ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 вересня 2016 року Справа № 29/5005/6896/2011
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коваленка В.М.- головуючого (доповідач у справі),
Панової І.Ю.,
Полякова Б.М.
розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи ОСОБА_4, м. Дніпропетровськ
на ухвалувід 16.05.2016 Дніпропетровського апеляційного господарського суду (про відмову в прийнятті апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2013)
у справі№ 29/5005/6896/2011 господарського суду Дніпропетровської області
за заявою боржникафізичної особи-підприємця ОСОБА_5
провизнання банкрутом
ліквідаторАрбітражний керуючий Шевцов Є.В.
В С Т А Н О В И В :

Подана фізичною особою ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4.) касаційна скарга б/н від 27.07.2016 не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Так, відповідно до норм ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні.

Відповідно до норм ст. 1111 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

ОСОБА_4 не було дотримано вказаних вимог, оскільки до поданої касаційної скарги не додано належних доказів направлення її копії сторонам у справі. Так, як вбачається, заявником оскаржується ухвала апеляційного суду від 16.05.2016, тоді як до касаційної скарги додані поштові квитанції та описи вкладення в цінні листи, які датовані 29.01.2016, тобто скаржником були здійснені почтові відправлення сторонам у справі майже за чотири місці до винесення оскаржуваної ухвали та до виникнення права на касаційне оскарження такої увхали, що свідчить про недотримання скаржником вимог ч. 4 ст. 111 та ст. 1111 ГПК України.

Неповідомлення сторони у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цієї сторони, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені статтями 42, 43 ГПК України та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України є підставою для неприйняття скарги до розгляду та повернення її господарським судом.

Крім цього, відповідно до норм ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні.

Розмір та порядок сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII, що набрав чинності 01.09.2015).

Так, підпунктом 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено ставку судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір мінімальної заробітної плати, що відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" станом на 01.01.2016 становить 1 378 грн. 00 коп.

Також, за приписами ст.ст. 1, 3, 4, 6 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за подання, зокрема, касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду, тобто справляння судового збору здійснюється у встановленні законом строки після ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Однак, у додатках до касаційної скарги містяться квитанції № 0.0.497586909.1 від 28.01.2016 на суму 102 грн. 00 коп. та № 0.0.502086288.1 від 09.02.2016 на суму 1378 грн. 00 коп., що свідчить про те, що судовий збір заявником був сплачений ще до ухвалення апеляційним судом оскаржуваної ухвали від 16.05.2016.

Отже, заявником в порушення викладених вище норм законодавства до касаційної скарги не додані належні докази сплати судового збору в установленому порядку та розмірі за подання касаційної скарги саме на оскаржувану ухвалу апеляційного суду від 16.05.2016.

Також, відповідно до ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Оскаржувана в касаційному порядку ухвала Дніпропетровського апеляційного господарського суду була прийнята 16.05.2016, тоді як касаційна скарга ОСОБА_4 була подана 28.07.2016, про що свідчить штамп № 1145/16 реєстрації вхідної кореспонденції Дніпропетровського апеляційного господарського суду на касаційній скарзі.

Відповідно до ч. 3 ст. 50 ГПК України перебіг процесуального строку, обчислюваного днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

У даному випадку останній день строку на звернення з касаційною скаргою - 06.06.2016. Таким чином, касаційна скарга подана ОСОБА_4 через 1 місяць і 22 дні після закінчення процесуального строку, встановленого для її подання.

Викладене в поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для її подання мотивовано неможливістю (із скрутним фінансовим становищем) вчасно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на оскаржувану ухвалу апеляційного суду.

Розглядаючи вказане клопотання, Вищий господарський суд України враховує, що відповідно до ст. 53 ГПК України суд може відновити пропущений строк у разі наявності поважних причин пропуску цього строку.

Приймаючи до уваги, що поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій, а Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, оцінивши доводи та обставини, що наведені в обґрунтування клопотання про поновлення строку, колегія суддів прийшла до висновку щодо неповажності причин його пропуску у зв'язку із наступним.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, заявником не надано належних доказів щодо наявності поважних причин пропуску процесуального строку на подання касаційної скарги.

Так, як було встановлено вище (під час встановлення обставин слати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду від 16.05.2016), скаржником були додані квитанції щодо сплати судового збору, які датовані січнем та лютим 2016 року - до винесення апеляційним судом оскаржуваної ухвали та звернення заявника в липні 2016 року із даною касаційною скаргою.

Таким чином, визначені ОСОБА_4 в клопотанні обставини пропуску строку звернення із касаційною скаргою не відповідають дійсності та не підтверджуються доказами.

Клопотання ж не містить жодних вказівок на існування інших обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення заявника касаційної скарги та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

За таких обставин та враховуючи, що заявником не наведено поважних причин пропуску встановленого строку подання касаційної скарги, у розумінні ст. 53 ГПК України, колегія суддів відмовляє в задоволенні заявленого клопотання про поновлення строку, встановленого для подання касаційної скарги на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.05.2016.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

На підставі наведеного, керуючись нормами ст.ст. 1, 3, 4, 6 Закону України "Про судовий збір" та ст.ст. 33, 34, 50, 53, 86, 107, 110, п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 1113, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

У Х В А Л И В :

1. Відмовити фізичній особі ОСОБА_4 у в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання касаційної скарги на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 у справі № 29/5005/6896/2011.

2. Касаційну скаргу фізичної особи ОСОБА_4 повернути заявнику.

Головуючий В.М. Коваленко

Судді І.Ю. Панова

Б.М. Поляков