КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2016 р. Справа№ 5011-18/15408-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

при секретарі Єременко К.Л.

за участю представників

від позивача: Іорданова Н.М., дов. б/н від 10.05.2016р.

від відповідача: Юрченко О.Ю., дов. б/н від 27.05.2016р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

"Універсальна транспортна компанія"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 26.07.2016 року

у справі № 5011-18/15408-2012 (суддя Мандриченко О.В.)

за заявою Державного підприємства матеріально-технічного

забезпечення залізничного транспорту України

"Укрзалізничпостач"

про поновлення пропущеного строку для пред'явлення

наказу до виконання

за позовом Державного підприємства матеріально-технічного

забезпечення залізничного транспорту України

"Укрзалізничпостач"

до Товариства з обмеженою відповідальністю

"Універсальна транспортна компанія"

про стягнення 400 529,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.07.2016р. у справі № 5011-18/15408-2012 заяву Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання задоволено повністю. Відновлено строк пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва № 5011-18/15408-2012 від 28.12.2012 р. до виконання, встановивши його до 26.07.2017 р.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія" зверулось до Київського апеляційного господарського суд з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 26.07.2016р. у справі № 5011-18/15408-2012.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 19.08.2016 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія" у справі № 5011-18/15408-2012 було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.08.2016 у справі № 5011-18/15408-2012 у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І. апеляційну скаргу прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 05.09.2016 р.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, а скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 26.07.2016р. у справі № 5011-18/15408-2012.

Представник позивача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.12.2012 року у справі №5011-18/15408-2012 позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а саме: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія" на користь Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" 367 888 грн. 20 коп. заборгованості, 23 151 грн. 61 коп. пені, 4 616 грн. 30 коп. трьох відсотків річних з простроченої суми, 4 873 грн. 57 коп. збитків, 8 010 грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору.

На виконання рішення судом видано наказ 28.12.2012р., який направлено стягувачу для пред'явлення до примусового виконання.

02.07.2016 відділом діловодства Господарського суду м. Києва отримано від Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" заяву про відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання, в якій заявник просить поновити строк для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 28.12.2012 року у справі № 5011-18/15408-2012 та видати наказ Господарського суду міста Києва від 28.12.2012 року у справі № 5011-18/15408-2012 для його пред'явлення до органу ДВС.

29.07.2013 ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження (ВП № 39098167) з виконання наказу Господарського суду м. Києва від 28.12.2012 № 5011-18/15408-2012 про стягнення з ТОВ "Універсальна транспортна компанія" на користь ДП "Укрзалізничпостач" 367 888,20 грн. заборгованості, 23 151,61 грн. пені, 4 616,30 грн. - 3% річних, 4 873,57 грн. - збитків, 8 010,60 грн. витрат по оплаті судового збору.

06.09.2013 року ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві закінчено виконавче провадження ВП № 39098167, на підставі пункту 7 частини першої статті 49, частини четвертої статті 49, статті 50 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки боржника - ТОВ "Універсальна транспортна компанія" визнано банкрутом на підставі постанови Господарського суду м. Києва від 02.08.2007 у справі № 49/176-6.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.04.2015 провадження у справі № 49/176-6 про банкрутство ТОВ "Універсальна транспортна компанія" припинено.

Враховуючи вищевикладені обставини, стягувач звернувся до Господарського суду м. Києва із заявою від 23.06.2015 № ЦХП-20/2361 щодо направлення до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві для подальшого виконання виконавчий документ, а саме наказ Господарського суду м. Києва від 28.12.2012 №5011-18/15408-2012. Також ДП "Укрзалізничпостач" звернулося до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві із заявою від 23.06.2015 № ЦХП-20/2362 із проханням відновити виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду м. Києва від 28.12.2012 № 5011-18/15408-2012, а також направити постанову про відновлення виконавчого провадження до Господарського суду м. Києва для подальшого пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Стягувач зазначає, що ним була отримана відповідь Господарського суду м. Києва про те, що у суду відсутні підстави для направлення наказу до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві. ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві надано відповідь, що відділ не має підстав на відновлення виконавчого провадження стосовно стягнення з ТОВ "Універсальна транспортна компанія" на користь ДП "Укрзалізничпостач" коштів.

До Господарського суду міста Києва 07.06.2016 р. від Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" надійшла скарга на дії (бездіяльність) державного виконавця та інших посадових осіб органу державної виконавчої служби, в якій скаржник просить визнати дії (бездіяльність) державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.09.2013 року ВП № 39098167 неправомірними; визнати постанову про закінчення виконавчого провадження від 06.09.2013 року ВП № 39098167 незаконною; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 06.09.2013 року ВП № 39098167; направити до відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві для подальшого виконання наказ Господарського суду міста Києва від 28.12.2012 року у справі № 5011-18/15408-2012.

Обґрунтовуючи свою заяву, заявник зазначає, що ним вживались всі заходи щодо поновлення виконавчого провадження щодо виконання зазначеного наказу, однак, внаслідок того, що наказ Господарського суду м. Києва від 28.12.2012 № 5011-18/15408-2012 у стягувача був відсутній, останній був позбавлений можливості пред'явити його повторно до виконаня у строки встановлені статтею 22 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку з чим стягувач просить суд зазначені причини пропущення строку вважати поважними та поновити цей строк для можливості пред'явлення до органу ДВС наказу до виконання.

Згідно з ч.1 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України процесуальні дії вчиняються у строки, встановлені цим Кодексом.

В ч.1 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом (ст. 116 Господарського процесуального кодексу України).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку встановлений Законом України «Про виконавче провадження».

В ст. 24 названого Закону вказано, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

У відповідності до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що заявлені заявником обставини свідчать про поважність причин пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання.

Згідно зі ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

З вищенаведеного слідує, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За результатами перегляду справи апеляційний суд дійшов висновку про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм процесуального права, тоді як доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду м. Києва від 26.07.2016р. у справі № 5011-18/15408-2012 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 26.07.2016р. у справі № 5011-18/15408-2012 - без змін.

2. Матеріали справи № 5011-18/15408-2012 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому законом порядку та строки.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов