ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2016 року Справа № 904/5081/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.В. (доповідач),

суддів: Антонік С.Г., Дмитренко Г.К.

при секретарі Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №210316 від 21.03.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №007 від 01.02.2016 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна компанія "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2016 року у справі №904/5081/16

за позовом публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна компанія "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ", м. Дніпро

про стягнення 98 630,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2016 року у справі №904/5081/16 заяву публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" про забезпечення позову задоволено. Застосувано заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна компанія "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ", в межах суми заявлених позовних вимог - 1 068 493,38 грн., які знаходяться на рахунку №4167, відкритому у Публічному акціонерному товаристві "Перший Український ОСОБА_3", до вирішення спору по суті в межах суми заявлених позовних вимог - 1 068 493,38 грн.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна компанія "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначену ухвалу та винести нову ухвалу, якою у задоволені заяви публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" про вжиття запобіжних заходів забезпечення позову відмовити у повному обсязі.

Посилається на те, що за договором про надання овердрафту № 1040/980-ЮО/О від 20.09.2013р. на поточному рахунку №01 (п.1.1. Договору) у ПАТ «Міський комерційний банк» відсутня сума боргу у розмірі 15000000,00грн., відповідно відсутні підстави для нарахування відсотків за період з 01.01.2015р. по 06.03.2015р.

Позивач у своєму відзиві просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) заборгованості за договором про надання овердрафту № 1040/980-ЮО від 20.09.2013 р. в частині прострочених процентів за період з 01.01.2015р. по 06.03.2015р. включно в сумі 1068493,38 грн.

Відповідно до статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі статтею 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011 року Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову: заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості (п. 3 постанови пленуму).

Позивачем у якості обґрунтування заяви про забезпечення позову послався на те, що відповідач має реальну можливість не виконувати вимоги кредитора та при цьому витрачати кошти не для здійснення розрахунків з позивачем, перераховувати кошти з власних рахунків в іншому банку на рахунки інших осіб, здійснювати ті чи інші платежі, витрачати майно на власні потреби, мають можливість вчиняти будь-які дії стосовно свого майна, передавати в оренду, відчужувати майно у будь-який спосіб тощо, а тому існують всі підстави вважати, що майно грошові суми, які є у відповідача на рахунках в інших банках можуть зникнути, зменшитись за кількістю (у сумі), зменшитись за цінністю, погіршитись за якістю, може бути розтрачено, пошкоджено або відчужено.

Колегія суддів вважає, що вказані обставни є достатньою підставою для задоволення господарським судом заяви поро забезпечення позову.

Вжиття у такий спосіб заходів забезпечення позову не призведе до обмеження поточної господарської діяльності відповідача, забезпечить фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, є адекватним заявленим вимогам.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна компанія "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та не заперечує правильність і законність оскаржуваного судового акту, який відповідає чинному законодавству України та обставинам справи, тому підстав для скасування ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2016р. не вбачається

Керуючись ст. ст. 99, 101- 106 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

П О Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова інвестиційна компанія "ЕНЕРГО-ІНВЕСТ" залишити без задовлення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2016 року у справі №904/5081/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий Л.О. Чимбар

Суддя Г.К. Дмитренко

Суддя С.Г. Антонік

Повний текст постанови виготовлено 21.09.2016р.