ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2016 р. Справа №917/1425/16

за позовом "Тодіні Коструціоні ОСОБА_1П.А.", Італія, м.Рим, вул.Датарія, 22, 00187 в особі представництва "Тодіні Коструціоні ОСОБА_1П.А.", вул.Соборна, 446, м.Рівне, 33024

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське ШБУ № 9", вул. Радянська, 210, м.Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500

про стягнення 2 141 090,81 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники :

від позивача: ОСОБА_2, дов. від 04.04.2016р.

від відповідача: не з"явився

Розглядається позовна заява про стягнення 2 141 090,81 грн. коштів, які отримані Відповідачем поза договірними підставами, внаслідок їх перерахування на рахунок Відповідача понад вартість робіт, які підлягали і були виконані.

Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням наведеним у позовній заяві.

Відповідач представництво у судове засідання не забезпечив, відзив на позов не надав, надав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки уповноважений представник за довіреністю не може прибути в дане засідання (вх. № 11445 від 15.09.2016р.).

Суд відхилив клопотання про відкладення розгляду справи за відсутністю підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст.77 ГПК України.

Згідно зі ст.77 ГПК України неявка представників сторін у судове засідання кваліфікується підставою для відкладення розгляду справи у випадку, якщо з-за такої неявки неможливо розглянути певну справу.

Неявка представника відповідача у судове засідання 20.09.2016р. не унеможливлює розгляд справи № 917/1425/16, відтак не є підставою для відкладення розгляду справи за ст.77 ГПК України.

У п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з ч.1-5 ст.28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Зважаючи на те, що судом провадження по справі № 917/1425/16 порушено 08.09.2016р., на дату проведення судового засідання 20.09.2016р. у відповідача були час та можливість в разі наявності заперечень на позов викласти їх письмово та надати суду чи уповноважити іншого представника на участь у засіданні.

За даних обставин, враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказану обставину як підставу для подальшого відкладення розгляду справи.

Керуючись ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши надані докази, суд, встановив:

Як свідчать матеріали справи, "Тодіні Коструціоні ОСОБА_1П.А." в особі представництва "Тодіні Коструціоні ОСОБА_1П.А." зверталось до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенське ШБУ № 9" про стягнення 90 000,00 грн.

За результатами розгляду означеного позову, рішенням господарського суду Полтавської області від 05.07.2016р. по справі № 917/863/16 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенське ШБУ-9» на користь Акціонерного товариства «Тодіні Коструціоні ОСОБА_1п.А.» в особі Представництва «Тодіні Коструціоні ОСОБА_1п.А.» кошти в сумі 90 000,00 грн., 1378 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.08.2016р. рішення господарського суду Полтавської області від 05 липня 2016 року у справі № 917/863/16 залишено без змін, рішення набрало законної сили 16.08.2016р.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 05.07.2016р. по справі № 917/863/16 встановлено, що "між Тодіні Коструціоні ОСОБА_1П.А. в особі Представництва «Тодіні Коструціоні ОСОБА_1П.А.» (надалі за текстом - Позивач, Замовник. Представництво) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лубенське ШБУ № 9» (надалі за текстом - Відповідач або Підрядник) 01 вересня 2014 року було укладено Договір № KHR/S/01-09/18/14 на виконання робіт.

Додатковими угодами до договору № 1- №3 сторони вносили зміни до договору.

Зокрема, додатковою угодою № 1 від 24.10.2014р. сторони домовилися доповнити договір пунктом 2.4.2. наступного змісту: "Замовник має право надавати Підряднику, за час дії договору, матеріали, необхідні для виконання робіт, передбачених умовами договору та надавати різного роду послуги, пов"язані з виконанням умов даного договору".

Додатковою угодою № 2 від 25.10.2014р. сторони, зокрема, домовилися доповнити договір пунктом 2.4.3. наступного змісту: "Замовник має право надавати Підряднику, за час дії договору, в оренду техніку, необхідну для виконання робіт, передбачених даним договором; Замовник має право надавати Підряднику, за час дії договору, матеріали, необхідні для виконання робіт, передбачених умовами договору, пов"язані з виконанням умов даного договору" та п.3.7. наступного змісту: "Загальна приблизна вартість усіх робіт, передбачених п.1.1 цього договору, складає 27 044 104,17 грн. "

Додатковою угодою № 3 від 27.10.2014р. сторони, зокрема, домовилися доповнити договір пунктом п.3.11. наступного змісту: "Загальна приблизна вартість усіх робіт, передбачених п.1.1 цього договору, складає 7 572 738,00 грн.", пунктом п.3.12. наступного змісту: "Остаточна загальна вартість робіт, а також остаточний загальний їх обсяг, за цим договором, зазначаються в Актах виконаних робіт (надання послуг), затверджених обома сторонами" та пунктом 2.4.2. наступного змісту: "Замовник має право надавати Підряднику, за час дії договору, матеріали, необхідні для виконання робіт, передбачених умовами договору та надавати різного роду послуги, пов"язані з виконанням умов даного договору". П.17 Додаткової угоди № 3 передбачає, що з моменту затвердження сторонами даної додаткової угоди додаткові угоди №1 та №2 втрачають свою юридичну силу."

Також, рішенням господарського суду Полтавської області від 05.07.2016р. по справі № 917/863/16 встановлено, що "відповідач як одна зі сторін зобов'язання за договором № KHR/S/01-09/18/14 на виконання робіт від 01.09.2014р. з врахуванням додаткової угоди № 3 від 27.10.2014р. набула кошти, зокрема, в розмірі, що заявлений позивачем до стягнення - 90 000,00 грн., за рахунок іншої сторони не в порядку виконання договірного зобов'язання, а поза підставами, передбаченими договором № KHR/S/01-09/18/14 на виконання робіт від 01.09.2014р. з врахуванням додаткової угоди № 3 від 27.10.2014р., внаслідок їх перерахування на рахунок відповідача понад вартість робіт, послуг та матеріалів, які підлягали виконанню, поставці і були виконані, поставлені, що виключає застосування до відносин сторін норм зобов'язального права, які застосовуються до окремих видів угод.

Вимоги позивача про стягнення 90 000,00 грн. не перевищують загального розміру заборгованості відповідача перед позивачем, наявність якої підтверджується, зокрема наступними доказами:

- умовами договору № KHR/S/01-09/18/14 від 01.09.2014р. з врахуванням додаткової угоди № 3 від 27.10.2014р., пунктом п.3.11. якого сторони визначили, що загальна приблизна вартість усіх робіт, передбачених п.1.1 цього договору, складає 7 572 738,00 грн.;

- платіжними дорученнями № 6325 від 11.09.2014р.; № 7227 від 03.10.2014р.; № 9296 від 12.12.2014р.; № 9529 від 18.12.2014р.; № 9660 від 24.12.2014р.; № 9690 від 26.12.2014р.; № 708 від 06.02.2015р.; № 1627 від 13.03.2015р., якими підтверджується факт перерахування Представництвом коштів на рахунок ТОВ «Лубенське ШБУ-9» на загальну суму 12 761 084,57 грн.

- Актами здачі-приймання виконаних робіт від 25.08.2015р. на суму 171 639,71 грн. та на суму 411 129,26 грн., Актом здачі-приймання виконаних робіт від 14.12.2015р. на суму 6 986 295,64 грн., якими підтверджується виконання відповідачем в рамках Договору № KHR/S/01-09/18/14 на загальну суму 7 569 064,61 грн.

При цьому, при визначені правомірності заявленого до стягнення розміру коштів, які отримані Відповідачем поза договірними підставами, судом враховані посилання позивача про надання ним в межах договору матеріалів, необхідних для виконання робіт, передбачених договором, на загальну суму 7 378 604,29 грн., повернення відповідачем частково матеріалу на суму 1 947 314,51 грн., на існування між ним по відповідачем відносин за іншими договорами, по яких сторони також мали невиконані грошові зобовязання, і ними було проведено залік зустрічних грошових вимог".

Звертаючись з позовом про стягнення з відповідача 2 141 090,81 грн., що розглядається в межах даної справи, позивач посилається на ті ж обставини, що і у позові про стягнення 90 000,00 грн. по справі № 917/863/16, зокрема:

- з метою своєчасного виконання Відповідачем робіт, в рамках Договору № KHR/S/01-09/18/14 від 01.09.2014р. Представництвом було перераховано кошти на рахунок ТОВ «Лубенське ШБУ-9» на загальну суму 12 761 084,57 грн., а саме: 9 000 000,00 грн. платіжне доручення № 6325 від 11.09.2014р.; 1 000 000,00 грн. платіжне доручення № 7227 від 03.10.2014р.; 650 000,00 грн. платіжне доручення № 9296 від 12.12.2014р.; 397 000,00 грн. платіжне доручення № 9529 від 18.12.2014р.; 557 042,29 грн. платіжне доручення № 9660 від 24.12.2014р.; 557 042,28 грн. платіжне доручення № 9690 від 26.12.2014р.; 400 000,00 грн. платіжне доручення № 708 від 06.02.2015р.; 200 000,00 грн. платіжне доручення № 1627 від 13.03.2015р. (копії платіжних доручень надані в матеріали справи).

- на виконання умов цього ж договору Представництвом було надано Відповідачу матеріали, необхідні для виконання робіт, передбачених договором, на загальну суму 7 378 604,29 грн., а саме: щебінь фр. 10*20 на суму 202 967,72 грн., що підтверджується видатковою накладною № оРН-000191 від 31.10.2014р.; щебінь фр. 5*20, щебінь фр. 20*40 та щебінь гранітний фр. 0*5 на загальну суму 282 998,30 грн., що підтверджується видатковою накладною № оРН-000272 від 31.10.2014р.; щебінь гранітний фр. 0*5 та щебінь фр. 0*40 на загальну суму 2 913 820,62 грн., що підтверджується видатковою накладною № оРН-000273 від 31.12.2014р.; щебінь фр. 0*40 на суму 247 035,84 грн., що підтверджується видатковою накладною № оРН-000274 від 31.12.2014р.; щебінь фр. 5*20 та щебінь фр. 20*40 на загальну суму 2 272 393,73 грн., що підтверджується видатковою накладною № оРН-000009 від 29.01.2015р.; щебінь фр. 5*20 та щебінь фр. 20*40 на загальну суму 627 388,08 грн., що підтверджується видатковою накладною № оРН-000013 від 30.01.2015р; бітум нафтовий дорожній 70/100 на загальну суму 832 000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № оРН-000193 від 14.08.2015р. (копії видаткових накладних надані в матеріали справи).

- відповідачем в рамках Договору № KHR/S/01-09/18/14 від 01.09.2014р. було виконано роботи на загальну суму 7 569 064,61 грн., а саме: влаштування вирівнюючого шару із крупнозернистої асфальтобетонної суміші типу А середньою товщиною 4 см. на суму 171 639,71 грн. (копію Акту здачі-приймання виконаних робіт від 25.08.2015р. надано в матеріали справи); влаштування шару щебенево-піщаної суміші фр. 0-40 мм, середньою товщиною 4 см. на суму 411 129,26 грн. (копію Акту здачі-приймання виконаних робіт від 25.08.2015р. надано в матеріали справи); укладення верхнього крупнозернистого щільного шару асфальтобетону на суму 6 986 295,64 грн. (копію Акту здачі-приймання виконаних робіт від 14.12.2015р. надано в матеріали справи).

- відповідачем частково було повернуто Представництву наданий матеріал, а саме: щебінь фр. 0*40 на суму 1 947 314,51 грн., що підтверджується накладною на повернення № ВН-0000001 від 29.01.2015р. (копія накладної на повернення надана в матеріали справи).

- зобовязання Відповідача в частині виконання обсягів робіт за договором підряду були виконані, однак, за Відповідачем залишилися не виконані зобовязання щодо повернення коштів, отриманих від Представництва в сумі понад узгоджену сторонами суму Договору.

- з метою зменшення заборгованості відповідача перед Представництвом, позивачем було зараховано (прийнято) матеріал та роботи виконані Відповідачем в рамках інших договорів, укладених сторонами, а саме: роботи, виконані Відповідачем за Договором № KHR/ЕS/21-07/1/14 від 21.07.2014р. на суму 2 356 331,32 грн. (копії договору та акту здачі-приймання виконаних робіт додані позивачем до клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів); роботи, виконані Відповідачем за Договором № KHR/ЕS/21-08/2/14 від 05.08.2014р. на суму 53 170,66 грн. (копії договору та акту здачі-приймання виконаних робіт додані позивачем до клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів); роботи, виконані Відповідачем за Договором № KHR/ЕS/05-08/2/14 від 10.09.2014р. на суму 8 829 500,29 грн. (копії договору та платіжного сертифікату на виконані роботи додані позивачем до клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів); поставлені Відповідачем матеріали за Договором № KHR/S/28-10/3/15 від 28.10.2015р. на суму 153 216,66 грн. (копія договору та видаткової накладної додані до позовної заяви).

- вказані зарахування були проведені шляхом заліку зустрічних грошових вимог, зокрема: 08.07.2015 року сторонами було узгоджено зарахування грошових зобовязань на суму 8 829 500,29грн., що Угодою про припинення зобовязань зарахуванням від 08.07.2015 року; 31.12.2015 року сторонами додатково було узгоджено зарахування за взаємозаліком: 1) заборгованості ТОВ «Лубенське ШБУ-9» перед Представництво в сумі 6 021 787,80грн., 2) заборгованості Представництва перед ТОВ «Лубенське ШБУ-9» в сумі 3 637 480,33грн.; 31.12.2015р. сторонами було укладено Угоду про припинення зобовязань зарахуванням , згідно з якою за наслідками проведеного зарахування заборгованість ТОВ «Лубенське ШБУ-9» перед Представництвом «Тодіні Коструціоні ОСОБА_1П.А.» за договором № KHR/S/01-09/18/14 від 01.09.2014 року станом на 31.12.2015 року становить 2 384 307,47 грн.

- при заліках сторони врахували суму 3 000 000,00 грн. оплати, що була здійснена позивачем за Договором N 26/06-14 від 26.06.2014р. платіжними дорученнями N 4658 від 18.07.2014р., N 4734 від 21.07.2014р., N 5449 від 12.08.2014р., N 5754 від 21.08.2014р.

Позивач вказує, що станом на дату звернення до суду загальна заборгованість ТОВ «Лубенське ШБУ-9» перед Представництвом, яка підтверджується також підписаним представниками сторін Актом звірки взаємних розрахунків становить 2 231 090,81 грн.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з вимогами щодо стягнення з відповідача 2 141 090,81 гривень.

Обгрунтовуючи розмір заявленої до стягнення суми, позивач зазначає, що до стягнення подається позов на суму 2 141 090,81 грн., виходячи з наступного розрахунку;

2 231 090,81 грн. (загальний розмір заборгованості) - 90 000,00 грн. (заборгованість, про стягнення якої прийняте рішення по справі № 917/863/16) = 2 141 090,81 грн.

При вирішенні спору, суд приймає до уваги наступне.

Частиною 1 ст. 177 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) гроші віднесено до об'єктів цивільних прав.

Зокрема, частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 - 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи № 917/869/16 судом встановлено, що відповідач як одна зі сторін зобов'язання за договором № KHR/S/01-09/18/14 на виконання робіт від 01.09.2014р. з врахуванням додаткової угоди № 3 від 27.10.2014р. набула кошти за рахунок іншої сторони не в порядку виконання договірного зобов'язання, а поза підставами, передбаченими договором № KHR/S/01-09/18/14 на виконання робіт від 01.09.2014р. з врахуванням додаткової угоди № 3 від 27.10.2014р., внаслідок їх перерахування на рахунок відповідача понад вартість робіт, послуг та матеріалів, які підлягали виконанню, поставці і були виконані, поставлені, що виключає застосування до відносин сторін норм зобов'язального права, які застосовуються до окремих видів угод.

Згідно приписів ст.35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно зі статтею 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

За змістом ч. 2 ст. 1213 Цивільного кодексу України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість.

Отже, за наведених позивачем обставин суд дійшов висновку про набуття відповідачем як однієї із сторін зобовязання грошових коштів, за рахунок іншої сторони не в порядку виконання договірного зобовязання, а поза підставами, передбаченими договором виконання робіт, внаслідок їх перерахування на рахунок відповідача понад вартість робіт, послуг та матеріалів, які підлягали виконанню, поставці і були виконані, поставлені, без достатніх правових підстав, що в силу ст. 1212 ЦК України зумовлює виникнення у відповідача обов'язку повернути ці кошти.

Така ж правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 14.10.2014 року по справі № 3-138гс14.

За приписами статей 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно приписів ст.35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зазначені вище обставини встановлені рішенням господарського суду Полтавської області від 05.07.2016р. по справі № 917/863/16.

Оскільки заборгованість ТОВ «Лубенське ШБУ-9» перед Представництвом становить 2 231 090,81 грн., про стягнення 90 000,00 грн. заборгованості прийняте рішення по справі № 917/863/16, вимоги позивача про стягнення 2 141 090,81 грн., які отримані Відповідачем поза договірними підставами, внаслідок їх перерахування на рахунок Відповідача понад вартість робіт, які підлягали і були виконані, обґрунтовані, відповідачем не спростовані і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенське ШБУ-9» (37500, Полтавська область, м. Лубни, вул. Радянська, 210, ) на користь Акціонерного товариства «Тодіні Коструціоні ОСОБА_1п.А.» в особі Представництва «Тодіні Коструціоні ОСОБА_1п.А.» (33024, м. Рівне, вул. Соборна, 446, ) кошти в сумі 2 141 090,81 грн., 32 116,67 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.09.2016р.

Суддя Киричук О.А.