ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.09.16р. Справа № 904/6429/16

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Платінум", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний трест "Дніпро-Інвест-Буд", м. Дніпро

про стягнення суми основного боргу у розмірі 23211грн.31коп., інфляційної складової у розмірі 20523грн.29коп., 3% річних у розмірі 1868грн.26коп.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. №б/н від 04.01.2016р.

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Платінум" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний трест "Дніпро-Інвест-Буд" з позовом про стягнення суми основного боргу у розмірі 23211грн.31коп., інфляційної складової у розмірі 20523грн.29коп., 3% річних у розмірі 1868грн.26коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору постачання №КК0723 від 16.09.2013р., в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2016р. порушено провадження у справі. Справа призначалась до розгляду в судових засіданнях на 23.08.2016р. та 27.09.2016р.

Разом з позовом позивач надав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на майно відповідача та грошові кошти в межах суми позовних вимог. В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що відповідач користується грошовими коштами три роки та не повертає борг. Вказаний факт на думку позивача може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Дослідивши вказане клопотання, суд відмовляє в його задоволенні з наступних підстав.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З огляду на викладене, відсутні підстави для вжиття заходів до забезпечення позову.

12.08.2016р. позивач надав письмові пояснення, в яких визначив, що в специфікації №3 від 23.10.2013. та №4 від 23.10.2013р., були складені на виконання договору №КК0723 від 16.09.2013р. та є його невід'ємною частиною, а договір №КК0723 від 16.07.2013р., в тексті вказаної специфікації, було зазначено помилково. Також, позивач зазначає, що видаткові накладні №2643 від 04.11.2013р., №2645 від 04.11.2013р., №2644 від 04.11.2013р., №321 від 13.02.2014р. та №322 від 13.02.2014р. були складені до договору №КК0723 від 16.09.2013р.

27.09.2016р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Платінум" були надані письмові пояснення, в яких позивач зазначив, що договір №КК0723 від 16.07.2013р. та №0752 від 16.07.2013р., між ним та відповідачем не укладались.

У звязку з невиконанням відповідачем вимог суду, викладених в ухвалах господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2016р., 23.08.2016р. та незявленням у судові засідання, розгляд справи відкладався.

Вказані ухвали суду були направлені відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, який наявний в матеріалах справи (а.с. - 37-38).

Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу відповідача повернулась до суду з відміткою підприємства зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З огляду на приписи статті 75 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу за наявними матеріалами. При цьому, згідно зі статтею 38 Господарського процесуального кодексу України визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Отже, відповідача відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

На день розгляду справи у судовому засіданні 27.09.2016р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні 27.09.2016р. до господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

16.09.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Платінум" (далі постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний трест "Дніпро-Інвест-Буд" (далі покупець) підписаний договір постачання №КК0723 (далі договір). За умовами зазначеного договору постачальник зобовязався передати у власність покупцеві товар в асортименті, кількості за ціною відповідно до рахунку фактури або специфікації, які є невід'ємним доповненням даного договору, а покупець зобовязався прийняти цей товар і сплатити його на умовах даного договору.

Згідно з пунктом 2.1 договору ціна на товар вказана у рахунку фактурі або специфікації до цього договору.

Відповідно до пункту 2.3 договору оплата здійснюється покупцем перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок постачальника згідно рахунків фактур або специфікацій.

12.08.2016р. позивач надав письмові пояснення, в яких визначив, що в специфікації №3 від 23.10.2013. та №4 від 23.10.2013р., були складені на виконання договору №КК0723 від 16.09.2013р. та є його невід'ємною частиною, а договір №КК0723 від 16.07.2013р., в тексті вказаної специфікації, було зазначено помилково. Також, позивач зазначає, що видаткові накладні №2643 від 04.11.2013р., №2645 від 04.11.2013р., №2644 від 04.11.2013р., №321 від 13.02.2014р. та №322 від 13.02.2014р. були складені до договору №КК0723 від 16.09.2013р.

27.09.2016р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Платінум" були надані письмові пояснення, в яких позивач зазначив, що договір №КК0723 від 16.07.2013р. та №0752 від 16.07.2013р., між ним та відповідачем не укладались.

З огляду на викладене, поставка товару за спірними видатковими накладними здійснювалась в межах договору №КК0723 від 16.09.2013р.

Специфікацією №3 від 23.10.2016р., сторони узгодили поставку товару на загальну суму 15952грн.13коп. Вказана специфікація підписана та скріплена печатками сторін без зауважень та заперечень до неї.

Пунктом 4 специфікації №3 від 23.10.2016р. передбачено, що покупець здійснює оплату за товар на протязі 14 календарних днів з дати поставки.

За приписами пункту 5 специфікації №3 від 23.10.2016р., датою поставки є дата підписання покупцем видаткових накладних.

04.11.2013р. на виконання умов договору та специфікації №3 від 23.10.2016р., позивач поставив відповідачу товар на суму 15952грн.13коп., що підтверджується видатковою накладною №2643 від 04.11.2013р. Зазначена видаткова накладна підписана сторонами без зауважень та заперечень до неї. Товар був отриманий представником відповідача за довіреністю №163 від 04.11.2013р.

Специфікацією №4 від 23.10.2016р., сторони узгодили поставку товару на загальну суму 9368грн.63коп. Вказана специфікація підписана та скріплена печатками сторін без зауважень та заперечень до неї.

Пунктом 4 специфікації №4 від 23.10.2016р. передбачено, що покупець здійснює оплату за товар на протязі 14 календарних днів з дати поставки.

За приписами пункту 5 специфікації №4 від 23.10.2016р., датою поставки є дата підписання покупцем видаткових накладних.

04.11.2013р. на виконання умов договору та специфікації №3 від 23.10.2016р., позивач поставив відповідачу товар на суму 9368грн.63коп., що підтверджується видатковою накладною №2645 від 04.11.2013р. Зазначена видаткова накладна підписана сторонами без зауважень та заперечень до неї. Товар був отриманий представником відповідача за довіреністю №164 від 04.11.2013р.

Також на виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар згідно видаткових накладних №2644 від 04.11.2013р., №321 від 13.02.2014р. та №322 від 13.02.2014р. на загальну суму 4090грн.55коп. Вказані видаткові накладні підписані сторонами без зауважень та заперечень до них.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

З огляду на положення умов договору, додатків до нього та приписів статей 530, 692 Цивільного кодексу України відповідач був зобовязаний оплатити вартість товару отриманого за видатковою накладною №2643 від 04.11.2013р. в строк до 18.11.2013р. (включно); за видатковою накладною №2645 від 04.11.2013р. в строк до 18.11.2013р. (включно); за видатковою накладною №2644 від 04.11.2013р. в строк до 04.11.2013р. (включно); за видатковою накладною №321 від 12.02.2014р. в строк до 12.02.2014р. (включно); за видатковою накладною №322 від 13.02.2014р. в строк до 13.02.2014р. (включно).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний трест "Дніпро-Інвест-Буд" належним чином своїх зобовязань щодо оплати отриманого товару не виконало, розрахувалось з позивачем частково.

На теперішній час заборгованість відповідача перед позивачем за договором постачання №КК0723 від 16.09.2013р. складає 23211грн.31коп., вказана заборгованість включає в себе заборгованість за видатковою накладною №2643 від 04.11.2013р. в сумі 10952грн.13коп.; за видатковою накладною №2645 від 04.11.2013р. в сумі 8168грн.63коп.; за видатковою накладною №2644 від 04.11.2013р. в сумі 1526грн.15коп.; за видатковою накладною №321 від 12.02.2014р. в сумі 756грн.00коп.; та заборгованості за видатковою накладною №322 від 13.02.2014р. в сумі 1808грн.40коп.

З огляду на положення договору постачання №КК0723 від 16.09.2013р., строк виконання відповідачем своїх грошових зобовязань є таким, що настав.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобовязання, доказів припинення відповідних зобовязань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 23211грн.31коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних витрат в розмірі 20523грн.29коп. за загальний період з грудня 2013р. по червень 2016р. та 3% річних в розмірі 1868грн.26коп. за загальний період з 05.11.2013р. по 02.08.2016р.

При перевірці судом розрахунку суми інфляційної складової, наданого позивачем, встановлено, що в ньому допущено помилку. За результатом зробленого судом розрахунку, сума інфляційної складової за загальний період з грудня 2013р. по червень 2016р. становить 20033грн.47коп. В задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційної складової в розмірі 489грн.82коп. слід відмовити.

Суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення суми 3% річних, нарахованих за несплату суми боргу за загальний період з 05.11.2013р. по 02.08.2016р. в розмірі 1867грн.17коп. В задоволенні вимог про стягнення суми 3% річних в розмірі 01грн.09коп. слід відмовити.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Платінум" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний трест "Дніпро-Інвест-Буд" суми основного боргу у розмірі 23211грн.31коп., інфляційної складової у розмірі 20523грн.29коп., 3% річних у розмірі 1868грн.26коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний трест "Дніпро-Інвест-Буд" (ідентифікаційний код: 30375573; місцезнаходження: 49069, м. Дніпро, вул. Карла Лібкнехта, буд. 58/1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Платінум" (ідентифікаційний код: 36441363; місцезнаходження: 49000, АДРЕСА_1) суму основного боргу у розмірі 23211грн.31коп., інфляційної складової у розмірі 20033грн.47коп., 3% річних у розмірі 1867грн.17коп. та судовий збір в розмірі 1363грн.16коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відмовити в задоволенні заяви про вжиття заходів із забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку відповідача в межах суми позовних вимог.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 27.09.2016р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 03.10.2016р.

Суддя ОСОБА_2