ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

28.09.16 Справа № 904/8507/16

Суддя Ярошенко В.І. , розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ТК КРЕДИТ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕКС-М", м. Дніпро

про стягнення

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ТК Кредит" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортекс-М" про стягнення заборгованості у розмірі 20000000 грн.

Відповідно до п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У відповідності з п. 3 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" від з січня 2016 року встановлена мінімальна заробітна плата у розмірі 1378 грн.

Відповідно до п. п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Таким чином, судовий збір за подання позовної заяви про стягнення заборгованості у розмірі 20000000 грн. повинен бути сплачений у сумі 206700 грн.

Позивачем до суду не надано доказів оплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

До позовної заяви позивачем додано клопотання про відстрочення сплати судового збору від 21.09.2016 № 0138, у зв'язку з тяжким фінансовим становищем, перебуванням банку в процесі ліквідації 08.04.2016.

У якості доказів тяжкого фінансового стану, позивачем надано до суду кошторис витрат АТ КБ "ТК Кредит" на здійснення ліквідації за період з 01.07.2016 по 30.09.2016.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Позивач не надав жодних належних доказів в підтвердження тих обставин, що його майновий стан утруднює оплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, позивачем не доведено недостатності коштів банку для сплати судового збору. Кошторис, наданий банком, не підтверджує об'єктивно майновий стан останнього та складений ним самостійно, жодних первинних документів фінансової звітності позивач не надав.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках.

Згідно з статтею 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Водночас, звертаючись до суду із клопотанням про відстрочення сплати судового збору, позивач не навів обґрунтованих підстав та не надав відповідних доказів на підтвердження неможливості сплати ним судового збору; наведені ж позивачем обставини не мають характеру виключних, нічим не підтверджені.

Враховуючи викладене позивачем в обґрунтування заявленого клопотання, господарський суд не вбачає підстав, визначених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", для звільнення від оплати судового збору, відповідно, клопотання позивача не підлягає задоволенню.

Отже, господарський суд вважає, що позивачем не надано до суду достатніх доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

З огляду на вищевикладене, позовна заява від 21.09.2016 № 0139 підлягає поверненню без розгляду на загальних підставах відповідно до п. 4 ст. 63 ГПК України.

Керуючись п. 4 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ТК Кредит" про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Повернути позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ТК Кредит" і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява № 0139 від 21.09.2016 з додатками.

Суддя ОСОБА_1