РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2016Справа №910/13310/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-Страхування" до приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про відшкодування шкоди в порядку регресу 13 976, 38 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явилися;

від відповідача - не з'явилися;

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року приватне акціонерне товариство "ПРОСТО-Страхування" (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (далі по тексту - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу 13 976, 38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/13310/16.

08.08.2016 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 08.08.2016 представник позивача подав клопотання про долучення документів на виконання ухвали суду від 22.07.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2016 задоволено клопотання відповідача та відкладено розгляд справи на 12.09.2016.

23.08.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист з інформацією на судовий запит стосовно страхового полісу № АЕ/4511359.

Ували у даній справі надсилалися сторонам на їх адреси місцезнаходжень, які відповідають відомостям, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а відтак, в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, сторони вважаються повідомлені про дату, час і місце розгляду справи належним чином. Крім того, в матеріалах справи містяться рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень представникам сторін завчасно.

Однак, відповідач в жодне судове засідання свого повноважного представника не направив, обґрунтованих письмових пояснень із зазначенням поважних причин неявки його представника у судові засідання до суду не подав, правом, наданим ст. 59 ГПК України, не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло, а тому, відповідно до положень ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 12.09.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено таке.

15.12.2014 між приватним акціонерним товариством "ПРОСТО-Страхування" (страховик, позивач) та громадянкою ОСОБА_1 (страхувальник) був укладений договір страхування «ПРОСТО-КАСКО ПЛЮС» № 1400298 серії PKS (далі по тексту - договір) відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням та/або користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом, дані якого вказані в п. 1.4. договору; володінням та/або користуванням та/або розпорядженням додатковим обладнанням, дані якого вказані в п. 1.5. договору; відшкодуванням шкоди, завданої життю, здоровю та/або майну третіх осіб внаслідок ДТП, що сталася з вини водія ТЗ, вказаного в п. 1.4., 1.6. договору (п. 2.1. договору).

Строк дії договору встановлений з 30.12.2014 до 29.12.2015 (п. 1.15. договору).

За умовами договору транспортний засіб застраховано, в тому числі, на випадок дорожньо-транспортної пригоди (п. 1.9. договору).

16.12.2015 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача транспортного засобу Nissan Qashqai, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, під керуванням останньої та транспортного засобу Hyundai Accent, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2, під керуванням ОСОБА_3.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 25.01.2016 у справі № 753/617/16-п ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Внаслідок зазначеного вище ДТП застрахований у позивача ТЗ отримав механічні пошкодження.

Таким чином, через пошкодження внаслідок ДТП застрахованого транспортного засобу у позивача виник обов'язок виплатити страхове відшкодування згідно з умовами договору.

Згідно ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Відповідно до п. 2.8.9 договору у випадку пошкодження ТЗ, застрахованого по ризику «Пошкодження», розмір збитку визначається на підставі калькуляції витрат на відновлення пошкодженого ТЗ, яка складається страховиком за допомогою програмного забезпечення «Audatex», або калькуляції за актом авто товарознавчої експертизи, з якою згоден страховик, або рахунків на проведення відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого транспортного засобу на сертифікованому або несертифікованому СТО на яку страхувальник був направлений страховиком, або рахунків, попередньо погоджених зі страховиком на проведення відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого транспортного засобу.

Згідно з рахунком від 14.01.2016 № ТР00000016 ФОП ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 15 476, 40 грн.

На підставі страхового акту від 25.01.2016 № 111520 на рахунок ФОП ОСОБА_4 було перераховано 13 976, 38 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 25.01.2016 № 1394.

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання страховика за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів перед страхувальником у повному обсязі.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги щодо сплати шкоди в розмірі виплаченого страхового відшкодування - 13 976, 38 грн до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

25.02.2016 на адресу відповідача позивачем була направлена претензія з вимогою про виплату страхового відшкодування у розмірі 13 976, 38 грн, однак остання залишилась без розгляду.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Наявність вини ОСОБА_3 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження застрахованого транспортного засобу, підтверджена постановою Дарницького районного суду м. Києва від 25.01.2016.

Законом України «Про страхування» передбачено, що цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів підлягає обов'язковому страхуванню (ст. 7 Закону)

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 (власник транспортного засобу) на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АЕ/4511359, строк дії з 27.05.2015 по 26.05.2016, страхувальник ОСОБА_2, забезпечений транспортний засіб Hyundai Accent, державний реєстраційний номер НОМЕР_2).

Обов'язок страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну третьої особи, встановлений п. 22.1 ст. 22. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Вирішуючи питання про суму відшкодування, суд враховує положення абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Полісом № АЕ/4511359, яким застрахована цивільно-правова відповідальність винної особи, встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000, 00 грн та франшизу 500, 00 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем, з урахуванням франшизи становить 13 476, 38 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування шкоди в розмірі 13 976, 38 грн підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача та відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-Страхування" задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77, ідентифікаційний номер 22945712, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-Страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10, ідентифікаційний номер 24745673, на будь-який його рахунок, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) суму страхового відшкодування в розмірі 13 476 (тринадцять тисяч чотириста сімдесят шість) гривень 38 копійок, а також судовий збір в сумі 1 328 (одну тисячу триста двадцять вісім) гривень 67 копійок.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 21 вересня 2016 року.

Суддя Я.А. Карабань