КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2016 р. Справа№ 910/4009/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Гончарова С.А.

Тищенко А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Демченко О.В. дов. № 786 від 05.08.2016р.

від відповідача: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західний м'ясний альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2015р.

у справі № 910/4009/15-г (суддя Пригунова А.Б.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західний м'ясний альянс"

про стягнення 322 698 251, 22 грн.

В судовому засіданні 14.09.2016р. відповідно до ст. ст. 85, 99 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західний м'ясний альянс" про стягнення заборгованості за кредитним договором № 158-2013 від 05.12.2013 р. у розмірі 241 960 850, 00 грн., 56 084 853, 80 грн. - заборгованості за процентами, 9 280 690, 14 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту, 1 525 814, 97 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, 1 157 839, 83 грн. - заборгованість по 3 % річних, 10 763 355, 23 грн. - інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту, 1 924 847, 25 грн. - інфляційні збитки за несвоєчасну сплату відсотків.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору № 158-2013 від 05.12.2013р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.04.2015р. у справі №910/4009/15-г позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західний м'ясний альянс" на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" заборгованість у розмірі 241 960 850, 00 грн., 56 084 853, 80 грн. заборгованості за процентами, 9 280 690, 14 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 1 525 814, 97 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 1 157 839, 83 грн. 3 % річних, 10 763 355, 23 грн. інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту та 1 924 847, 25 грн. інфляційні збитки за несвоєчасну сплату відсотків.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права, рішення прийнято без досліджень первинних документів позивача та не враховано платежі в якості процентів за користування кредитними коштами.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західний м'ясний альянс" 28.05.2015р. передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Шаптала Є.Ю., Самсін Р.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2015р. колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2015р. призначено судово-економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження по справі № 910/4009/15-г до повернення до Київського апеляційного господарського суду матеріалів справи з висновком судово-економічної експертизи у даній справі.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції склад колегії суддів змінювався, у відповідності до ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.09.2016р., у зв'язку перебуванням судді Ільєнок Т. В. у відрядженні для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Тищенко А. І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2016р. колегією суддів в зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 14.09.2016р. заперечував проти доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, просив її відхилити, а рішення залишити без змін.

Представник відповідача в судове засідання апеляційної інстанції 14.09.2016р., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з'явився, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 1 статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення підлягає частковому скасуванню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.12.2013р. між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Західний м'ясний альянс" укладено кредитний договір №158-2013, за умовами якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 52 400 00, 00 грн., а відповідач - використати його за цільовим призначенням, повернути позивачу суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, комісію та можливі штрафні санкції.

Відповідно до п. 1.2, 1.3. процентна ставка за користування кредитом становить 24 %, термін погашення кредиту - 04.12.2014р. включно.

Відповідно до п. 2.4. договору проценти за користування кредитом відповідач сплачує не пізніше 15-го календарного числа місяця наступного за тим, за який вони нараховані.

Пунктом 7.1. договору передбачено право позивача на дострокове розірвання договору, шляхом повідомлення відповідача не менш ніж за 5 календарних днів до запланованої дати дострокового розірвання.

Згідно з п. 14.4. договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Договір, відповідно до п. 15.4., вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань.

Згідно договору від 26.12.2013 р. про внесення змін до договору № 158-2013 від 05.12.2013 р. розмір кредитної лінії становить 241 960 850, 00 грн.

Договором від 15.08.2014 р. про внесення змін до договору № 158-2013 від 05.12.2013р. встановлено, що проценти, нараховані з 05.12.2013р. до 31.07.2014 р., відповідач сплачує до 15.09.2014р. відповідно до договору від 29.08.2014 р. про внесення змін до договору №158-2013 від 05.12.2013р.; процентна ставка з 05.12.2012 р. до 31.08.2014р. - 24 %, з 01.09.2014 р. - 16, 1 % річних.

За договором від 31.10.2014 р. проценти, нараховані за жовтень 2014 р., відповідач сплачує до 15.12.2014р.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання договору № 158-2013 від 05.12.2013 р., позивачем відповідачу перераховані грошові кошти у сумі 241 960 850, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

29.01.2015р. позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західний м'ясний альянс" з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором № 158-2013 від 05.12.2013 р.

Відомостей щодо надання відповідачем відповіді на вказану претензію матеріали справи не містять.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Договором, відповідно до ст. 626 ЦК України є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Проаналізувавши зміст договору № 158-2013 від 05.12.2013 р., а також положення цивільного законодавства України суд дійшов висновку, що цивільні відносини між сторонами за своїми правовими ознаками фактично є кредитним договором, особливості укладання та виконання яких, регулюються нормами ст.ст. 1049-1054 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Договором, відповідно до ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в ГК України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тож, в силу положень Цивільного кодексу України договірні зобов'язання є обов'язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.

За приписами ст.ст. 3, 629 ЦК України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності та передбачає обов'язковість виконання договірних зобов'язань.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

При цьому, відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідач заявлені до нього вимоги не спростував, доказів повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами не надав, обґрунтованих причин неможливості виконання договірних зобов'язань не навів.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначав про те, що відповідачем порушено умови договору № 158-2013 від 05.12.2013 р. в частині строків повернення кредиту у розмірі 241 960 850, 00 грн., а також щодо сплати процентів за користування кредитними коштами на суму 56 084 853, 80 грн., які позивач просить стягнути в судовому порядку.

З метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи та встановлення дійсного розміру заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, пені за кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів, 3% річних, інфляційних збитків за несвоєчасне погашення кредиту, інфляційних збитків за несвоєчасну сплату відсотків, апеляційною інстанцією було призначено судову фінансово-кредитну (економічну) експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Згідно висновку судово-економічної експертизи №16917/16918/15-45 від 29.01.2016р.:

· заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Західний м'ясний альянс» перед Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний банк» за кредитом згідно кредитного договору №158-2013 від 05.12.2013р. станом на 23.01.2015р. підтверджується в сумі 241 960 850,00 грн.

· розмір заборгованості ТОВ «Західний м'ясний альянс» перед ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» зі сплати процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором №158-2013 від 05.12.2013р. підтверджується в сумі 56 084 853,81 грн.

· сума пені, нарахована ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» за прострочення погашення кредиту за кредитним договором №158-2013 від 05.12.2013р. за період з 05.12.2014р.по 23.01.2015р., розрахунково підтверджується в розмірі 9 280 690,14грн.

· сума пені, нарахована ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом за кредитним договором №158-2013 від 05.12.2013р. за період з 16.12.2014р. по 23.01.2015р., розрахунково підтверджується в розмірі 1 525 814,96грн.

· сума 3% річних, нарахована ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» за несвоєчасне погашення кредиту за кредитним договором №158-2013 від 05.12.2013р. за період з 05.12.2014р. по 23.01.2015р., розрахунково підтверджується в розмірі 994 359,66грн.; за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором №158-2013 від 05.12.2013р. за період з 16.12.2014р. по 23.01.2015р., розрахунково підтверджується в розмірі 163 480,17грн.

· сума інфляційних збитків, нарахована ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» за несвоєчасне погашення кредиту за кредитним договором №158-2013 від 05.12.2013р. за період з 05.12.2014р. по 23.01.2015р., розрахунково підтверджується в розмірі 14 984 635,44 грн.; за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором №158-2013 від 05.12.2013р. за період з 16.12.2014р. по 23.01.2015р., розрахунково підтверджується в розмірі 1 735 321,90грн.

Згідно розрахунку позивача за період з 05.12.2014 р. (дата виникнення прострочення) до 23.01.2015 р. (дата визначена позивачем самостійно):

- заборгованість за кредитом становить 241 960 850,00 грн.;

- заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами 56 084 853,81 грн.;

- розмір пені за прострочення погашення кредиту становить 9 280 690, 14 грн.;

- пеня за несвоєчасну сплату процентів становить 1 525 814, 97 грн.;

- 3 % річних у розмірі 1 157 839, 83 грн.

Перевіривши правильність нарахування позивачем заборгованості за кредитом, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитними коштами, пені за прострочення погашення кредиту, пені за несвоєчасну сплату процентів та 3 % річних, колегією суддів встановлено, що заявлені до стягнення суми не перевищують розрахунок суду, відповідають висновку судово-економічної експертизи, а тому розраховані арифметично вірно.

У зв'язку з цим, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про задоволення позову у цій частині.

Щодо розрахунку позивача за період з 05.12.2014р. до 23.01.2015р. розміру інфляційних збитків за несвоєчасне погашення кредиту - 10 763 355, 23 грн. та інфляційних збитків за несвоєчасну сплату відсотків - 1 924 847, 25 грн., слід зазначити наступне.

Заявлені до стягнення суми не відповідають висновку судово-економічної експертизи, а тому розраховані арифметично неправильно.

Як вбачається з висновку судово-економічної експертизи №16917/16918/15-45 від 29.01.2016р. розмір інфляційних збитків за несвоєчасне погашення кредиту становить 14 984 635,44 грн., а інфляційні збитки за несвоєчасну сплату відсотків - 1 735 321,90грн.

Рішенням місцевого господарського суду позовні вимоги щодо стягнення інфляційних збитків за несвоєчасне погашення кредиту задоволено в межах заявлених позовних вимог та стягнуто з відповідача 10 763 355, 23грн. Вказаний розмір інфляційних збитків менший від реального розміру за висновком експерта, однак суд апеляційної інстанції не може вийти за межі позовних вимог, а тому рішення суду у цій частині підлягає залишенню без змін.

Щодо висновків місцевого господарського суду про стягнення з відповідача інфляційних збитків за несвоєчасну сплату відсотків у розмірі 1 924 847, 25 грн., колегія суддів зазначає, що таке рішення не відповідає фактичним обставинам справи, а висновком судово-економічної експертизи №16917/16918/15-45 від 29.01.2016р., встановлено розмір інфляційних збитків за несвоєчасну сплату відсотків в сумі 1 735 321,90грн., а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає частковому скасуванню, а до стягнення підлягає сума в розмірі 1 735 321, 90 грн. за висновком експерта.

Згідно ст. ст. 32-34 ГПК України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржниками зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів відповідача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Західний м'ясний альянс" з підстав, викладених у ній, задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2015р. у справі № 910/4009/15 підлягає частковому скасуванню у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 103 ГПК України з викладенням резолютивної частини рішення в редакції постанови Київського апеляційного господарського суду.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 ГПК України покладаються на апелянта, а у зв'язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь Державного бюджету України підлягає стягненню 73 036, 15 грн. судового збору пропорційно задоволеній частині позовних вимог, у зв'язку з тим, що позивач на момент звернення з позовом до суду був звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 49, 85, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західний м'ясний альянс" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2015р. у справі № 910/4009/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2015р. у справі №910/4009/15 скасувати частково, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

"1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західний м'ясний альянс" (03680, м. Київ, вул. Академіка Заболонтного, 150, приміщення 17, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27Т, ) заборгованість у розмірі 241 960 850,00 (двісті сорок один мільйон дев'ятсот шістдесят тисяч вісімсот п'ятдесят грн. 00 коп.) грн., 56 084 853, 80 (п'ятдесят шість мільйонів вісімдесят чотири тисячі вісімсот п'ятдесят три грн. 80 коп.) грн. - заборгованості за процентами, 9 280 690,14 (дев'ять мільйонів двісті вісімдесят тисяч шістсот дев'яносто грн. 14 коп.) грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту, 1 525 814, 97 (один мільйон п'ятсот двадцять п'ять тисяч вісімсот чотирнадцять грн. 97 коп.) грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 1 157 839,83 (один мільйон тисяча п'ятдесят сім тисяч вісімсот тридцять дев'ять грн. 83 коп.) грн. - 3 % річних, 10 763 355, 23 (десять мільйонів сімсот шістдесят три тисячі триста п'ятдесят п'ять грн. 23 коп.) грн. - інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту та 1 735 321,90 (один мільйон сімсот тридцять п'ять тисяч триста двадцять один грн. 90 коп.) грн. - інфляційні збитки за несвоєчасну сплату відсотків.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західний м'ясний альянс" (03680, м. Київ, вул. Академіка Заболонтного, 150, приміщення 17, ) в дохід Державного бюджету України 73036, 15 грн. судового збору за подання позивачем позову до суду».

3. Доручити Господарському суду м. Києва видати накази.

4. Матеріали справи №910/4009/15 повернути до Господарського суду м. Києва.

5. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді С.А. Гончаров

А.І. Тищенко