ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2016 Справа № 917/1398/16

Суддя Пушко І.І., розглянувши матеріали

за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус», 36003, м. Полтава, вул. Фрунзе, 225/ Ветеринарна, 22

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1, Харківська обл., Харківський р-н, с. Циркуни, вул. Будьоного, 33,

про стягнення 6252,06 грн.

Представники:

Від позивача: Храмов Я.М., довіреність № 6 від 01.01.2016 року;

Від відповідача: не з'явився;

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: не з'явився.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 6252,06 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу.

Позов обґрунтований тим, що позивачем на підставі Договору страхування № 720559480.12 від 17.12.2012р. внаслідок настання страхової події (ДТП) виплачено страхове відшкодування страхувальнику, у зв'язку з чим позивач набув право регресної вимоги до відповідача, оскільки пошкодження сталося з вини водія ОСОБА_1 - фізичної особи, відповідальність якої була застрахована відповідачем. Відповідач на звернення позивача про відшкодування шкоди в порядку регресу не відповів, суму страхового відшкодування не виплатив.

Позивач підтримав позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 6252,06 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу.

Відповідач в засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином за юридичною адресою згідно спеціального витягу з ЄДР від 05.09.2016 року зробленого судом, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, відзив на позов та витребувані судом документи не подав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена належним чином. Позовна заява з доданими документами направлена позивачем на адресу третьої особи 19.09.2016 року, про що свідчать надані позивачем опис вкладення до цінного листа та чек відділення зв'язку.

Відповідно до ст.22 ГПК України участь в господарських засіданнях є правом сторони, яке вона реалізовує на власний розсуд та яким відповідач та третя особа не скористалися. Враховуючи, що неявка представника відповідача та третьої особи не перешкоджає розгляду справи, з метою уникнення затягування вирішення спору, суд приходить до висновку про можливість здійснення розгляду справи за їх відсутності за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

17.12.2012р. за №720559480.12 між ПАТ "АСК «ІНГО Україна» та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту («Мітсубіші», д/н НОМЕР_1). Страховим випадком, за Договором (п. 2.2. Договору) є пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу, його складових частин, деталей, або обладнання, зокрема, внаслідок ДТП.

30.11.2013 p. автомобілем НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1 здійснено ДТП, у результаті якої застрахований ПАТ "Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» автомобіль НОМЕР_3, що належить ОСОБА_3, отримав механічні ушкодження.

Згідно Довідки про ДТП (форма №2) УДАІ УМВС України ДТП мала місце внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1

Відповідно до Постанови Київського районного суду м. Харків від 10.12.2013р. ДТП мала місце з вини водія ОСОБА_1

ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов'язок страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові застрахованого автомобіля, було складено Звіт про оцінку, відповідно до акту №1005 від 18.12.2013р. якого матеріальний збиток, заподіяний власникові автомобіля, склав 8 906,39 грн.

На умовах договору страхування страховик оплачує страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, у зв'язку з чим було виплачено страхове відшкодування на підставі рахунку-фактури №7-00002046 від 12.12.2013р. ТОВ «Техно-Арт» у розмірі 7 252, 06 грн.

Відповідно до інформації із Центральної бази даний МТСБУ (а.с. 27) станом на 23.11.2013р. цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована Відповідачем, видано поліс № АС/4465899, за полісом забезпечено автомобіль НОМЕР_2. Ліміт відповідальності за шкоду завдану майну третіх осіб встановлено в розмірі 50 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн., Відповідно до виданого полісу Відповідач взяв на себе обов'язок відшкодувати завдану шкоду майну третіх осіб, в межах лімітів відшкодування по 49 000,00 грн. (враховуючи наявність франшизи - 1 000 грн.).

ПАТ АСК «ІНГО Україна» звернулося до Відповідача із претензією №3102 від 16.07.2015р. (згідно поштового повідомлення про вручення вручена 22.07.2015р.). Страхове відшкодування від Відповідача на користь ПАТ «АСК «ІНГО Україна» мало скласти 6 252,06 грн. (7 252,06 грн. - 1 000,00 грн. франшизи).

Від Відповідача на рахунок ПАТ «АСК «ІНГО Україна» за даним страховий випадком жодних коштів не надходило, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом і просить суд стягнути з відповідача 6 252,06 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

При вирішенні спору суд враховує наступне.

За ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом положень ч. 1 ст. 355 ГК України об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно з статтею 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За таких обставин, у момент укладення договору обов'язкового страхування страховик (відповідач) прийняв на себе зобов'язання відповідати перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цим особам страхувальником відповідальності, тобто прийняв на себе фінансові ризики виплати відшкодування завданої страхувальником іншій особі майнової шкоди.

В статті 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Обставини даної справи свідчать про те, що позивачем згідно умов договору та відповідно до приписів чинного законодавства було виплачено страхувальнику страхове відшкодування на загальну суму 7 252,06 грн.

У справі, що розглядається, спір виник між двома страховими компаніями щодо відшкодування витрат, понесених у зв'язку із виплатою коштів за договором добровільного майнового страхування.

Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок із відшкодування шкоди не виконала.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Шевроле», реєстраційний номер НОМЕР_4, на момент ДТП була застрахована у приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Статус" (відповідач), згідно полісу № АС/4465899, обов'язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу «Шевроле», реєстраційний номер НОМЕР_4 покладається на відповідача згідно положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування».

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, в зв'язку з чим з відповідача має бути стягнуто 6252,06 грн. збитку та 1378,00 грн. судових витрат згідно ч. 2 ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Статус", вул. Фрунзе, 225/Ветеринарна 22, м. Полтава, 36003, на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна", 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, - 6 252 грн. 06 коп. страхового відшкодування, 1378 грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.І. Пушко