ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2016 р.Справа № 922/2214/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши справу

за позовом Державне підприємство "Український державний геологорозвідувальний інститут" (ДП УкрДГРІ) (м.Київ)
до Публічне акціонерне товариство "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

Представник позивача - не з'явився

Представник відповідача - ОСОБА_1 довіреність №85/1255 від 21.04.2016 року;

ВСТАНОВИВ:

Позивач Державне підприємство "Український державний геологорозвідувальний інститут" (ДП УкрДГРІ) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" (відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 23623,24 грн., в т.ч. сума основного боргу за Договром про надання послуг з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування №КД2549-00 від 01.03.2014 року в розмірі 18750,00 грн, пеня в розмірі 3637,78 грн., інфляційні втрати у розмірі 967,31 грн. та 3% річних у розмірі 268,15 грн.. Також позивачем заявлено до стягнення судові витрати.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх. 26594 від 10.08.2016) та 06.09.2016 року до суду надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву (вх.№29195), які були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Розгляд справи було відкладено на 19 вересня 2016 року.

08 вересня 2016 року від позивача надійшла заява (вх. №29502) про зменшення позовних вимог, відповідно до якої він просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 3800,31 грн., інфляційні втрати у розмірі 908,19 грн. та 3% річних у розмірі 365,24 грн.

Представник позивача в судове засідання 19.09.2016 не з'явився.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Дослідивши заяву позивача, суд встановив, що вона є заявою про зміну предмету позову, подана з дотриманням вимог, встановлених Господарського процесуального кодексу України та підлягає прийняттю.

Таким чином, суд продовжує розгляд справи з урахуванням цих уточнень.

Норми ст. 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, в судові засідання з'являлися повноважні представники сторін які надавали письмові пояснення та заперечення, докази на підтвердження власних правових позицій, внаслідок чого справа може бути розглянута за результатами повного та всебічного розгляду спору.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

31 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» (відповідач, замовник) та УКРАЇНСЬКИМ ДЕРЖАВНИМ ГЕОЛОГОРОЗВІДУВАЛЬНИМ ІНСТИТУТОМ (УКРДГРІ) (ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО) (позивач, виконавець) був укладений договір КД2549-00 з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування Немишлянським родовищем відповідно до Угоди про умови користування від 21 жовтня 2013 року №5858 (далі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Виконавець зобов'язується надати ОСОБА_2, а ОСОБА_2 зобов'язується прийняти й оплатити послуги з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування (далі - Послуги) Немишлянським родовищем (свердловини №№20. 27, 28. 29, 30. 31, 625. 628, 632, 634, 635а. 644в, 657, 672, 673, 4431, 4432, 4433, 4434) відповідно до умов цього Договору.

Згідно п. 1.2. Договору, Моніторинг та наукове супроводження здійснюється згідно з пунктом 26 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615, та Угоди про умови користування надрами від 21 жовтня 2013 року №5858, що є додатком до спеціального дозволу на користування надрами.

Процедура проведення моніторингу та наукового супроводження виконання надрокористувачем особливих умов користування надрами, передбачених спеціальним дозволом на користування надрами та угодою про умови користування надрами (далі - моніторинг та наукове супроводження) регулюється Положенням про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.03.2013 № 96.

Склад та організація послуг з моніторингу та наукового супроводження надрокористування визначені в Методичних рекомендаціях з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування (далі - Методичні рекомендації) затверджених наказом Держгеонадр України від 15.02.2012 № 44.

Відповідно до пунктів 2-4 розділу 1 Методичних рекомендацій моніторинг та наукове супроводження - це системне регулярне спостереження за об'єктом надрокористування і виконанням умов, передбачених спеціальним дозволом на користування надрами (далі - дозвіл) та Угодою про умови користування надрами (далі - Угода), оцінка стану, моделювання та прогнозування змін навколишнього природного середовища, консультативно-методичне забезпечення всіх етапів, стадій та видів робіт, передбачених Програмою робіт надрокористувача, розроблення науково обґрунтованих рекомендацій щодо їх оптимізації. надання допомоги надрокористувачеві у дотриманні вимог законодавчих та нормативно-правових актів, методичних рекомендацій, інструкцій, стандартів, технічних регламентів, інших загальнодержавних та галузевих нормативних документів при користуванні надрами, розроблених відповідно до вимог Кодексу України про надра . Гірничого закону України . Законів України "Про нафту і газ" і "Про охорону навколишнього природного середовища" .

Об'єктом моніторингу та наукового супроводження є ділянка надр, яка визначена у дозволі та Угоді про умови користування надрами; всі види робіт, передбачені Програмою робіт надрокорисгувача; зміни навколишнього природного середовища в зоні очікуваного впливу робіт з користування надрами.

Моніторинг та наукове супроводження здійснюється за програмою моніторингу та наукового супроводження, яка складається на кожний об'єкт надрокористування відповідно до Програми робіт надрокористувача на строк дії дозволу або проекту робіт, у разі його наявності.

Згідно п.10.4 Договору цей Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31 грудня 2014 року.

На підставі п. 10.1 Договору всі зміни, що вносяться до умов цього Договору оформлюються Додатковими угодами, що є невід'ємними частинами цього договору.

02 січня 2015 року до Договору № КД2549-00 від 31.03.2014 сторонами внесено зміни та доповнення Додатковою угодою №1.

У відповідності до п.1.3 Договору та додаткової угоди №1 від 02.01.2015 сторонами узгоджено Календарний план на 2015 рік (Додаток № 1), в якому наведені обсяги послуг, етапи (підетапи) та строки їх надання.

Згідно п.5.1 Договору та додаткової угоди №1 від 02.01.2015 вартість послуг у 2015 році складає: 62 500 гривень 00 копійок (Шістдесят дві тисячі п'ятсот гривень 00 копійок), крім того ПДВ 20% - 12 500 гривень 00 копійок (Дванадцять тисяч п'ятсот гривень 00 копійок), всього: 75 000 гривень 00 копійок (Сімдесят п'ять тисяч гривень 00 копійок).

Відповідно до п.4.1 Договору перелік звітної документації, що підлягає оформленню та здаванню Виконавцем ОСОБА_2 за окремими етапами (підетапами) надання послуг та за Договором у цілому, також вимоги до їх змісту визначаються цим Договором.

За умовами п.п. 4.2. 4.3. Договору по завершенню кожного етапу (підетапу) Виконавець надає ОСОБА_2 здавання-приймання послуг в 2-х примірниках та звітні матеріали у письмовій формі. ОСОБА_2 протягом 5 робочих днів з дня одержання звітних документів та ОСОБА_2 здавання-приймання послуг, зазначених в п. 4.1. цього Договору, якщо надані послуги відповідають умовам Договору, зобов'язаний направити Виконавцю підписаний та належним чином оформлений ОСОБА_2 здавання-приймання послуг.

На підставі Договору, виконавцем надані послуги IV етапу 2015 року, здійснено відповідно до «Методичних рекомендацій з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування» аналізу робіт, що виконуються надрокористувачем на об'єктах ділянки надр Немишлянського родовища (свердловини №№20, 27. 28. 29, 30, 31, 625, 628. 632, 634, 635а. 644в, 657, 672, 673, 4431, 4432, 4433, 4434) та оцінка їх відповідності програмі робіт надрокористувача та чинним нормативно-методичним і правовим документам; узагальнення і оцінка результатів проведення моніторингу та наукового супроводження. підготовка висновків, рекомендацій і звітів для надрокористувача та звітів до центрального органу виконавчої влади України. Складені та направлені ОСОБА_2 акт здавання-приймання наданих послуг та інформаційний звіт за IV етап 2015 року.

Згідно п. 5.4 Договору ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання здійснити оплату за виконаний етап (підетап) на підставі ОСОБА_2 здавання-приймання послуг протягом 10 (десяти) робочих днів з дати його підписання.

Надані послуги по Договору IV етапу 2015 року прийняті ОСОБА_2 згідно акту № 4/2015 від 24 грудня 2015 року. Згідно підписаного сторонами акту № 4/2015 про здавання - приймання послуг, сума до сплати становить 18 750,00 грн., в тому числі ПДВ - 3 125,00 грн. Надані послуги IV етапу 2015 року, в порушення п.5.4. Договору були оплачені відповідачем лише 26.08.2016, тобто після звернення позивача з позовом до суду.

Відповідно до ч. І статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. І статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. І ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідачем не були виконані зобов'язання щодо сплати боргу за надані послуги у встановлені терміни. Позивачем за період з 13.01.2016 по 05.09.2016 нараховані 3% річних в сумі 365,24 грн. та втрати від інфляції в сумі 908,19 грн., згідно доданого розрахунку.

Судом було перевірено правильність розрахунку річних та інфляційних витрат, зробленого позивачем, та встановлено, що за період з 13.01.2016 по 05.09.2016 розмір річних становить 365,24 грн., а розмір інфляційних - 849,22 грн.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення 3% річних в сумі 365,24 грн. та втрати від інфляції в сумі 849,22 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В задоволенні позову частині стягнення 58,97 грн. інфляційних втрат слід відмовити у зв'язку з невірним розрахунком.

Стосовно вимог позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 3800,31 грн. суд зазначає наступне.

Частина 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачає, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, згідно ч. І ст. 218 Господарського кодексу України, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.07.2016 р. у справі № 922/1882/16 затверджено план санації Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» до порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до абз. З ч. 9 ст. 6 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон), протягом процедури санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство діє мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Згідно з ст. 19 Закону мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій та не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Таким чином, суд відмовляє в задоволенні вимог позивача щодо стягнення пені.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому ст.ст. 32, 33 ГПК України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню частково, а сама в частині 365,24 грн. річних та 849,22 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на сторін пропорційно задоволених вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1, 4, 4*3, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ХАРКІВСЬКИЙ ТРАКТОРНИЙ ОСОБА_3 ОРДЖОНІКІДЗЕ" (, 61007, місто Харків, пр. Московський, 275 на користь Українського державного геологорозвідувального інституту (УкрДГРІ) (Державне підприємство) (. 04114, м. Київ. вул. Автозаводська, 78-А) 3% річних в сумі 365,24 грн., 849,22 грн. інфляційних втрат та 329,84 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 26.09.2016 р.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Суддя ОСОБА_4