КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"27" вересня 2016 р. Справа №911/1065/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Скрипки І.М.

Гаврилюка О.М.

секретар судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача (відповідач-1 за зустрічним позовом): ОСОБА_2 - особисто;

ОСОБА_3 - за належним чином оформленою довіреністю;

ОСОБА_4 - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача-1: (позивач за зустрічним): Пантюшенко О.О. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача-1: (позивач за зустрічним): Пілягін О.В. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача-2: не з`явились;

від третьої особи-1: не з`явились;

від третьої особи-2: не з`явились;

від третьої особи-3: не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна"

на рішення Господарського суду Київської області від 13.06.2016 у справі № 911/1065/15(суддя Чонгова С.І.)

за первісним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна"

Відкритого акціонерного товариства імені Васильєва

третя особа Відкрите акціонерне товариство ім. Васильєва

ОСОБА_8

ОСОБА_9

про визнання права власності

за застрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

Відкритого акціонерного товариства імені Васильєва

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 04.08.2015 по справі № 911/1065/15 в задоволенні первісного позову відмовлено повністю, а позовні вимоги за зустрічним позовом задоволено в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2015 року рішення господарського суду Київської області від 04.08.2015 скасовано, первісні вимоги задоволено повністю, а у зустрічному позові відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.02.2016 року рішення господарського суду Київської області від 04.08.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2015 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.06.2016 року по справі №911/1065/15 первісний позов задоволено в повному обсязі, визнано за Фізичною особою ОСОБА_10 право власності на об'єкт лізингу за договором фінансового лізингу від 25.02.2000 року, будівлю інженерно-технічного корпусу площею 506,1 кв.м., що є виділеним ізольованим індивідуально визначеним об'єктом нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та є частиною єдиного об'єкту-будівлі електроцеху, загальною площею 939,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, провадження по справі, в частині вимог про визнання права власності до Відкритого акціонерного товариства ім. Васильєва, припинено, зустрічний позов задоволено частково, визнано недійсним фінансово лізинговий договір від 25.02.2000, укладений між Відкритим акціонерним товариством ім. Васильєва та Приватним підприємцем ОСОБА_2, в частині щодо передачі у лізинг земельної ділянки, стягнуто солідарно з Відкритого акціонерного товариства ім. Васильєва та фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 609,00грн судового збору.

Не погоджуючись з рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначене рішення та прийняти нове, яким в задоволенні первісних позовних вимог відмовити в повному обсязі, а зустрічні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2016 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна" колегією суддів у складі Гончаров С.А. (головуючий), судді Скрипка І.М., Гаврилюк О.М. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 13.09.2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2016 року відкладено розгляд справи №911/1065/15 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна" на 21.09.2016 року.

Колегією суддів Київського апеляційного господарського суду у судовому засіданні, що відбулось 21.09.2016 року оголошено перерву до 27.09.2016 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що суд першої інстанції неналежним чином дослідив документи на підтвердження лізингових платежів, а також, судом було проігноровано та не надано оцінки в рішенні його клопотанню про проведення судової економічної експертизи лізингових платежів за спірним фінансово лізинговим договором від 25.02.2000 року

Скаржник стверджує, що на підтвердження сплати лізингових платежів за договором ФОП ОСОБА_2 надано, зокрема, зведену таблицю без дати та без підпису, копію листа ПАТ «Укрсоцбанк» № 09.05-32/26-41835 від 15.09.2010 року, яка не може доводити проведення позивачем грошових переказів, копії банківських виписок за період 2000-2002 року, які не містять призначення платежу.

Також, скаржник наполягає на тому, що передача позивачем за первісним позовом в рахунок платежів за спірним фінансово лізинговим договором від 25.02.2000 року продукції сільського господарства (борошно, макуха, висівки) на загальну суму 3687,35 грн. не відповідає умовам спірного договору, оскільки відповідно до його п. 5.3 лізингова плата сплачується в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок лізингодавця.

При цьому, судом не прийнято до уваги, що відповідно до п. 5.6 спірного фінансово лізингового договору від 25.02.2000 року лізингова плата за узгодженням сторін може вноситися в натуральній або змішаній формі продуктами харчування, товарами, послугами, що регулюється окремими договорами. Суд першої інстанції укладення таких договорів не встановлював та не досліджував, тому продукція сільського господарства на загальну суму 3687,35 грн. не може бути врахована як плата за спірним фінансово лізинговим договором від 25.02.2000 року.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.02.2016 року по справі визначено, зокрема, що судами не встановлено: чи оплачено позивачем за первісним позовом повну вартість об'єкта лізингу за договором.

Зазначена вказівка у Постанові Вищого господарського суду України від 16.02.2016 року по справі має обов'язковий характер для суду першої інстанції під час нового розгляду відповідно до ч. 1 ст. 111-12 ГПК України.

Між тим, як вбачається з рішення суду першої інстанції, оплата позивачем за первісним позовом повної вартості об'єкта лізингу за договором судом не встановлювалась, а лише зазначено про відсутність у суду підстав для сумнівів внесення платежів за спірним договором у суму вартості майна, переданного у лізінг. Зазначене не відповідає вимогам ч. 1 ст. 111-12 ГПК України.

Наявні в матеріалах справи документи, які на думку позивача за первісним позовом доводять внесення платежів за спірним договором у суму вартості майна, переданного у лізинг, скаржник заперечує, посилаючись на те, що ці документи не підтверджують саме ті господарські операції, які свідчать про оплату вартості об'єкта лізингу за договором, а стосуються зовсім інших господарських операції, які до спірного питання відношення не мають.

Зважаючи на наведені обставини справи, доводи та заперечення сторін а також приймаючи до уваги вказівки, що містяться у Постанові Вищого господарського суду України від 16.02.2016 року, судова колегія дійшла висновку, що належне встановлення обставини: чи оплачено позивачем за первісним позовом повну вартість об'єкта лізингу за договором неможливо без наявності спеціальних знань.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до приписів ст. 41 ГПК України проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України „Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити судову економічну експертизу та доручити її виконання судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Смоленська 6, м. Київ, 03057).

Якщо під час проведення судової експертизи будуть встановлені обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, з приводу яких судовому експерту не були поставлені питання, зазначені обставини та міркування експертів щодо цих обставин можуть бути викладені у висновку.

Відповідно до п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 1998.10.08 № 53/5 із змінами та доповненнями: у випадку невиконання клопотань експерта щодо надання додаткових матеріалів, несплати вартості експертизи в порядку, передбаченому чинним законодавством, незабезпечення доступу до об'єкта дослідження (учинення перешкод з боку сторін, що беруть участь у справі, в обстеженні об'єкта), матеріали справи можуть бути повернуті органу (особі), який призначив експертизу, із зазначенням мотивованих причин неможливості її проведення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 41, 86 ГПК України, Наказом Міністерства юстиції України від 1998.10.08 № 53/5 "Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз", суд -

УХВАЛИВ:

1. Призначити судову економічну експертизу.

2. Проведення експертизи доручити судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Смоленська 6, м. Київ, 03057).

3. На розгляд та вирішення експертів поставити наступне питання:

Чи підтверджується документально оплата Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 повної вартості об'єкту лізінгу за фінансово лізинговим договором б/н від 25.02.2000 року на користь Відкритого акціонерного товариства імені Васильєва.

4. У розпорядження експертів надати матеріали справи №911/1065/15, направивши їх до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

5. Попередити експерта, що буде проводити експертизу, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків відповідно до ст.ст. 384, 385 Кримінального Кодексу України.

6. Обов'язок з оплати проведення судової будівельно-технічної експертизи покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна".

7. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна" звернутись до експертної установи за одержанням рахунка-фактури на здійснення попередньої оплати експертизи.

8. Експертній установі: після проведення експертизи представити суду висновок експерта та документи, які підтверджують витрати на експертизу; письмово повідомити суд у разі неможливості проведення експертизи.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді І.М. Скрипка

О.М. Гаврилюк