КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2016 р. Справа№ 910/8153/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 26.09.2016

розглядаючи апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпродзержинська фармацевтична компанія" на рішення господарського суду міста Києва від 19.07.2016 (повне рішення складено 25.07.2016)

у справі №910/8153/16 (суддя О.С. Комарова)

за позовом комунального підприємства "Водоканал"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпродзержинська фармацевтична компанія"

про стягнення 22 130,35 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.07.2016 у справі №910/8153/16 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Дніпродзержинська фармацевтична компанія" на користь КП "Водоканал" 22130,35 грн. основного боргу та судовий збір в розмірі 1 378,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ТОВ "Дніпродзержинська фармацевтична компанія" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 19.07.2016 та прийняти нове рішення суду, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення, його прийнято без повного з'ясування обставин справи та таке, що суперечить чинному законодавству.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.08.2016 у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Лобань О.І., Федорчук Р.В. прийнято вказану вище апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи №910/8153/16 за участю уповноважених представників сторін.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.09.2016, у зв'язку з припиненням повноважень судді Лобаня О.І. та судді Федорчука Р.В., для розгляду справи №910/8153/16 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2016 у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І. прийнято вказану вище апеляційну скаргу до свого провадження.

12.09.2016 КП "Водоканал" на підставі ст. 96 Господарського процесуального кодексу України надано суду відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 19.07.2016 без змін.

Представник відповідача брав участь в судовому засіданні, в якому надавав свої пояснення та просив апеляційну скаргу ТОВ "Дніпродзержинська фармацевтична компанія" задовольнити, а рішення господарського суду міста Києва від 19.07.2016 скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача брав участь в судовому засіданні, надавав пояснення, заперечував щодо доводів апеляційної скарги та просив рішення господарського суду міста Києва від 19.07.2016 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ "Дніпродзержинська фармацевтична компанія" - без задоволення.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 27.03.2009 між КП "Водоканал" та ТОВ "Дніпродзержинська фармацевтична компанія" укладено договір № 9042/1 про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації, відповідно до умов якого водоканал забезпечує абоненту подачу питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчикам: вул. Кремлівська, 77А, пр. 142 - аптека.

28.09.2011 сторонами було укладено додаткову угоду № 1/28/09/2011 до вказаного вище договору та внесено зміни до деяких пунктів цього договору.

Відповідно до п. 1.1 договору (в редакції додаткової угоди від 28.09.2011), сторони керуються Законами України "Про питну воду та питне водопостачання" від 10.01.2002 р. №2918-3, діючими "Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України", затверджених наказом Держжиткомнгоспа України від 01.07.1994 № 65 (далі за текстом цього договору - Правилами користування), Правилами приймання стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України від 19.02.2002 № 37 (далі за текстом цього договору - Правилами приймання), Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скидання промислових та інших стічних вод в системи каналізації населених пунктів, зареєстрованою Міністерством юстиції України від 26.04.2002 № 402/6690, Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя, затверджених рішенням виконавчого комітету міської ради №167 від 29.05.2003 (далі за текстом цього договору - Правилами приймання … м.Запоріжжя), Правилами експлуатації та технічними вимогами до приладів обліку питної, технічної води, промислових та госпфекальних стоків від 20.12.1993 року (далі за текстом цього договору - Правилами експлаутації), ДСанПіН 2.2.4-171-10 "Гігієнічні вимоги до води питної, прихначеної для споживання людиною", ДБН 360-92, СНІП 2.04.02-84, Правилами технічної експлуатації систем комунального водопостачання і каналізації населених пунктів України (КДП 204-12 Укр. 242-95).

Відповідно до розділу 2 договору він укладається з 27.03.2009 року по 04.05.2011 року. договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії, про його припинення не було письмово заявлено однією зі сторін.

У зв'язку із несплатою заборгованості позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем було порушено ч.2 ст.28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», п. 5.14. «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України"» та несвоєчасно виконано зобов'язання за договором. На підставі чого позивачем нарахована заборгованість в сумі 22130,35 грн., яка відповідачем не сплачена.

При прийнятті оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд, заслухавши сторін, оцінюючи докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Не погоджуючись із рішення суду першої інстанції, апелянт звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 19.07.2016 та прийняти нове рішення суду, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Та зазначає, що обов'язок проводити періодичну перевірку засобів покладено на КП «Водоканал».

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ТОВ "Дніпродзержинська фармацевтична компанія" не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 509 Цивільного Кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з приписів ст. 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з відповідними приписами ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Отже, як вже зазначалось, 27.03.2009 між КП "Водоканал" та ТОВ "Дніпродзержинська фармацевтична компанія" укладено договір № 9042/1 про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації, а 28.09.2011 сторонами було укладено додаткову угоду №1/28/09/2011 до вказаного вище договору та внесено зміни до деяких пунктів цього договору. Відповідно до розділу 2 договору він укладається з 27.03.2009 року по 04.05.2011 року. договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії, про його припинення не було письмово заявлено однією зі сторін.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 03.09.2009 позивачем було складено акт технічного обстеження водопроводу №333, в якому зазначено, що постачання води відповідачу здійснюється від мережі житлового будинку по вводу діаметром 15 мм. На вводі встановлено засіб обліку Zenner 1,5, державна повірка 3 квартал 2009. Засіб обліку було опломбовано пломбою з відтиском "Запорожье/А2464", яка була здана відповідачу на збереження під підпис. Для зняття пломб відповідачу необхідно письмово звернутись до позивача. Держповірка засобу обліку дійсна по 3 квартал 2012 року. Акт було підписано представниками сторін (копія зазначеного акту наявна в матеріалах).

Тобто, в акті технічного обстеження водопроводу № 333 від 03.09.2009, з яким ознайомлені обидві сторони, фактично зазначено кінцевий термін держповірки - 3 квартал 2012 року.

07.10.2013 позивачем було складено акт технічного обстеження водопроводу № 191, в якому зафіксовано, що термін державної повірки засобу обліку відповідача закінчився. Акт було підписано представниками сторін (копія зазначеного акту наявна в матеріалах).

Пунктом 5.14 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року N 190, усі засоби обліку в обумовлені законодавством строки підлягають періодичній повірці. Задовільні результати повірки підтверджують свідоцтвом про повірку або записом з відбитком повірочного тавра у відповідному у відповідному розділі експлуатаційної документації. Засоби обліку опломбовуються з нанесенням відбитка повірочного тавра в місцях, що передбачені експлуатаційною документацією. У випадку тривалості повірки понад місяць об'єм води визначається відповідно до п.3.3 цих Правил до дня установки повіреного засобу обліку.

Згідно з п. 3.2.1 договору, абонент зобов'язаний своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку та у відповідності з цим договором та нормативними документами, вказаними в п. 1.1 договору.

Як визначено пунктом 3.2.3 договору, при відсутності або не встановленому обліковому приладі у встановлений Водоканалом термін або розміщенні абонентом водолічильних вузлів чи їх експлуатації з порушенням зазначених вище Правил водопостачання абонента вважається безобліковим, а витрати води і об'єми стоків у такому випадку визначаються розрахунковим шляхом у відповідності з пунктами 9.6 та 21.5 Правил користування (на теперішній час п.3.3 та 3.14 "Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", затверджених Наказом Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008 року №190, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.10.2008р. за №936/15627), починаючи з дня виписки останнього акту до дня приймання в експлуатацію облікового приладу або водолічильного вузла.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом ЦОВМ. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно ( з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки па повірку.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме відповідач зобов'язаний своєчасно подавати засоби вимірювальної техніки на повірку та не здійснювати споживання води за не повіреним належним чином водолічильником.

З цих підстав, позивачем було виконано розрахунок витрат води згідно з п. 3.3 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, в якому встановлено, що у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Як встановлено судом першої інстанції, зазначений розрахунок відображено в акті технічного обстеження водопроводу №192 від 07.10.2013. На підставі зазначеного акту позивачем складено акт-рахунок №9042/1 від 07.10.2013 за період з 21.06.13 (з дня виписки останнього акту-рахунку №29455 від 20.06.13 року) по 29.08.13 (дата опломбування засобу обліку після держповірки) на суму 22 130,35 грн. (2136,96 куб.м х 5,14 (тариф) = 10983,97 грн. та витрати стічних вод 2136,96 куб.м х 3,49 (тариф) = 7457,99 грн., що разом з урахуванням ПДВ склало 22 130,35 грн.)

Проте, як вбачається з матеріалів справи, даний акт-розрахунок №9042/1 від 07.10.2013 підписано тільки позивачем. В свою чергу, відповідач ознайомлений з актом та від підпису відмовився, про що зазначено в акті-рахунку.

Відповідно до п. 5.1 договору, основним документом на оплату є акт-рахунок. Акти за питун воду та послуги стічних вод виписуються абоненту представником водоканалу при наявності особистого посвідчення 21-23 числа кожного місяця. Протягом 2-х днів на підставі даних, зазначених у акті, абоненту виписується акт-рахунок. На протязі 3-х робочих днів з дня виписки акта-рахунку абонент зобов'язаний перерахувати на розрахунковий рахунок водоканалу суму, вказану в акті-рахунку. Якщо абонент відмовляється підписати акт та акт-рахунок, вони підписуються представником водоканалу, а в акті та акті-рахунку робиться відповідний запис про таку відмову. Документи пересилається абоненту поштою. Оформлений таким чином акт-рахунок є обов'язковим для виконання у вказані в ньому терміни, а також є підставою для розрахунків за питне водопостачання та приймання стічних вод.

На підставі чого, супровідним листом № 18284 від 11.11.2013 позивачем було направлено відповідачу акт технічного обстеження водопроводу № 192 від 07.10.2013 та акт-рахунок №9042/1 від 07.10.2013 на суму 22130,35 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи відповідача, які зазначені в відзиві на позовну заяву є необґрунтованими та недоведеними, враховуючи наявність обов'язків відповідача як абонента в розумінні укладеного між сторонами договору та положень чинного законодавства, відповідно до яких відповідач був обізнаний з правилами звернення до позивача для здійснення повірки засобів обліку, а також погоджується з висновком про наявність факту несвоєчасного виконання відповідачем зобов'язань за договором, а отже про наявність заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 22130,35 грн.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що судом першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини справи, рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпродзержинська фармацевтична компанія" та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2016 у справі №910/8153/16.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпродзержинська фармацевтична компанія" залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду міста Києва від 19.07.2016 у справі №910/8153/16 залишити без змін.

3.Матеріали справи №910/8153/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко