РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 року Справа № 918/372/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Мамченко Ю.А.

судді Павлюк І. Ю. ,

судді Дужич С.П.

при секретарі Німчук А.М.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 (довіреність №1-03/16-д від 31 травня 2016 року)

відповідача 1: ОСОБА_2 (довіреність №08-946 від 10 травня 2016 року)

відповідача 2: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Бюро термінової технічної інвентаризації" на рішення господарського суду Рівненської області від 19 липня 2016 року у справі №918/372/16 (суддя Горплюк А.М.)

за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Бюро термінової технічної інвентаризації"

до відповідача 1 Рівненської міської ради

до відповідача 2 ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Бісофт Консалтинг"

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області (суддя Горплюк А.М.) від 19 липня 2016 року у справі №918/372/16 було відмовлено у позові ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Бюро термінової технічної інвентаризації" (надалі позивач) до Рівненської міської ради (надалі відповідач 1) та до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Бісофт Консалтинг" (надалі відповідач 2) про внесення змін до договору оренди земельної ділянки /а.с. 57-62/.

Вказане рішення обґрунтоване тим, що при застосуванні положень статті 120 Земельного кодексу України у поєднанні з нормою статті 125 Земельного кодексу України слід виходити з того, що виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності на земельну ділянку чи укладення договору оренди земельної ділянки. Реєстрація права власності на будівлю і споруду автоматично не тягне переходу права користування земельною ділянкою під нею.

Не погодившись із вказаним рішення, позивач - ТОВ "Бюро термінової технічної інвентаризації" звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 19 липня 2016 року у справі №918/372/16 щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Бюро термінової технічної інвентаризації" та внести зміни у Договір оренди земельної ділянки, укладений між територіальною громадою в особі Рівненської міської ради та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Бісофт Консалтинг" (місцезнаходження: 33028, місто Рівне, вулиця Соборна, будинок 192, ), зареєстрований у земельному кадастрі 29.12.2007 року за №37 та викласти договір у новій редакції /а.с. 111-115/.

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Рівненської області норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що у відповідності до частини 1 статті 377 Цивільного кодексу України та частин 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення. У позовних вимогах не йшлося про автоматичний перехід права користування земельною ділянкою. Позовні вимоги стосувались реалізації закріпленого стятими 120 Земельного кодексу України та 377 Цивільного кодексу України майнового права на перехід права користування шляхом внесення змін до договору оренди із заміною сторони орендаря, з відповідним подальшим переоформленням цього права у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та частиною 1 статті 124 Земельного кодексу України. Договір оренди земельної ділянки між Рівненською міською радою та ТОВ "Бісофт Консалтинг" був укладений в інтересах сторін, на умовах, що забезпечували оптимальний баланс їх інтересів. Проте, відбулась істотна зміна обставин, які сторони могли передбачити. Саме така істотна зміна обставин є підставою для зміни договору (стаття 652 Цивільного кодексу України). Враховуючи, що фактичне користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: м.Рівне, вул.Гетьмана Полуботка, 15а, здійснює власник зведеної на ній будівлі, то ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Бісофт Консалтинг" не може бути стороною договору оренди земельної ділянки, оскільки фактично його право користування припинилось з моменту передачі права власності. А відтак, договір підлягає зміні в частині даних про орендаря.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 08 серпня 2016 року у справі №918/372/16 було повернуто без розгляду апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Бюро термінової технічної інвентаризації" на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 ГПК України.

31 серпня 2016 року до Рівненського апеляційного господарського суду надійшла повторна апеляційна скарга позивача.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 02 вересня 2016 року у справі №918/372/16 було поновлено строк на апеляційне оскарження, прийнято до провадження апеляційну скаргу позивача та призначено дату судового засідання на 28 вересня 2016 року.

Від відповідача 1 Рівненської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Бісофт Консалтинг", а також ТОВ "Бюро термінової технічної інвентаризації" не направлялась до Рівненської міської ради пропозиція про внесення змін до договору оренди землі, оформлена відповідно до норм чинного законодавства, а також клопотання про припинення/передачу права оренди на земельну ділянку. Рівненською міською радою не приймалось рішень щодо припинення права на оренду земельної ділянки ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Бісофт Консалтинг" та передачі її ТОВ "Бюро термінової технічної інвентаризації", що повинно бути вирішено виключно Рівненською міською радою.

Безпосередньо в судовому засіданні представники позивача та відповідача 1 повністю підтримали вимоги і доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 1, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 26 грудня 2007 року між територіальною громадою в особі Рівненської міської ради (надалі Орендодавець) та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Бісофт Консалтинг" (надалі Орендар) укладено договір оренди землі (надалі договір), у відповідності до пункту 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для реконструкції торгового овочевого павільйону під заклад громадського харчування з подальшим його обслуговуванням, за рахунок земель право користування якими було надано згідно з договором оренди від 12 жовтня 2006 року та припинене згідно з рішенням Рівненської міської ради від 19 липня 2007 року №928, яка знаходиться в м. Рівне, по вулиці Гетьмана Полуботка, 15А.

Згідно з пунктом 2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 250 квадратних метрів, відповідно до рішення Рівненської міської ради (14 сесія 5 скликання) від 19 липня 2007 року №928 "Про вилучення та надання земельних ділянок".

Відповідно до пункту 3 договору на земельній ділянці розташований торговий овочевий павільйон площею 148,1 кв.м., що належить ТОВ "Бісофт Консалтинг" на праві власності згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_4 20 березня 2007 року за реєстр. №1073, право власності зареєстровано Комунальним підприємством Рівненським міським бюро технічної інвентаризації 23 березня 2007 року в книзі 13 за №140-1808.

Договір укладено на 49 років, тобто до двадцять шостого грудня дві тисячі пятдесят шостого року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (пункт 8 договору).

У відповідності до пункту 34 договору заміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розвязується у судовому порядку.

Пунктом 35 договору передбачено, що дія договору припиняється у разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- придбання орендарем земельної ділянки у власність;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

- ліквідації юридичної особи-орендаря.

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом

У відповідності до пункту 41 договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5 ВКС №562242 та зареєстровано у земельному кадастрі 29 грудня 2007 року за №37.

Матеріалами справи стверджується, що на підставі акту приймання-передачі від 26 грудня 2007 року орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку площею 250 м2 на вул. Гетьмана Полуботка, 15А.

04 лютого 2014 року торгово-овочевий павільйон, що знаходиться за адресою: місто Рівне, вулиця Гетьмана Полуботка, 15А зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Бюро термінової технічної інвентаризації". За результатами реєстрації права власності на вказане приміщення позивачем отримано Свідоцтво про право власності №17322700 від 04 лютого 2014 року серії САК №709734 та Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №17323123 від 04 лютого 2014 року серії №532206.

28 березня 2016 року ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Бюро термінової технічної інвентаризації" направило на адресу Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради лист вих.№03к/16 із пропозицією замінити сторону у договорі оренди землі, а саме: замінити орендаря ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Бісофт Консалтинг" на ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Бюро термінової технічної інвентаризації".

За результатами розгляду вказаного листа, Управлінням земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради повідомлено, що редакція частини 2 статті 120 Земельного кодексу України та частина 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" не передбачає автоматичного укладення договору оренди землі та автоматичного припинення дії договору.

Крім того, у відповіді на лист було запропоновано ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Бюро термінової технічної інвентаризації" звернутись в Управління забезпечення надання адміністративних послуг (м. Рівне, майдан Просвіти, 2) із заявою на імя міського голови про передачу в оренду земельної ділянки, вказавши при цьому площу, адресу земельної ділянки, її цільове призначення, термін оренди та надати наступні документи: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права оренди земельної ділянки; письмову згоду землекористувача, засвідчену нотаріально.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Положеннями частин 1, 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно частини 1 статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст зокрема належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 пункту 12 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені статтею 122 Земельного кодексу України.

Так, частиною 1 даної статті передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Таким чином, відповідно до норм статей 13, 14 Конституції України, статей 172, 324, 374 Цивільного кодексу України, статей 2, 8, 148 Господарського кодексу України, статей 80, 83, 122, 124 Земельного кодексу України, статей 3, 4 Закону України "Про оренду землі" земельні ділянки є об`єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватно-правових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

У відповідності до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини 1 статті 124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції набуття права користування земельними ділянками із земель комунальної власності здійснюється виключно на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування.

Місцевим господарським судом правомірно не було прийнято до уваги посилання ТОВ "Бюро термінової технічної інвентаризації" на норми статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу).

У статті 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За приписами статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Правовий аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що при застосуванні положень статті 120 Земельного кодексу України у поєднанні з нормою статті 125 Земельного кодексу України слід виходити з того, що виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності на земельну ділянку чи укладення договору оренди земельної ділянки. Реєстрація права власності на будівлю і споруду автоматично не тягне переходу права користування земельною ділянкою під нею.

З огляду на викладене, особа яка є власником будівлі, має право ініціювати одержання земельної ділянки у власність або у користування, проте розглянути це питання та прийняти відповідне рішення в строки, встановлені законом, зобов'язаний відповідний повноважний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування.

Аналогічну праву позицію викладено у пункті 2.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17 травня 2011 року "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин".

Таким чином, посилання апелянта на оформлення права власності на торгово-овочевий павільйон, що знаходиться за адресою: місто Рівне, вулиця Гетьмана Полуботка, 15А не вказує на автоматичне виникнення у ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Бюро термінової технічної інвентаризації" майнових прав на земельну ділянку.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Інші доводи скаржника не заслуговують на увагу, оскільки їм була надана вичерпна правова оцінка судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів, які відповідно до статей 33, 34 ГПК України засвідчують певні обставини і на яких ґрунтується висновок суду.

Відповідно до пункту 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Рівненської області від 19.07.16 року у справі №918/372/16 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Бюро термінової технічної інвентаризації" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 918/372/16 повернути господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Дужич С.П.