансового лізингу №UA06L-12-10 від 27.11.2012р., за яким кредитор, на умовах зазначеного договору лізингу, в якості лізингодавця зобов'язується набути у власність ТОВ з ІІ «Цепелін Україна ТОВ», і передати у користування боржнику, який виступає в якості лізингоодержувача, наступний предмет лізингу згідно з погодженою специфікацією, а саме: один новий екскаватор на гусеничному ходу Caterpillar модель 305Е, загальною вартістю, що становить гривневий еквівалент 80159,00 доларів США, що з максимальним курсом продажу долара США на Міжбанківській валютній біржі на час закриття торгів, станом на дату, яка передує даті укладення цього договору складає, включаючи ПДВ, 654474,19 грн., зі сплатою боржником на користь кредитора лізингових платежів на загальну суму, що складає еквівалент 65085,12 доларів США, що за максимальним курсом продажу долара США на Міжбанківській валютній біржі на час закриття торгів, станом на дату, яка передує даті укладення цього договору, становить 531400,48 грн., які включають:

- відшкодування вартості предмета лізингу (основний борг лізингоодержувача) у розмірі 56111,30 доларів США, що за максимальним курсом продажу долара США на Міжбанківській валютній біржі на час закриття торгів, станом на дату, яка передує даті укладення цього договору, становить, включаючи ПДВ, 458131,93 грн.;

- проценти у розмірі 8973,82 доларів США, що за максимальним курсом продажу долара США на Міжбанківській валютній біржі на час закриття торгів, станом на дату, яка передує даті укладення цього договору, становить 73268,55 грн. (пункт А договору поруки).

Пунктом 2 договору поруки визначено, що договір поруки є забезпеченням поручителем виконання зобов'язань боржником за договором лізингу зі сплати на користь кредитора лізингових платежів на загальну суму, що складає еквівалент 65085,12 доларів США, що за максимальним курсом продажу долара США на Міжбанківській валютній біржі на час закриття торгів, станом на дату, яка передує даті укладення цього договору, становить 531400,48 грн., а також штрафних санкцій за порушення зобов'язань боржником, передбачених умовами договору лізингу.

Поручитель у безумовному і безвідкличному порядку зобов'язується, як поручитель, сплатити кредиторові на першу вимогу кредитора, у разі невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов'язань у терміни і на умовах, передбачених договором лізингу, суму основного боргу (лізингові платежі та викупна ціна), і всі інші грошові суми та всі інші зобов'язання, які належать до сплати і підлягають виконанню на користь кредитора з боку боржника в даний момент або будуть належати до сплати і підлягати виконанню в будь-який час у майбутньому відповідно до умов договору лізингу, з урахуванням змін і доповнень до нього.

Умовами п. 2.2. договору поруки визначено, що не обмежуючи положень ст. 2.1., поручитель у безумовному і безвідкличному порядку зобов'язується, розглядаючи це зобов'язання як окреме, додаткове і безперервне зобов'язання, відшкодувати кредиторові на його вимогу всі збитки, грошові зобов'язання, вимоги відшкодування, витрати і видатки будь-якого характеру, що виникли через будь-яку несплату або несвоєчасну сплату поручителем сум, що підлягають сплаті за цим договором поруки, протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту, коли кредитор пред'явив поручителеві вимогу про виплату відповідних сум, що підлягають сплаті на його користь та документарних підтверджень таких збитків. Це зобов'язання про відшкодування збитків залишається в силі, навіть якщо порука, передбачена статтею 2.1., з будь-якої причини втрачає чинність або можливість примусового виконання стосовно поручителя.

Відповідно до п. 3.4 договору поруки, будь-які та всі платежі поручителя на користь кредитора відповідно до цього договору поруки здійснюються поручителем без будь-якого опротестування, заперечення, вимоги, зустрічної вимоги, умови, зарахування, запиту про надання пояснень або про надання будь-яких доказів невиконання або неналежного виконання зобов'язань, і базуються виключно на письмовій вимозі кредитора про здійснення такого платежу. Задля уникнення неодноразового тлумачення, до проведення оплати поручитель не має права проводити розслідування, робити свої власні визначення, або вступати у будь-які дебати чи судові спори з кредитором, з приводу того чи мало місце і триває невиконання або неналежне виконання зобов'язань. Вищенаведене не вважається таким, що ставить під сумнів права поручителя, надані йому відповідно до обов'язкових положень чинного законодавства України.

Поручитель сплачує всі платежі, зазначені в цьому договорі поруки, у національній валюті України. Сума, що підлягає до сплати, визначатиметься за максимальним курсом продажу долара США на Міжбанківській валютній біржі на час закриття торгів, станом на дату, яка передує даті укладення цього договору (п. 3.5. договору поруки).

Порука за цим договором є безперервним забезпеченням, яке охоплює залишок коштів, що періодично підлягають сплаті боржником кредитору в будь-якому порядку, у зв'язку з договором. Порука за цим договором поруки є доповненням до будь-якої іншої поруки, гарантії, забезпечення або інших засобів захисту прав, які тепер має або в майбутньому матиме кредитор, і не залежить від них (п. 5 договору поруки).

Пунктом 16.1 договору поруки визначено, що договір набирає чинності з дати його укладення і діє до дати надання кредитором поручителеві письмового підтвердження про виконання всіх зобов'язань боржника за договором.

З матеріалів справи вбачається, що 23.12.2016р. між відповідачами у справі була укладена Додаткова угода № 2 до договору фінансового лізингу, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо встановлення Уточненого загального графіку платежів за договором фінансового лізингу, згідно з яким загальна сума лізингових платежів, становить 65925,56 дол. США (538262,36 грн.).

В подальшому між відповідачами були підписані Додаткові угоди №№ 2, 3 до договору фінансового лізингу, відповідно до яких сторони дійшли згоди уточнити загальний графік лізингових платежів до договору фінансового лізингу, та згідно з останнім погодили, що загальна сума лізингових платежів, становить 67933,34 дол. США (554655,26 грн.)

Позивач обґрунтовуючи позовні вимог, стверджує, що у зв'язку з укладенням між відповідачами Додаткової угоди № 2 від 23.12.2013, згідно з якою збільшився обсяг відповідальності позивача, так як за договором лізингу загальна сума лізингових платежів (з урахуванням відсотків) становила 65085,12 дол. США, в той час як, вказаною додатковою угодою сума основного зобов'язання збільшилась до 65925,56 дол. США, а згодом й до 67933,34 дол. США, що в свою чергу, на підставі ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України, тягне за собою припинення поруки за укладеним договором.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін та погоджених ними умов, в яких закріплюються їх права і обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509 ЦК України, п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма визначена у частині 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, ч. 2 ст. 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника та кредитором боржника.

Обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Як встановлено судом, з метою забезпечення виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Кома-Рент» зобов'язань за Договором фінансового лізингу № UA06L-12-10 від 27.11.2012, між ТОВ «Катерпіллар Файненшл Україна» та ТОВ «ЗЕМЛОГІСТИКА» укладено Договір поруки № UA06L-12-10S від 27.11.2012, відповідно до умов якого, договір поруки є забезпеченням позивачем виконання зобов'язань ТОВ «Кома-Рент» за договором лізингу зі сплати лізингових платежів на загальну суму, що складає 65085,12 доларів США, що за максимальним курсом продажу долара США на Міжбанківській валютній біржі на час закриття торгів, станом на дату, яка передує даті укладення цього договору становить 531400,48 грн., а також штрафних санкцій за порушення зобов'язань ТОВ «Кома-Рент», передбачених умовами договору лізингу.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не із зміною будь-яких умов основного договору.

Змінами основного зобов'язання, в результаті яких збільшується відповідальність поручителя, вважаються такі умови та обставини, що тягнуть або можуть потягти негативні наслідки для поручителя, поява для нього інших нових ризиків, відмінних від тих, з якими він попередньо погодився при укладенні договору поруки, погіршення його майнового становища.

Зі змісту договору поруки та договору лізингу вбачається, що сума лізингових платежів складається із суми відшкодування вартості предмету лізингу та суми процентів, які підлягають збільшенню у порядку, визначеному договором лізингу (п.п. 4.1, 4.4. договору лізингу, преамбула та п. 2.1. договору поруки).

Тобто, згідно із умовами договору лізингу сплаті підлягає сума лізингових платежів, що періодично коригується в бік збільшення.

Як встановлено судом, пунктом 2 договору поруки передбачено, що поручитель - ТОВ «ЗЕМЛОГІСТИКА» взяв на себе зобов'язання сплатити на користь кредитора - ТОВ «Катерпіллар Файненшл Україна», суму основного боргу (лізингові платежі та викупна ціна), і всі інші грошові суми та всі інші зобов'язання, які належать до сплати і підлягають виконанню на користь кредитора з боку боржника в даний момент або будуть належати до сплати і підлягати виконанню в будь-який час у майбутньому відповідно до умов договору лізингу, з урахуванням змін і доповнень до нього.

З наведеного вбачається, що позивач при підписанні договору поруки поручився перед відповідачем 1 за виконання відповідачем 2 зобов'язань, що виникли на підставі договору лізингу або можуть виникнути на підставі вказаного договору у майбутньому з урахуванням змін та доповнень, у зв'язку із чим, погодив збільшення розміру процентів, а відтак і розміру лізингових платежів та внесення змін до Загального Графіку Платежів у майбутньому на підставі додаткових угод.

При цьому, як встановлено судом вище, сума лізингових платежів підлягає збільшенню у порядку, визначеному договором лізингу, а тому укладення Додаткових угод № 2 від 23.12.2013, № 3 від 30.04.2014 та № 4 від 15.08.2014, встановлення сторонами Уточненого загального графіку платежів по своїй суті не являється внесенням таких змін до договору, за яких збільшується обсяг відповідальності поручителя.

Зміна сум лізингових платежів згідно із вказаними додатковими угодами є перерахунком сум лізингових платежів, згідно з п. 4.4. договору лізингу, про що зазначено у самих додаткових угодах.

Таким чином, зміна розміру лізингових платежів за додатковими угодами не є збільшенням обсягу відповідальності позивача як поручителя.

Пунктом 4.1.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 1 від 24.11.2014 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» визначено, що у разі якщо поручитель під час укладення договору поруки погодив встановлення у майбутньому розміру процентної ставки за кредитним договором на підставі додаткових договорів, то таке встановлення процентної ставки за додатковими договорами не є збільшенням обсягу відповідальності поручителя і не може бути підставою для припинення договору поруки згідно з статтею 559 ЦК України.

У пункті 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказано, що якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін, а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

З огляду на вищенаведене, враховуючи положення пункту 2.1 договору поруки та п.п. 4.1, 4.4 договору лізингу, укладаючи договір поруки, позивач (поручитель) погодив положення договору поруки, у яких передбачена відповідальність поручителя із можливістю майбутніх змін, а тому внесення змін до Загального графіку платежів згідно із Додатковими угодами № 2 від 23.12.2013, № 3 від 30.04.2014 та № 4 від 15.08.2014 не є збільшенням обсягу відповідальності позивача як поручителя, у зв'язку із чим, підстави для припинення поруки згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України відсутні.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМЛОГІСТИКА» про припинення поруки за Договором поруки № UA06L-12-10 від 27.11.2012, на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України, у зв'язку із чим, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Враховуючи наведе вище, керуючись ст. ст. 32-34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 04.10.2016р.

Суддя А.І. Привалов