КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2016 р. Справа№ 910/6768/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Калатай Н.Ф.

Баранця О.М.

при секретарі судового засідання Бовсунівська Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Дуліч В.М.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнау" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча

компанія "Енергоатом"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнау"

про стягнення 34 165,65 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 по справі №910/6768/16 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнау" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 5483 грн. 95 коп. - пені, 28510 грн. 32 коп. - штраф та 1371 грн. 09 коп. - витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначене рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2016, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнау" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 року передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Сітайло Л.Г., судді : Баранець О.М., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнау" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 року прийнято до свого провадження, з призначенням до розгляду 20.09.2016.

Розпорядженням від 19.09.2016 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 19.09.2016, в зв'язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці, яка не є головуючим суддею, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Калатай Н.Ф., Баранець О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2016 колегією суддів, в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнау" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 року до свого провадження.

19 вересня 2016 року, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, від представника позивача надійшла телеграма про розгляд справи без участі представника позивача.

В судове засідання 20.09.2016 з'явився представник відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з'явився.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представник позивача повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а також враховуючи зазначену телеграму, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2016.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

08 грудня 2015 року між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Майнау" (постачальник) укладено договір № 53-123-08-15-02082 на постачання товару (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору постачальник зобов'язався передати покупцю, а покупець прийняти та оплатити товар, у кількості, асортименті та цінам, зазначеним у специфікації № 1, яка є невід'ємною частиною Договору.

Згідно з п.1.2. Договору загальна вартість товару складає 142 551,60 грн.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що постачання продукції здійснюється на протязі 40 днів після отримання постачальником передплати в розмірі 100 % вартості договору на умовах FCA зі складів постачальника м.Київ, відповідно до Правил Інкотермс-2010. Вантажоодержувач - м.Южноукраїнськ Миколаївської області, ЮУВ ВП "Складське господарство".

Відповідно до п.3.2. Договору з товаром постачальник надає покупцю товарну накладну, податкову накладну, документ, підтверджуючий якість товару.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до вказівок закону, договору (стаття 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму; до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перерахував відповідачу попередню оплату за товар на загальну суму 142551,60 грн. Відповідач свої зобов'язання за Договором, в частині своєчасної поставки належним чином не виконав.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що відповідач повинен поставити товар до 01.02.2016 (включно), оскільки попередню оплату, відповідно до п.3.1 Договору, останній отримав 23.12.2015.

Доводи апелянта, що позивач отримав товар 02.03.2016, колегія суддів оцінює критично, оскільки на видатковій накладній №РН-0000197 міститься відмітка про отримання товару 11.03.2016 року та позивачем до матеріалів справи долучено прибутковий ордер №16-1111 від 11.03.2016р та №16-1110 від 11.03.2016р. щодо оприбуткування товару, отриманого від відповідача, згідно з видатковою накладною №РН-0000197. Доказів поставки саме 02.03.2016 відповідачем не надано.

Згідно зі статтею 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Одним із різновидів господарських санкцій, які застосовуються до правопорушника у сфері господарювання, є штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (стаття 230 Господарського кодексу України).

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що у випадку порушення постачальником своїх зобов'язань щодо своєчасної поставки товару передбачається пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, у випадку прострочення більше, ніж на 30 днів від дати поставки, обумовленої договором, перераховується штраф у розмірі 20% від суми попередньої оплати.

Колегія суддів перевіривши розрахунок пені та штрафу, який складено арифметично вірно, прийшла до висновку про його обґрунтованість.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнау" та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 по справі №910/6768/16.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнау" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 25.08.2015 по справі №910/6768/16 без змін.

2.Матеріали справи №910/6768/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді Н.Ф. Калатай

О.М. Баранець