ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

28.09.2016 Справа № 908/2512/16

Cуддя Зінченко Н.Г., розглянувши позовні матеріали
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕНТЕ УКРАЇНА, (03164, м. Київ, вул. Академіка Булаховського, буд. 30-А)

до відповідача ОСОБА_1 підприємства АГРО-КОМ, (69096, м. Запоріжжя, вул.Айвазовського, буд. 9)

про стягнення 290 124, 59 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява б/н від 26.09.2016р. (вх. №2721/09-05/16 від 27.09.2016р.) Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕНТЕ УКРАЇНА, м. Київ до ОСОБА_1 підприємства АГРО-КОМ, м. Запоріжжя про стягнення 290 124, 59 грн.

Згідно Протоколу передачі автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2016р. справу № 908/2512/16 призначено до розгляду судді Зінченко Н.Г.

У відповідності до п., п. 2, 3, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду якщо: у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес, у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога та не вказано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми; а також не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Розглянувши матеріали позовної заяви та зясувавши підстави для повернення позовної заяви, передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що слід повернути позовну заяву без розгляду на підставі п., п. 2, 3, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, виходячи з наступного.

Згідно зі ст., ст. 54, 57 ГПК України зміст, форма та додатки до позовної заяви повинні відповідати приписам вказаної норми законодавства. Позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема: зазначення найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місце знаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди субєкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб платників податків).

На першій (титульній) сторінці позовної заяви б/н від 26.09.2016р. (вх. №2721/09-05/16 від 27.09.2016р.) відповідач вказаний як Приватне підприємство АГРО-КОМ та зазначено .

Відповідно до п. 3.1 Постанови Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції та п. 20.1 Постанови Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011р. Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України " Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань " встановлено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Частиною 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань" передбачено, що єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 28.09.2016р., за кодом значиться Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕНТЕ УКРАЇНА, тобто товариство позивача.

В пункті 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що позовна заява підлягає поверненню без розгляду, якщо позивачем не вказано повне найменування сторін та їх поштових адрес.

Таким чином, в позовній заяві б/н від 26.09.2016р. вказано не вірний код ЄДРПОУ відповідача, що суперечить чинним процесуальним нормам, що є підставою для її повернення заявнику без розгляду.

Приписами ст., ст. 54, 57 ГПК України встановлено, що зміст, форма та додатки до позовної заяви повинні відповідати вказаним нормам закону.

Відповідно до ст. 36 ГПК України письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Вимоги до оформлювання документів, порядок засвідчення їх копій, що подаються до суду, визначено пунктом 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації", затвердженого Наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07.04.2003 р. Зокрема, готуючи та оформлюючи документи, заявник, згідно з вказаним стандартом, відмітку про засвідчення копії документа повинен складати зі слів: "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Як вбачається зі змісту розділу V Докази ГПК України, належними та допустимими доказами, про які йдеться у Господарському процесуальному кодексі України, є саме належним чином завірені письмові докази, а не їх фотокопії, які взагалі ніким не завірені (не містять підпису повноваженої особи позивача, який скріплений печаткою підприємства).

Суд зауважує, що відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (стаття 36 ГПК).

До позовної заяви б/н від 26.09.2016р. (вх. №2721/09-05/16 від 27.09.2016р.) додатки (крім доказів направлення позовної заяви відповідачеві та сплати судового збору) додані лише у вигляді фотокопій документів, які жодним чином не завірені, що свідчить про невиконання позивачем вимог ст. 36 та п. 4 ч. 1 ст. 57 ГПК України.

З огляду на вищевикладене, додатки до позовної заяви не відповідають приписам чинного Господарського процесуального кодексу України.

Приписами статті 56 ГПК України передбачено, що позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення. (Стаття 56 ГПК України в редакції Закону України Про внесення зміни до статті 56 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку надсилання копії позовної заяви № 9126837-11 від 19.05.2011 р.).

У відповідності до ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Належним доказом направлення копії позовної заяви з додатком відповідачу відповідно до Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, є оригінал розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека), виданий відправникові поштового відправлення.

Зазначене підтверджується пунктом 2.1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-08/208 від 13.04.2008 р. (з наступними змінами і доповненнями), в якому зазначено, що розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового звязку (касовий чек, поштова квитанція тощо), може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні (сторонам) у справі копії позовної заяви.

З аналізу вище наведених норм чинного процесуального законодавства слідує, що належними доказами направлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів, в розумінні ст. 56 ГПК України, є оригінали розрахункового документу (оригінал поштової квитанції або фінансового чеку) та опису вкладення.

Згідно з п. 61 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р. (з наступними змінами і доповненнями), у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового звязку повинен перевірити відповідність опису, розписатися на обох його примірниках і поставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового звязку повинен зазначити номер поштового відправлення.

До позовної заяви б/н від 26.09.2016р. (вх. №2721/09-05/16 від 27.09.2016р.) на підтвердження відправлення копії позовної заяви відповідачу та доданих до неї документів позивачем не надано жодного документу, про що свідчить Акт господарського суду Запорізької області від 27.09.2016р.

Отже, суду неможливо зробити висновок про додержання позивачем вимог закону щодо направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Зазначені обставини перешкоджають суду вчинити передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України дії по підготовці справи до судового розгляду та є підставами для повернення позовної заяви позивачу.

У зв'язку з поверненням позовної заяви без розгляду, заяву про забезпечення позову, суд не розглядав.

У відповідності до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з ним у господарський суд у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п., п. 2, 3, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕНТЕ УКРАЇНА, м. Київ до ОСОБА_1 підприємства АГРО-КОМ, м. Запоріжжя про стягнення 290 124, 59 грн. та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Додаток: на 51-у аркуші, в тому числі оригінал платіжного доручення №816 від 21.09.2016р (про сплату 4351, 89 грн. судового збору) та оригінал платіжного доручення №817 від 21.09.2016р. (про сплату 689, 00 грн. судового збору).

Суддя Н.Г.Зінченко