ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

29.09.2016р. № 905/2791/16 Суддя господарського суду Донецької області Харакоз К.С., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Банк «Софійський», м.Київ,

до відповідача ОСОБА_1 підприємства «СНАБСЕРВІС», м.Донецьк,

про стягнення заборгованості за кредитним договором №32/1-1-1-22 від 22.04.2013 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Банк «Софійський», м.Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 підприємства «СНАБСЕРВІС», м.Донецьк, про стягнення заборгованості за кредитним договором №32/1-1-1-22 від 22.04.2013 року.

Вимоги до позовної заяви та доданих до неї документів встановлено статтями 54-58 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Так, звертаючись до господарського суду з позовом, позивач у відповідному порядку (за встановленими реквізитами для перерахування судового збору по заявам, які розглядаються господарським судом Донецької області) та розмірі сплачують судовий збір до Державного бюджету України.

Правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та поверненням судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої Законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п.1,2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» розміру, ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати; позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» у 2016 році з 1 січня встановлено мінімальну заробітну плату в місячному розмірі - 1378,00грн.

У поданій позовній заяві позивачем заявлена 1 вимога майнового характеру, а саме: стягнення шкоди, внаслідок засмічення земельної ділянки в сумі 32269556,42грн.

В порушення вищезазначених норм, до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору на суму 306700,00 грн., що є підставою для повернення позовної заяви відповідно до п.4 ст.63 ГПК України.

Позивач, в свою чергу, подав заяву про звільнення його від сплати судового збору, в якій посилається на положення ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифіковану Законом України №475/97-ВР від 17.07.97 року, та процентну практику Європейського суду з прав людини.

Банк повідомляє про розпочату процедуру ліквідації банку, та зазначає про відсутність можливості сплатити судовий збір у звязку з важким фінансовим становищем банку.

При цьому будь-яких документів в підтвердження позивачем відсутності грошових коштів для оплати судового збору суду надано не було.

Пільги щодо сплати судового збору у вигляді звільнення від сплати судового збору, а також коло (перелік) осіб, які можуть користуватися даними пільгами, визначені ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно ж зі ст. 8 Закон України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до приписів п. 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України» єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закон України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

За приписами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про недоведення позивачем неможливості сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Посилаючись на п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифіковану Законом України №475/97-ВР від 17.07.97 року, яким передбачено що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, суд вважає. що позивач хибно тлумачить положення Конвенції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Як зазначалось судом вище, приписами п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

На стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Також позивач не підпадає під перелік осіб, що звільняються від сплати судового збору, визначеного ст.5 Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

З огляду на вищевикладене суд визнає за необхідне позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Банк «Софійський», м.Київ, до відповідача ОСОБА_1 підприємства «СНАБСЕРВІС», м.Донецьк, про стягнення заборгованості за кредитним договором №32/1-1-1-22 від 22.04.2013 року, повернути позивачу без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 54-58, ст.63, ст.ст. 86, 87 ГПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Банк «Софійський», м.Київ, до відповідача ОСОБА_1 підприємства «СНАБСЕРВІС», м.Донецьк, про стягнення заборгованості за кредитним договором №32/1-1-1-22 від 22.04.2013 року - повернути позивачу без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Додаток: позовна заява з додатками.

Суддя К.С. Харакоз