ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" вересня 2016 р.Справа № 922/2997/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Колос", смт. Пересічна
до 1. Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, смт. Пересічне , 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Березовка", м. Харків
про визнання недійсним договору
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 474 від 18.05.2016 року; ОСОБА_2, довіреність №654 від 15.08.2016 року;

першого відповідача - не з'явився;

другого відповідача - ОСОБА_3, довіреність № 4-Д від 05.10.2015 року;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "КОЛОС." звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Березовка", в якому просить:

1. Визнати незаконним та скасувати рішення Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області () від 19.03.2015 року про надання ТОВ "Березовка" () в оренду строком на 49 років земельної ділянки площею 3,0918 га, кадастровий номер :00:000:0579, що знаходиться в с. Березівське Дергачівського району Харківської області.

2. Визнати недійсним повністю договір оренди землі від 19.03.2015 року, укладений між Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області () та ТОВ "Березовка" (), про оренду земельної ділянки площею 3,0918 га, кадастровий номер :00:000:0579, що знаходиться в с. Березівське Дергачівського району Харківської області.

3. Судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06 вересня 2016 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 21.09.2016 року об 10:00 год.

До канцелярії суду 21.09.2016 року представником другого відповідача було подано заяву про відвід судді Суслової В.В. за вх. № 111.

У судовому засіданні 21.09.2016 року була оголошена перерва до 17:30 год.

Після перерви у судовому засіданні розгляд справи було продовжено 21.09.2016 року об 17:30 год.

Представником відповідача було подано заяву про фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

На підставі вказаного, в судовому засіданні 21.09.2016 року була оголошена перерва до 22.09.2016 року об 09:00 год. для можливості проведення судового засідання за допомогою технічних засобів.

Після перерви в судовому засіданні розгляд справи було продовжено 22.09.2016 року об 09:00 год.

У призначеному судовому засіданні були присутні представники позивача та другого відповідача.

Представник першого відповідача своїм правом бути присутнім у судовому засіданні не скористався.

Представник другого відповідача у судовому засіданні подану заяву про відвід судді аргументує тим, що існують сумніви щодо неупопердженості судді при розгляді даної справи, оскільки під час розгляду справи № 922/2130/16 (у спорі між тими ж сторонами) не були досліджені обставини справи в повному обсязі та відхилено клопотання про витребування доказів у позивача, чим порушено засади рівності та змагальності всіх учасників процесу. Окрім того, представником другого відповідача було зазначено, що на поведінку судді подано скаргу до Вищої кваліфікаційної комісії України від 12.09.2016 року, а також на рішення господарського суду Харківської області від 18.08.2016 року у справі № 922/2130/16 подано апеляційну скаргу, яка прийнята Харківським апеляційним господарським судом до провадження 08.09.2016 року.

Представник позивача не вбачає підстав для відводу судді та заперечує проти задоволення поданої другим відповідачем заяви.

Дослідивши заяву другого відповідача про відвід судді та заслухавши представників сторін, суд зазначає наступне.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік обставин, які можуть бути підставою для відводу судді. Зокрема, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами. Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору.

Із вимог процесуального законодавства випливає, що відвід повинен бути мотивований та обґрунтований. Це, зокрема, означає, що відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах.

Наведені ж в клопотанні доводи про відвід судді по даній справі свідчать про відсутність підстав для відводу, оскільки не наведено жодної конкретної обставини для відводу судді, в розумінні статті 20 ГПК України.

Окрім того, слід звернути увагу, в пункті 1.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Вирішення питань про застосування чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до позивача чи відповідача, інших учасників судового процесу, оскільки наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться в залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства.

Розглядаючи конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) суд самостійно визначає коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовує його, здійснює його тлумачення, визначає порядок ведення судового засідання на підставі приписів процесуального закону, вирішує питання про розгляд по суті заяв та клопотань учасників судового процесу, надає правову оцінку обставинам справи на підставі внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону. Процесуальне рішення по справі виноситься судом за результатом надання юридичної оцінки поясненням всіх учасників судового процесу, наявним у справі доказам та з обов'язковим співвідношенням їх з вимогами відповідного законодавства.

Крім того, відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. При цьому втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється законом.

У разі незгоди з винесеним по справі рішенням чи ухвалою, сторона по справі не позбавлена можливості оскаржити постановлене по справі рішення чи ухвалу у порядку і строки, визначені чинним процесуальним законом.

Таким чином, зазначені вище обставини свідчать, що підстави для відводу судді Суслової В.В. по справі № 922/2997/16 відсутні, в звязку з чим в задоволенні клопотання про відвід судді слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4-6, 20, 86 господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника другого відповідача про відвід судді Суслової В.В. по справі № 922/2997/16 - відмовити.

Суддя ОСОБА_4
справа № 922/2997/16