ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016р. Справа№ 914/891/16

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В.П., при секретарі судового засідання Краєвському І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

За позовом: публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ,
до відповідача:публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз", м. Львів,
про: стягнення заборгованості.
Представники:
позивача:ОСОБА_1 представник (довіреність від 28.12.2015 р.),
відповідача:ОСОБА_2 представник (довіреність від 04.04.2016 р.).
Присутнім представникам учасників судового процесу права і обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), розяснено. Заяв про відвід суду не поступало. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу учасниками судового процесу заявлено не було.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Укртрансгаз" до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" про стягнення 11.377.366,06 грн. Ухвалою від 04.04.2016 р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 27.04.2016 р. Ухвалою суду від 27.04.2016 р. зупинено провадження у справі. Провадження у справі поновлено судом 15.08.2016 р., розгляд справи призначено на 15.09.2016 р. Ухвалою суду від 15.09.2016 р. розгляд справи відкладався на 28.09.2016 р. Рух справи відображено в попередніх ухвалах суду.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов договору №/Н29 від 27.09.2011 р. не виконав своєчасно обовязку з оплати вартості послуг з транспортування природного газу. Зокрема, за період з січня по червень 2015 року виникла заборгованість у сумі 7.475.484,68 грн. Крім того, відповідачу нараховано 2.423.139,78 грн. пені, 569.639,05 грн. інфляційних втрат, 206.986,50 грн. 3% річних, 702.116,05 грн. 7% штрафу.

Відповідач заперечив проти позовних вимог з наступних підстав:

- позивачем не враховано факт підписання між сторонами спільних протокольних рішень, які змінюють порядок та строк розрахунків за договором;

- неправомірно здійснено нарахування штрафу у розмірі 7%, оскільки положення частини другої статті 231 Господарського кодексу України підлягає застосуванню до не грошових зобовязань на відміну від обставин даної справи;

- ПАТ "Укртрансгаз" при здійсненні розрахунку заборгованості не враховано проведеного зарахування вимог у сумі 5.429.574,21 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

Між дочірньою компанією "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" укладено договір на транспортування природного газу магістральним трубопроводом №/Н29 від 27.09.2011 р. (надалі Договір). За цим договором газотранспортне підприємство (позивач у справі) зобовязується надати замовнику (відповідач у справі) послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення газорозподільних станцій, а замовник зобовязується сплатити за надані послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами у розмірі, у строки та порядку, передбаченому умовами цього договору. Сторонами у Додаткових угодах №1, 2, 3, 4, 5 погоджено зміни до Договору.

Як вбачається із статуту ПАТ "Укртрансгаз" (затвердженого установчими зборами ПАТ "Укртрансгаз", рішення від 25.12.2012 р. та зареєстрованого 27.12.2012 р.) товариство є правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обовязків Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Послуги по транспортуванню природного газу оформляються газотранспортним підприємством і замовником актами наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами (надалі акт наданих послуг, пункт 2.11.1 Договору). Акт наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків замовника з газотранспортним підприємством (пункт 2.11.4 Договору).

На виконання умов Договору позивач надав, а відповідач прийняв послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, що підтверджується :

- актом наданих послуг у січні 2015 року від 31.01.2015 р. в обсязі 137.173,926 тис. м3 на суму 8.691.339,95 грн.;

- актом наданих послуг у лютому 2015 року від 28.02.2015 р. в обсязі 110.347,073 тис. м3 на суму 6.991.590,54 грн.;

- актом наданих послуг у березні 2015 року від 31.03.2015 р. в обсязі 88.152,112 тис. м3 на суму 5.585.317,81 грн.;

- актом наданих послуг у квітні 2015 року від 30.04.2015 р. в обсязі 56.965,952 тис. м3 на суму 2.310.539,02 грн.;

- актом наданих послуг у травні 2015 року від 31.05.2015 р. в обсязі 24.783,485 тис. м3 на суму 1.005.218,15 грн.;

- актом наданих послуг у червні 2015 року від 30.06.2015 р. в обсязі 17.850,427 м3 на суму 724.013,32 грн.

Між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області, Департаментом фінансів Львівської облдержадміністрації, публічним акціонерним товариством "Львівгаз", публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ №455/у від 20.02.2015 р. про організацію взаєморозрахунків (надалі Спільне протокольне рішення 1).

Предметом Спільного протокольного рішення 1 є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. №20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" (п. 1). Положенням п. 2.5 Спільного протокольного рішення 1 сторонами погоджено, що відповідач перераховує позивачу кошти в сумі 1.477.988,83 грн., у тому числі ПДВ 246.331,47 грн., за 2015 рік, згідно з договором від 27.09.2011 р. №/Н029.

За змістом параграфу 4 Спільного протокольного рішення 2 сторони несуть відповідальність за недотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. №20 та Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України, НАК "Нафтогаз України" та Державного казначейства України від 03.02.2009 р. №55/57/43, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.04.2009 р. за №342-16358 і невиконання своїх зобовязань за цим Спільним протокольним рішенням 2 відповідно до чинного законодавства України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, а саме: платіжне дорученням №1067 від 20.02.2015 р., суд приходить до висновку, що відповідач погасив заборгованість за транспортування природного газ за договором від 27.09.2011 р. №/Н029 у сумі 1.477.988,83 грн. ГУ Державної казначейської служби у Львівській області операцію проведено 27.02.2015 р.

Між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області, Департаментом фінансів Львівської облдержадміністрації, публічним акціонерним товариством "Львівгаз", публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ №641/у від 19.03.2015 р. про організацію взаєморозрахунків (надалі Спільне протокольне рішення 2).

Предметом Спільного протокольного рішення 2 є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. №20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" (п. 1). Положенням п. 2.5 Спільного протокольного рішення 2 сторонами погоджено, що відповідач перераховує позивачу кошти в сумі 1.579.546,78 грн., у тому числі ПДВ 263.257,80 грн., за 2015 рік, згідно з договором від 27.09.2011 р. №/Н029.

За змістом параграфу 4 Спільного протокольного рішення 2 сторони несуть відповідальність за недотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. №20 та Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України, НАК "Нафтогаз України" та Державного казначейства України від 03.02.2009 р. №55/57/43, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.04.2009 р. за №342-16358 і невиконання своїх зобовязань за цим Спільним протокольним рішенням 3 відповідно до чинного законодавства України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, а саме: платіжне дорученням №2221 від 19.03.2015 р., суд приходить до висновку, що відповідач погасив заборгованість за транспортування природного газ за договором від 27.09.2011 р. №/Н029 у сумі 1.579.546,78 грн. ГУ Державної казначейської служби у Львівській області операцію проведено 25.03.2015 р.

Між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області, Департаментом фінансів Львівської облдержадміністрації, публічним акціонерним товариством "Львівгаз", публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ №913/у від 20.04.2015 р. про організацію взаєморозрахунків (надалі Спільне протокольне рішення 3).

Предметом Спільного протокольного рішення 3 є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. №20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" (п. 1). Положенням п. 2.5 Спільного протокольного рішення 3 сторонами погоджено, що відповідач перераховує позивачу кошти в сумі 271.722,09 грн., у тому числі ПДВ 45.287,02 грн., за 2015 рік, згідно з договором від 27.09.2011 р. №/Н029.

За змістом параграфу 4 Спільного протокольного рішення 3 сторони несуть відповідальність за недотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. №20 та Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України, НАК "Нафтогаз України" та Державного казначейства України від 03.02.2009 р. №55/57/43, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.04.2009 р. за №342-16358 і невиконання своїх зобовязань за цим Спільним протокольним рішенням 4 відповідно до чинного законодавства України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, а саме: платіжне дорученням №3433 від 20.04.2015 р., суд приходить до висновку, що відповідач погасив заборгованість за транспортування природного газ за договором від 27.09.2011 р. №/Н029 у сумі 271.722,09 грн. ГУ Державної казначейської служби у Львівській області операцію проведено 27.04.2015 р.

Між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області, Департаментом фінансів Львівської облдержадміністрації, публічним акціонерним товариством "Львівгаз", публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ №1187/у від 20.05.2015 р. про організацію взаєморозрахунків (надалі Спільне протокольне рішення 4).

Предметом Спільного протокольного рішення 4 є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. №20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" (п. 1). Положенням п. 2.5 Спільного протокольного рішення 4 сторонами погоджено, що відповідач перераховує позивачу кошти в сумі 191.229,35 грн., у тому числі ПДВ 31.871,56 грн., за 2015 рік, згідно з договором від 27.09.2011 р. №/Н029.

За змістом параграфу 4 Спільного протокольного рішення 4 сторони несуть відповідальність за недотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. №20 та Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України, НАК "Нафтогаз України" та Державного казначейства України від 03.02.2009 р. №55/57/43, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.04.2009 р. за №342-16358 і невиконання своїх зобовязань за цим Спільним протокольним рішенням 5 відповідно до чинного законодавства України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, а саме: платіжне дорученням №5320 від 20.05.2015 р., суд приходить до висновку, що відповідач погасив заборгованість за транспортування природного газ за договором від 27.09.2011 р. №/Н029 у сумі 191.229,35 грн. ГУ Державної казначейської служби у Львівській області операцію проведено 20.05.2015 р.

Між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області, Департаментом фінансів Львівської облдержадміністрації, публічним акціонерним товариством "Львівгаз", публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ №1395/у від 18.06.2015 р. про організацію взаєморозрахунків (надалі Спільне протокольне рішення 5).

Предметом Спільного протокольного рішення 5 є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. №20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" (п. 1). Положенням п. 2.5 Спільного протокольного рішення 5 сторонами погоджено, що відповідач перераховує позивачу кошти в сумі 75.585,82 грн., у тому числі ПДВ 12.597,64 грн., за 2015 рік, згідно з договором від 27.09.2011 р. №/Н029.

За змістом параграфу 4 Спільного протокольного рішення 5 сторони несуть відповідальність за недотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. №20 та Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України, НАК "Нафтогаз України" та Державного казначейства України від 03.02.2009 р. №55/57/43, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.04.2009 р. за №342-16358 і невиконання своїх зобовязань за цим Спільним протокольним рішенням 6 відповідно до чинного законодавства України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, а саме: платіжне дорученням №6988 від 18.06.2015 р., суд приходить до висновку, що відповідач погасив заборгованість за транспортування природного газ за договором від 27.09.2011 р. №/Н029 у сумі 75.585,82 грн. ГУ Державної казначейської служби у Львівській області операцію проведено 25.06.2015 р.

Між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області, Департаментом фінансів Львівської облдержадміністрації, публічним акціонерним товариством "Львівгаз", публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ №1639/у від 20.07.2015 р. про організацію взаєморозрахунків (надалі Спільне протокольне рішення 6).

Предметом Спільного протокольного рішення 6 є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. №20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" (п. 1). Положенням п. 2.5 Спільного протокольного рішення 6 сторонами погоджено, що відповідач перераховує позивачу кошти в сумі 113.167,46 грн., у тому числі ПДВ 18.861,24 грн., за 2015 рік, згідно з договором від 27.09.2011 р. №/Н029.

За змістом параграфу 4 Спільного протокольного рішення 6 сторони несуть відповідальність за недотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. №20 та Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України, НАК "Нафтогаз України" та Державного казначейства України від 03.02.2009 р. №55/57/43, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.04.2009 р. за №342-16358 і невиконання своїх зобовязань за цим Спільним протокольним рішенням 7 відповідно до чинного законодавства України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, а саме: платіжне дорученням №8352 від 21.07.2015 р., суд приходить до висновку, що відповідач погасив заборгованість за транспортування природного газ за договором від 27.09.2011 р. №/Н029 у сумі 113.167,46 грн. ГУ Державної казначейської служби у Львівській області операцію проведено 27.07.2015 р.

Відповідачем скеровано на адресу позивача заяву від 24.02.2016 р. №07/41309/16 про зарахування зустрічних однорідних вимог. Згідно з цією заявою у УМГ "Львівтрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" є заборгованість перед ПАТ "Львівгаз" за договором №01-83ін-06 від 28.02.2006 р. у сумі 5.429.574,21 грн., а також у ПАТ "Львівгаз" є заборгованість перед ПАТ "Укртрансгаз" у сумі 7.522.824,69 грн. Таким чином, згідно з заявою від 24.02.2016 р. №07/41309/16 про зарахування зустрічних однорідних вимог заборгованість ПАТ "Львівгаз" перед ПАТ "Укртрансгаз" за умовами виконання договору №/Н29 від 27.09.2011 р. станом на 22.02.2016 р. зменшилась на 5.429.574,21 грн. Докази надіслання, додані до матеріалів справи.

Відповідач зобовязання із оплати вартості природного газу виконав.

Крім того, відповідачем додано до матеріалів справи Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, підписані та скріплені печатками Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, Департаменту фінансів Львівської облдержадміністрації, товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут", публічного акціонерного товариства "Львівгаз", публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз". Названі Спільні протокольні рішення скеровано на підпис Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України".

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Як установлено судом, між сторонами у справі на підставі укладених договорів виникли взаємні права та обовязки (зобовязання) з приводу постачання природного газу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною 1 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору, за змістом якого позивач взяв на себе зобов'язання надати послуги з транспортування природного газу, а відповідач взяв на себе обов'язок сплатити за надані послуги з транспортування природного газу.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору позивач надав послуги з транспортування газу протягом січня-червня 2015 року, а відповідач прийняв надані послуги на загальну суму 25.308.018,79 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, долученими до матеріалів справи. Позивач вказує на те, що зобовязання відповідача із оплати вартості наданих послуг виконані частково, тому просить стягнути з останнього борг у сумі 7.475.484,68 грн.

Матеріалами справи підтверджується виконання відповідачем зобовязання із оплати вартості послуг з транспортування природного газу шляхом погашення боргу шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, а також згідно з умовами Спільних протокольних рішень 1-6, що підтверджується платіжними дорученнями.

Позивач, керуючись умовами п.7.3. Договору та положеннями ст. 625 ЦК України, у звязку із порушенням покупцем умов п.5.5 цього договору, нарахував відповідачу пеню, яка згідно поданого ним розрахунку становить 2.423.139,78 грн., 206.986,50 грн. три проценти річних, 569.639,05 грн. інфляційних нарахувань.

Як вбачається з матеріалів справи, позов обгрунтований простроченням відповідачем строків оплати вартості наданих послуг з транспортування природного газу за Договором.

Згідно з заявою від 24.02.2016 р. №07/41309/16 про зарахування зустрічних однорідних вимог заборгованість ПАТ "Львівгаз" перед ПАТ "Укртрансгаз" за умовами виконання договору №/Н29 від 27.09.2011 р. станом на 22.02.2016 р. зменшилась на 5.429.574,21 грн.

Відповідно до положень статті 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що зобовязання ПАТ "Львівгаз" перед ПАТ "Укртрансгаз" за умовами виконання договору №/Н29 від 27.09.2011 р. станом на 22.02.2016 р. зменшилась на 5.429.574,21 грн.

Крім того, судом встановлено, що між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області, Департаментом фінансів Львівської облдержадміністрації, публічним акціонерним товариством "Львівгаз", публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" укладено Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ 1-6 щодо виконання зобовязань за Договором.

Відповідно до положень статті 7 Господарського кодексу України відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

Згідно з статтею 12 Господарського кодексу України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного та соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Зокрема, засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб'єктів господарювання є регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб'єктів господарювання здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Одним із засобів державного регулювання господарської діяльності є визначення механізму перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз". Наведене регулювання визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. №20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" (надалі Порядок).

Аналіз наведеного Порядку вказує на те, що держава взяла на себе бюджетне зобовязання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов'язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме - витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами.

Відповідно до положень статті 1 та 3 Бюджетного кодексу України бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов'язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження; бюджетне зобов'язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому. Бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина перша статті 102 Бюджетного кодексу України). Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. №256, надалі Порядок №256) визначає механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати.

Фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення). Інформація про фактично нараховані за звітний період суми подається як в цілому, так і за розрахунками, не проведеними згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. N 20 (пункти 2, 5 Порядку №256).

Згідно з пунктом 8 Порядку №256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу.

Суми субвенцій, не використані головним розпорядником коштів за призначенням протягом бюджетного року, перераховуються органами Державної казначейської служби до державного бюджету в останній робочий день бюджетного року (пункт 12 Порядку №256).

Пунктом 7 Порядку визначено, що розрахунки проводяться за згодою учасників на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків.

Аналіз наведених норм передбачає адміністративно-правове регулювання відносин щодо механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню, зокрема, на оплату природного газу.

Відповідно до положень частини другої статті 1 Цивільного кодексу України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Уклавши Спільні протокольні рішення та погодивши відповідне бюджетне фінансування (згідно із зведеним реєстром актів звірки бюджетної заборгованості станом на 01.09.2016 р.), сторони погодили проведення розрахунків за надані послуги транспортування природного газу за умовами Договору за рахунок бюджетного фінансування. Тобто, виконання зобовязань по оплаті заборгованості за надані послуги згідно з Договором повязано з моментом перерахування територіальним органом казначейства грошових коштів з державного бюджету України.

Як убачається із матеріалів справи, ПАТ "Львівгаз" частково виконало свої зобовязання по сплаті у сумі 3.709.240,33 грн. за Договором в порядку визначеному умовами Спільних протокольних рішень 1-6, що підтверджується платіжними дорученнями №1067 від 20.02.2015 р., №2221 від 19.03.2015 р., №3433 від 20.04.2015 р., №5320 від 20.05.2015 р., №6988 від 18.06.2015 р., №8352 від 21.07.2015 р.

Правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами в цій частині зазнають імперативного регулюючого впливу держави, шляхом прийняття, зокрема, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Закону про державний бюджет на відповідний рік, нормами яких передбачено виділення субвенцій на фінансування пільг та субсидій, та інших законодавчих актів, на виконання яких, у свою чергу, було прийнято підзаконні нормативні акти і, зокрема, Порядок. Відтак, грошові зобов'язання між сторонами Договору в частині, яку держава буде компенсувати за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, зокрема, адміністративного (бюджетного).

З огляду на таке, оформлення та підписання документів, зокрема, таких як протоколи взаєморозрахунків, а в даному випадку - спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, слід вважати лише елементами оформлення розрахунків за рахунок коштів субвенцій з державного бюджету, процедурою реалізації права, дотримання якої є передумовою безпосереднього виділення коштів та фактичних розрахунків за рахунок бюджетних коштів. Дані документи є вторинними та похідними від факту надання відповідних пільг та субсидій певним категоріям юридичних та фізичних осіб, оскільки правовідносини, що регулюються нормами відповідного законодавства, зокрема, адміністративного (бюджетного), виникають саме з моменту надання відповідних пільг та субсидій і з цього ж моменту виникає формальне право на отримання бюджетного відшкодування.

Таким чином, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків за послуги з транспортування природного газу, що в свою чергу свідчить про відсутність вини останнього у простроченні платежів та виключає можливість застосування в даному випадку санкцій, передбачених п.7.3 Договору, наслідків за порушення грошового зобов'язання, встановлених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, а також штрафних санкцій, передбачених ч.2 статті 231 Господарського кодексу України.

Суд також звертає увагу позивача, що аналіз норми матеріального права дає підстави для висновку, що застосування до боржника, який порушив господарське зобов'язання, санкції у вигляді штрафу, передбаченого абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України, можливо за сукупності таких умов: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачено договором або законом; якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки; якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу. Ураховуючи викладене, висновок позивача про те, що положення абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України застосовуються до грошових зобов'язань, є помилковим. Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 6 грудня 2010 року в справі N 3-4гс10, від 20 грудня 2010 року у справі N 3-41гс10, від 28 лютого 2011 року у справі N 3-11гс11, від 04.02.2014 р. у справі N 903/610/13, пункті 2.2 Постанови Пленум Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 № 14.

З огляду на наведене, передчасним є звернення із позовом про стягнення заборгованості за умовами Договору в частині погоджених розрахунків, повязаних із бюджетним фінансуванням. Таким чином, позовні вимоги є не обґрунтованими та не підлягають до задоволення.

Відповідно до статей 33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 43 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем не обгрунтовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Судові витрати на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України залишаються за позивачем.

Враховуючи наведене, статей 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.10.2016 року.

Суддя Трускавецький В.П.