УХВАЛА

29.09.2016Справа № 910/15988/16
За позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Київської міської ради

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Преско-В"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Авалон Комерц Груп"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Аурум Інвест"

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська Ірина Анатоліївна

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІННОВЕСТ ПАРТНЕРИ"

про визнання недійсними договорів та зобов'язання вчинити дії

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

Від прокуратури: Колодчина Р.В. (посвідчення № 041222 від 08.02.2016)

від позивача: Візір А.С. (довіреність № 225-КМР-2921 від 12.09.2016)

від відповідача 1: Петровський В.В. (довіреність б/н від 16.05.2016)

від відповідача 2: не з'явився

від відповідача 3: не з'явився

від третьої особи 1: не з'явився

від третьої особи 2: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Київської міської ради (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Преско-В" (відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Авалон Комерц Груп" (відповідач 2), Товариства з обмеженою відповідальністю "Аурум Інвест" (відповідач 3) в якому просить суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 29.12.2011, а саме: нежитлові будівлі торгівельного призначення площею 260,10 кв.м. по АДРЕСА_1 у м. Києві, вартістю 112 350 грн., укладений між ТОВ "Преско-В" та ТОВ "Авалон Комерц Груп", посвідчений 29.12.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрований в реєстрі за № 8376;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 25.07.2015, а саме: нежитлові будівлі торгівельного призначення площею 260,10 кв.м. по АДРЕСА_1 у м. Києві, укладений між ТОВ "Авалон Комерц Груп" та ТОВ "Аурум Інвест", посвідчений 25.07.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнаровською І.А.;

- зобов'язати ТОВ "Аурум Інвест" повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 260,10 кв.м. по по АДРЕСА_1 у Деснянському районі м. Києва, привівши земельну ділянку у придатний для використання стан шляхом знесення будівлі і споруд.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

Під час процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000066 від 28.04.2015 за ч.4 ст. 358 КК України за фактом використання завідомо підробленого документу встановлено, що на підставі рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 20.10.2008 та ухвали від 10.11.2010 у цивільній справі № 2-391/08 за позовом ТОВ "Преско-В" до ОСОБА_8 про розірвання договорів оренди та визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, державним реєстратором КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" 07.07.2011 прийнято рішення про державну реєстрацію за ТОВ "Преско-В" права власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення площею 260,10 кв.м. по АДРЕСА_1.

29.12.2011 між ТОВ "Преско-В" та ТОВ "Авалон Комерц Груп" укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлової будівлі торгівельного призначення за вказаною адресою, який 29.12.2011 посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстровано в реєстрі за № 8372.

В подальшому ТОВ "Авалон Комерц Груп" 25.07.2015 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна відчужило вказаний об'єкт нерухомості ТОВ "Аурум Інвест", який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською I.A.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, заступник керівника місцевої прокуратури зазначає, що у ТОВ "Преско-В" були відсутні підстави для реєстрації права власності, оскільки рішення про визнання права власності не приймалось.

Крім того, спірний об'єкт нерухомості, на який зареєстровано право власності за ТОВ "Преско-В" є самочинним.

У вказаному позові, заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 3 просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю торгівельного призначення площею 260,10 кв.м. по АДРЕСА_1 у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2016 порушено провадження по справі № 910/15988/16, залучено до участі у справі третіх осіб 1,2, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войнарську Ірину Анатоліївну, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІННОВЕСТ ПАРТНЕРИ" та призначено справу до розгляду на 15.09.2016.

13.09.2016 через відділ діловодства суду від третьої особи 1 надійшов супровідний лист, в якому остання зазначила, що просить суд розглядати справи без її участі та додала до листа витребувані судом документи.

14.09.2016 через відділ діловодства суду від прокуратури надійшли письмові пояснення по справі.

В судове засідання 15.09.2016 з'явився прокурор та представник відповідача 1.

Представники позивача, відповідачів 2,3, третіх осіб 1,2 в судове засідання 15.09.2016 не з'явились.

Представник відповідача усно заявив клопотання про відкладення розгляду справи, надав щодо нього пояснення та просив суд його задовольнити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2016 розгляд справи відкладено на 29.09.2016 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 29.09.2016 представник позивача та прокуратури підтримали клопотання про забезпечення позову, надали щодо нього пояснення просили його задовольнити.

Представник відповідача 1 проти задоволення клопотання про забезпечення позову заперечив.

Розглянувши у судовому засіданні 29.09.2016 заяву прокурора про вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів до забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов, зокрема, забезпечується накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

В постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 року № 16 зазначено, що відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За змістом постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 року №16 забезпечення позову виступає як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичних або фізичних осіб, і може застосовуватись на будь-якій стадії процесу. Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року №16 умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Така правова позиція підтверджується рішеннями суду касаційної інстанції, а саме постановою ВГСУ від 21.12.2006р. по справі № 30/322-06-9805 та постановою ВГСУ від 25.01.2006р. по справі № 2/282.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору у даній справі є визнання недійсними договорів купівлі-продажу спірного нерухомого майна, а також наявність чи відсутність підстав для повернення Київській міській раді земельної ділянки площею 260,10 кв.м. по АДРЕСА_1 у Деснянському районі м. Києва.

Як вбачається з матеріалів справи, спірне нерухоме майно, що знаходиться на земельній ділянці по вул. Оноре де Бальзака, 12а площею 260,10 кв.м. було неодноразово відчужене, а саме: від ТОВ «Преско-В» до ТОВ "Авалон Комерц Груп" та в подальшому від ТОВ "Авалон Комерц Груп" до ТОВ "Аурум Інвест".

Наведені відомості достатньо обґрунтовано підтверджують припущення про можливість подальшого відчуження спірного майна, що може утруднити виконання рішення суду у даній справі в разі задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність зв'язку між заявленими заходами забезпечення позову в частині накладення арешту на спірне майно і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами.

Вжиття наведених заходів до забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість його виконання.

Навпаки, невжиття зазначених заходів до забезпечення позову утруднить виконання рішення господарського суду, оскільки спірне майно може бути відчужено третім особам.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Пунктом 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" №16 від 26.12.2011 р. визначено, що за позовами про визнання права власності (іншого речового права) або витребування майна арешт може бути лише накладений на індивідуально визначене майно.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно а саме: нежитлову будівлю торгівельного призначення площею 260,10 кв.м. по АДРЕСА_1 у м. Києві.

Про забезпечення позову господарський суд виносить ухвалу, яка надсилається або видається сторонам у справі, іншим учасникам судового процесу (стаття 67 ГПК). Наказ про вжиття заходів до забезпечення позову не видається.

Суд також дійшов висновку, що ухвала про забезпечення позову має відповідати вимогам ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", що встановлюються до виконавчого документа, оскільки ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом в розумінні ст. 17 зазначеного Закону.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 22.03.2012 року № 6, ухвали господарського суду набирають законної в день їх винесення.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 3 про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити.

2. З метою забезпечення позову до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили у справі № 910/15988/16, вжити заходи до забезпечення позову, а саме: накласти арешт на нежитлову будівлю торгівельного призначення, площею 260,10 кв.м. по АДРЕСА_1 у м. Києві (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0), що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Аурум Інвест"(02166, м. Київ, вул. Космонавта Волкова, 2-А, код 32732570) .

Стягувач: Київська міська рада (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, код 22883141).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Аурум Інвест" (02166, м. Київ, вул. Космонавта Волкова, 2-А, код 32732570).

Дана ухвала є виконавчим документом, набирає чинності з моменту її прийняття, тобто з 29.09.2016 та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження".

Строк пред'явлення ухвали господарського суду від 29.09.2016 про вжиття заходів до забезпечення позову до виконання становить один рік, тобто до 29.09.2017.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня, наступного за днем прийняття.

Суддя С.О. Турчин