ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2016 р. Справа № 911/688/16

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Заступника прокурора Київської області в інтересах держави

в особі Фастівської міської ради

та Виконавчого комітету Фастівської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю Візит

та до Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради

про визнання недійсним договору в частині та стягнення суми

секретар судового засідання (пом. судді): Мамчур А.О.

за участю представників:

від прокуратури: ОСОБА_1 (посв. № 028904), ОСОБА_2 (посв. № 028898);

від позивача 1: не зявився;

від позивача 2: не зявився;

від відповідача 1: ОСОБА_3 (довіреність б/н від 03.02.2015 р.);

від відповідача 2: ОСОБА_4 (довіреність № 2-91/10 від 18.03.2016 р.).

Обставини справи:

Заступник прокурора Київської області (далі - прокурор) звернувся до господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Фастівської міської ради (далі - позивач 1) та виконавчого комітету Фастівської міської ради (далі - позивач 2) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Візит» (далі - відповідач 1, ТОВ «Візит») та до Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради (далі - відповідач 2, Управління освіти) про визнання недійсним договору в частині та стягнення суми.

Заступник прокурора, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що між Управлінням освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради та ТОВ «Візит» було укладено договір № 36 від 01.09.2014 р. про закупівлю за державні кошти послуг з організації харчування в шкільних їдальнях для учнів 1-4 класів (які не мають статусу потерпілих від ЧАЕС, дітей з малозабезпечених сімей, дітей-сиріт, дітей-інвалідів) на суму 119000,00 грн., у тому числі, відповідно до п. 3.1 договору, -19833,00 грн. податку на додану вартість.

Проте, відповідно до п. 1.7 ст. 197 Податкового кодексу України та п. 3 Порядку надання послуг з харчування дітей у дошкільних, учнів у загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах, операції з надання яких звільняються від оподаткування податком на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 116 від 02.02.2011 р., звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з харчування дітей у дошкільних, загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах.

У звязку з наведеним прокурор просив суд визнати недійсним договір № 36 від 01.09.2014 р. в частині сплати податку на додану вартість, передбаченого п. 3.1 договору, та зобовязати ТОВ «Візит» повернути Управлінню освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради фактично сплачену за договором суму податку на додану вартість у розмірі 20485,23 грн.

Розгляд справи відкладався.

04.04.2016 р. до господарського суду Київської області прокурором були подані письмові пояснення № 08-411вих16 від 01.04.2016 р. (вх. № 6998/16 від 04.04.2016 р.).

04.04.2016 р. до господарського суду Київської області представником позивача 2 були подані письмові пояснення від 04.04.2016 р. (вх. № 7027/16 від 04.04.2016 р.), за змістом яких виконавчий комітет підтримує позовні вимоги заступника прокурора в повному обсязі.

04.04.2016 р. до господарського суду Київської області представником відповідача 2 подано письмові пояснення № 2-100/10 від 01.04.2016 р. (вх. № 7017/16 від 04.04.2016 р.), відповідно до яких відповідач 2 вимоги прокурора визнає повністю, зазначаючи, що договір був підготовлений юристом ТОВ «Візит», оскільки в штатному розписі Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради на час укладання спірного договору була відсутня посада юриста, після чого договір пройшов перевірку у Фастівському управлінні Державної казначейської служби України у Київській області.

28.04.2016 р. до господарського суду Київської області відповідачем 1 було подано відзив на позовну заяву б/н, б/д (вх. № 9350/16 від 28.04.2016 р.), відповідно до якого ТОВ «Візит» згідно з платіжним дорученням № 1120 від 27.04.2016 р. повернуло на розрахунковий рахунок Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради суму податку на додану вартість як безпідставно отримані грошові кошти, у звязку з чим вважає, що підстави для визнання недійсним договору № 36 від 01.09.2014 р. в частині сплати податку на додану вартість, передбаченого п. 3.1 договору, відпали. Товариство взяті на себе зобовязання за договором № 36 від 01.09.2014 р. виконало в повному обємі, у звязку з чим просить суд відмовити заступнику прокурора Київської області у позові в частині сплати податку на додану вартість, передбаченого п. 3.1 договору, а в іншій частині позовних вимог - закрити провадження у звязку з добровільним перерахуванням та поверненням безпідставно отриманого податку на додану вартість в розмірі 20485,23 грн. До відзиву ТОВ «Візит» було долучено копію платіжного доручення № 1120 від 27.04.2016 р.

У судовому засіданні 28.04.2016 р. представником відповідача 1 було подано клопотання б/н від 28.04.2016 р. про продовження строку розгляду спору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.04.2016 р. було продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів.

У судовому засіданні 16.05.2016 р. представником Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради було подано виписку по рахунку, з якої вбачається, що на рахунок управління від ТОВ «Візит» були перераховані кошти в сумі 20485,23 грн.

У судовому засіданні 16.05.2016 р. представник відповідача 1 підтримувала поданий товариством відзив б/н, б/д (вх. № 9250/16 від 28.04.2016 р.) та надала суду для огляду оригінал платіжного доручення на підтвердження сплати на рахунок Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області ПДВ у розмірі 20485,23 грн.

У звязку з поверненням відповідачем 1 зайво сплаченого податку представники прокуратури просили суд припинити провадження у даній справі в цій частині позову у звязку з відсутністю предмету спору, а решту позовних вимог - задовольнити.

Представник позивачів 1, 2 у судове засідання 16.05.2016 р. не зявився.

У судовому засіданні 16.05.2016 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокуратури, позивачів 1 та 2, відповідача 1 та відповідача 2, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між Управлінням освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Візит» було укладено договір № 36 від 01.09.2014 р. про закупівлю за державні кошти послуг з організації харчування в шкільних їдальнях для учнів 1-4 класів (які не мають статусу потерпілих від ЧАЕС, дітей з малозабезпечених сімей, дітей-сиріт, дітей-інвалідів).

Відповідно до пункту 3.1 договору ціна договору становить 119000,00 грн. з урахуванням ПДВ 19833,00 грн. (ціна договору без урахування суми ПДВ становить 99167,00 грн.).

Згідно з п. 5.2 договору місцем надання послуг є шкільні їдальні м. Фастова.

Відповідно до платіжних доручень № 48 від 07.07.2014 р. на суму 68623,45 грн., № 107 від 12.12.2014 р. на суму 28176,00 грн., № 105 від 16.12.2014 р. на суму 1591,94 грн. та № 106 від 12.12.2014 р. на суму 24520,00 грн. Управлінням освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області було перераховано ТОВ «Візит» грошові кошти відповідно до договору № 36 від 01.09.2014 р. за послуги з організації харчування в шкільних їдальнях для учнів 1-4 класів з урахуванням податку на додану вартість у сумі 20485,23 грн., що також підтверджується виписками по рахунках від 16.12.2014 р. та від 09.07.2014 р., наданими Фастівським управлінням державного казначейства Головного управління державного казначейства у Київській області.

Звертаючись до суду, прокурор наголошував на тому, що договір № 36 від 01.09.2014 р. про закупівлю за державні кошти послуг з організації харчування в шкільних їдальнях для учнів 1-4 класів був укладений з урахуванням суми податку на додану вартість, що суперечить приписам Податкового кодексу України та Порядку надання послуг з харчування дітей. У звязку з викладеним заступник прокурора Київської області просив суд визнати недійсним договір № 36 від 01.09.2014 р. в частині сплати податку на додану вартість, передбаченого п. 3.1 договору, та зобовязати ТОВ «Візит» повернути Управлінню освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради фактично сплачену за договором суму податку на додану вартість у розмірі 20485,23 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За змістом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Статтею 228 ЦК України передбачено що, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, такий правочин може бути визнаний недійсним.

Правові наслідки недійсності правочину передбачені ст. 216 ЦК України, відповідно до якої недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема, тоді, коли одержане полягає у користуванні у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування.

Статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідків недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. Недійсною може бути визнано також нікчемну умову господарського зобов'язання, яка самостійно або в поєднанні з іншими умовами зобов'язання порушує права та законні інтереси другої сторони або третіх осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 208 ГК України у разі визнання недійсним зобов'язання з інших підстав кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за зобов'язанням.

Як зазначалося вище, пунктом 3.1 договору № 36 від 01.09.2014 р. до ціни договору включено суми податку на додану вартість.

Проте, згідно з пп. 197.1.7 п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування операції з постачання послуг з харчування дітей у дошкільних, загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах.

Поряд з цим, згідно з п. 3 Порядку надання послуг з харчування дітей у дошкільних, учнів у загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах, операції з надання яких звільняються від обкладення податком на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 116 від 02.02.2011 р., звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з харчування дітей у дошкільних, загальноосвітніх та професійно-технічних навчальних закладах.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вищевказаний пункт 3.1 договору в частині включення суми ПДВ до ціни договору суперечить чинному законодавству, і вимога прокурора щодо визнання недійсним договору № 36 від 01.09.20014 р. про закупівлю за державні кошти послуг з організації харчування в шкільних їдальнях для учнів 1-4 класів (які не мають статусу потерпілих від ЧАЕС, дітей з малозабезпечених сімей, дітей-сиріт, дітей-інвалідів), в частині сплати податку на додану вартість, передбаченого пунктом 3.1 договору є такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги заступника прокурора Київської області про зобовязання ТОВ «Візит» повернути Управлінню освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області зайво сплачений податок на додану вартість у розмірі 20485,23 грн. відповідно до п. 3.1 договору № 36 від 01.09.2014 р. про закупівлю послуг за державні кошти, суд зазначає таке.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як встановлено судом за наявними у матеріалах справи доказами, після подання даного позову до суду, відповідачем 1 було здійснено сплату 20485,23 грн. суми податку на додану вартість, що підтверджується платіжним дорученням № 1120 від 27.04.2016 р. та випискою по рахунку від 27.04.2016 р., на рахунок Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області.

З урахуванням викладеного, провадження у справі в частині зобовязання відповідача 2 повернути Управлінню освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області суму сплаченого податку на додану вартість у розмірі 20485,23 грн., підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України за відсутності предмету спору.

Стосовно розподілу судових витрат у даній справі слід зазначити наступне.

Приписами ч. 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 ст. 49 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як зазначено в п. 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 р. № 7, частиною другою статті 49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. У застосуванні даної норми суду слід мати на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом.

З огляду на викладене, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідачів в рівних частинах шляхом стягнення суми судового збору на користь прокуратури Київської області як в частині вимоги про визнання недійсним договору, так і в частині вимоги щодо зобовязання повернути зайво сплачену суму податку на додану вартість, оскільки останню було повернуто відповідачу 1 в процесі розгляду даної справи.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Припинити провадження у справі в частині зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «Візит» повернути Управлінню освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області фактично сплачену суму податку на додану вартість у розмірі 20485,23 грн. згідно договору № 36 від 01.09.2014 р.

2. В іншій частині позов задовольнити повністю.

3. Визнати недійсним договір № 36 від 01.09.2014 р., укладений між Управлінням освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області (08500, Київська обл., м. Фастів, пл. Соборна, 1, код 02143844) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Візит» (09161, Київська обл., Білоцерківський р-н, м. Узин, вул. Заводська, 23-А, код 22206848) про закупівлю за державні кошти послуг з організації харчування в шкільних їдальнях для учнів 1-4 класів (які не мають статусу потерпілих від ЧАЕС, дітей з малозабезпечених сімей, дітей сиріт, дітей інвалідів) в частині сплати податку на додану вартість, передбаченого п. 3.1 договору.

4. Стягнути з Управління освіти виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області (08500, Київська обл., м. Фастів, пл. Соборна, 1, код 02143844) на користь прокуратури Київської області (01601, м. Київ, ОСОБА_5 Українки, 27/2, код 02909996) 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Візит» (09161, Київська обл., Білоцерківський р-н, м. Узин, вул. Заводська, 23-А, код 22206848) на користь прокуратури Київської області (01601, м. Київ, ОСОБА_5 Українки, 27/2, код 02909996) 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписане 23.05.2016 р.

Суддя В.М. Бабкіна