ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
"03" жовтня 2016 р.Справа № 916/1932/16

Господарський суд Одеської області у складі:
судді Волкова Р.В.
при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу
За позовом: Заступника військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону
в інтересах держави в особі:
1) Адміністрації Державної прикордонної Служби України
2) Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України
до відповідача: Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1
про визнання незаконним та скасування рішення

за участю представників сторін:
Від прокуратури: Попазогло В.С. (за посвідченням),
Від позивача 1: не з`явився,
Від позивача 2: не з`явився;
Від відповідача: Пахомов І.І. (голова),
Від третьої особи: не з`явились,
встановив:

Заступник військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону звернувся до господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної Служби України та Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України з позовом до Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання незаконним та скасування рішення відповідача від 29.08.1997 року №5 „Про передачу земельних ділянок у приватну власність згідно Декрету Кабінету Міністрів України „Про приватизацію земельних ділянок від 26.12.1992 № 15-92 в частині передачі безкоштовно у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства, для будівництва та обслуговування житлових будинків та господарських споруд громадянці ОСОБА_1 .
Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на необґрунтованість позовною заяви, невірне застосування норм права, відсутність перешкод для охорони державного кордону, прийняття оскаржуваного рішення раніше ніж усі нормативні акти на які посилається прокурор, невірне рахування строку позовної давності та на інші зазначені у запереченнях обставини.
Ухвалою від 21.07.2016 позовну заяву прийнято судом до провадження та задоволено клопотання прокурора про щодо відстрочки сплати судового збору, а саме, - відстрочено його сплату до розгляду військовою прокуратурою рапорту по суті , але не пізніше ніж до ухвалення судового рішення по даній справі.
Таке право суду передбачено п.1 ст.8 Закону України „Про судовий збір, згідно з якою враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.
Відповідно до ч.1 ст.69 Господарського процесуального Кодексу України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.
На момент закінчення вказаного двомісячного строку судовий збір прокурором сплачено не було.
Відповідно до ч.3 вказаної статті, у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п`ятнадцять днів.
За клопотанням прокурора, суд ухвалою від 19.09.2016 продовжив строк вирішення спору на 15 днів, тобто до 04.10.2016. Станом на 03.10.2016, тобто на дату судового засідання, судовий збір також не був сплачений.
В судовому засіданні 03.10.2016 прокурор звернувся з клопотанням про призначення колегіального розгляду справи.
Відповідно до ст.4-6 Господарського процесуального Кодексу України, справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.
В обґрунтування свого клопотання прокурор посилався на недостатність часу для отримання коштів для сплати судового збору, на необхідність продовження строку розгляду справи з метою визначитись щодо необхідності в подальшому заявити клопотання про призначення експертизи та для отримання доказів по справі.
Вказані обставини не є підставою для призначення справи до колегіального розгляду тому судом відхиляється. Крім того, призначення справи до колегіального розгляду є не обов`язком, а правом суду з урахуванням наявності передбачених ст.4-6 Господарського процесуального Кодексу України обставин.
Питання участі прокурора у розгляді господарських справ врегульовано насамперед ст.29 Господарського процесуального Кодексу України.
Так, згідно вказаної статті, прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. При цьому прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру".
Частина 3 ст.23 Закону України „Про прокуратуру зазначає, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Також у цьому пункті визначено, що наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Так, відповідно до ч.4 ст.23 Закону України „Про прокуратуру наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
В матеріалах справи відсутні докази виконання прокурором вимог закону щодо попереднього, до звернення до суду, повідомлення позивачів.
З аналізу вказаних правових норм вбачається, що при вирішенні питання щодо представництва в суді законних інтересів держави, прокурор повинен з урахуванням особливостей по кожній справі обґрунтувати, по-перше, - факт порушення або загрози порушення інтересів держави, по-друге, - зазначити чи існує орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень до компетенції якого віднесені відповідні повноваження з захисту інтересів держави, та по-трете, - у разі наявності такого органу довести що він не здійснює або неналежним чином здійснює свої функції щодо захисту інтересів держави.
В якості таких органів по цій справі прокурор зазначив Адміністрацію Державної прикордонної Служби України та Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби України.
Як вже зазначалось раніше, відносно позивача-2 прокурором встановлено, що спірна земельна ділянка не відноситься до сфери його відповідальності, тобто фактично відсутні підстави для подачі позову в інтересах вказаної військової частини.
При цьому нормами Господарського процесуального Кодексу України не передбачено можливості заміни або залучення додаткового позивача після подачі позову.
Крім того, прокурором не надано належних доказів попереднього повідомлення Позивача-1, доказів не здійснення або неналежного здійснення ним його функцій щодо захисту інтересів держави.
За таких обставин, суд констатує відсутність визначених ст.23 Закону України „Про прокуратуру необхідних підстав для здійснює прокурором представництва інтересів держави по цій господарській справі.
Згідно ст.32 Господарського процесуального Кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.
Статтею 33 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 Господарського процесуального Кодексу України).
З урахуванням викладеного, суд вважає, що наявні обставини, з якими п.1 ч.1 ст.81 Господарського процесуального Кодексу України пов`язує обов`язок суду залишити позов без розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст. 23 Закону України „Про прокуратуру, ст.ст. 29, 32, 33, 43, п.1 ч.1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального Кодексу, суд, -

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позов Заступника військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної Служби України та Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) Державної прикордонної служби до Граденицької сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання незаконним та скасування рішення відповідача від 29.08.1997 року №5 „Про передачу земельних ділянок у приватну власність згідно Декрету Кабінету Міністрів України „Про приватизацію земельних ділянок від 26.12.1992 № 15-92 в частині передачі безкоштовно у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства, для будівництва та обслуговування житлових будинків та господарських споруд громадянці ОСОБА_1 .

Суддя Р.В. Волков